ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Гапонюк І.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку в натурі,-

ВСТАНОВИВ:

10.08.2023 року адвокат Дячук Н.В., в інтересах позивача ОСОБА_2 , звернулася до суду до відповідача ОСОБА_3 , з позовом про поділ житлового будинку в натурі посилаючись на те, що їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.03.2010 року належить на праві спільної часткової власності 4/13 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . Інша частина вказаного житлового будинку належить відповідачу ОСОБА_3 . Постановою Апеляційного суду Київської області за ОСОБА_3 визнано право власності на 33/50 частини житлового будинку АДРЕСА_1 з визначеними приміщеннями. Припинено право спільної часткової власності. Виділено ОСОБА_3 в користування земельну ділянку для будівництва і обслуговування 33/50 частини житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 352 кв.м. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати. Таким чином відбувся поділ між двома співвласниками та припинено право спільної часткової власності. Фактично судовим рішенням у власності позивача залишено 17/50 ідеальних частин житлового будинку, але враховуючи відсутність зустрічних позовних вимог, право власності позивача не закріплене, а тому вона позбавлена зареєструвати своє право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і тому вимушена звернутися з даним позовом до суду.

21.08.2023 року Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

10.09.2023 року через Електронний суд надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача, адвоката Твердохліб М.В. в якому остання заперечувала проти позовних вимог зазначивши, що в 2017 році суддю Соловей Г.В. вже було розглянуто справу за участю тих самих сторін з таким же предметом позову та в позові було відмовлено, однак апеляційним судом скасовано та постановлена постанова про задоволення позову. Послалася на ст.37 ЦПК України. Також заперечує проти поділу в натурі житлового будинку АДРЕСА_1 та припинити право спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 так, як згідно з Постановою Апеляційного суду Київської області від 19.12.2017 року у справі № 381/3248/16-ц вже вирішено такі вимоги між тими сторонами. Просила у задоволені позову відмовити.

19.09.2023 року від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач та її представник в підготовче судове засідання не з`явилися, про час слухання справи повідомлені належним чином. Клопотань щодо розгляду справи до суду не надходило.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03.10.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися про час слухання справи повідомлені вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі.

Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При розгляді справи судом встановлено, що позивачу ОСОБА_2 належить на праві спільної часткової власності 4/13 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 3 березня 2010 року (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 341930199 від 08.08.2023).

Згідно Постанови Апеляційного суду Київської області від 19.12.2017 року у справі № 381/3248/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинок в новій частці та про виділ в натурі частки в будинку та від земельної ділянки було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 вересня 2017 року та скасовано рішення і визнано за ОСОБА_3 право власності на 33/50 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , що буде складатися із приміщень у житловому будинку: 1-1 площею 7,9 кв.м, 1-2 площею 3,3 м.кв., 1-3 площею 6,9 кв.м, 1-4 площею 21,9 кв. м., 1-5 площею 3,2 кв.м., 2-2 площею 7,0 кв.м, 2-3 площею 10,0 м.кв., загальною площею 60,2 м.кв, та вартістю 136465 грн. та господарський будівель: прибудова до Б «Д», прибудова до Б «Ж», літня кухня «Б», убиральня «В», літній душ «Г», сарай «Л», ганок «а4», козирок «а5», огорожа № 1, хвіртка «№3», яма вигрібна «№4», трубопровід «№5», огорожа «№6» вартістю 183233 грн. Всього загальною вартістю 319 698 грн. Припинено право спільної часткової власності на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Виділено ОСОБА_3 , в користування земельну ділянку для будівництва і обслуговування 33/50 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 352 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію у розмірі 16 959 грн за зменшення її частки з 9/13 на 33/50 у праві спільної часткової власності та понесені витрати пов`язані із сплатою судового збору в розмірі 3 366,57 грн, та витрати за проведення судової експертизи в розмірі 10 865 грн.

Таким чином згідно Постанови суду Київської області від 19.12.2017 року у справі № 381/3248/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинок в новій частці та про виділ в натурі частки в будинку та від земельної ділянки відбувся поділ житлового будинку з виділенням частки будинку відповідачу ОСОБА_3 , щодо позивача ОСОБА_2 , в даній постанові відсутня інформація про конкретні приміщення, які належать їй після виділення частки ОСОБА_3 .

Виділення частини із спільного майна є переходом частини цього майна у власність учасника спільної власності відповідно до виділеної частини та в результаті, для такої особи припиняється право власності у спільному майні. Тобто, як передбачено Порядком присвоєння об`єктом нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них», виділяється окрема площа, яка має складати окремий об`єкт нерухомого майна.

Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно з частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі N 501/2148/17 зроблено висновок, що поняття "поділ" та "виділ" не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

У справі № 381/3248/16-ц, за позовом ОСОБА_3 що переглянута Апеляційним судом та прийнято рішення 19.12.2017 року, позивач ОСОБА_3 пред`явила позовні вимоги саме про виділ належної їй частки в праві спільної часткової власності на домоволодіння за правилами статті 364 ЦК України. Позовних вимог про поділ домоволодіння в натурі між сторонами в порядку статті 367 ЦК України остання не заявляла.

Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно з частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

У справі № 381/3248/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинок в новій частці та про виділ в натурі частки в будинку та від земельної ділянки, в своїй Постанові Апеляційний суд послався на Висновок експерта Незалежного Інституту Судових Експертиз № 8876 від 18.08.2017 року та здійснив виділення частки ОСОБА_3 за другим варіантом запропонованим вказаним експертом у висновку № 8790 судової інженерно-технічної експертизи від 27 квітня 2017 року, який ніким із сторін не оспорювався.

Згідно вказаного висновку при варіанті № 2 експертом було запропоновано виділити співвласнику з часткою 4/13 (позивачу по даній справі) приміщення згідно з Технічним паспортом: 2-1 кімната площею 11,8 м.кв., 2-4 кімната площею 11,1 м.кв., І веранда площею 9,9 м.кв., ІІ кладова площею 3,3 м.кв., з урахуванням надвірних будівель та споруд: погріб під частиною будинку А (1971 р.п.), відкрита веранда (ганок) (1991 р.п.), убиральня (1980 р.п.) «Е», № 1 колонки питної № 1, №2 огорожа, № 3 ворота.

Згідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач в своїх позовних вимогах з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог просила здійснити поділ в натурі житлового будинку АДРЕСА_1 визнавши за нею право власності на 17/50 частин житлового будинку ( частка визначена експертом) та зазначивши конкретні приміщення які були запропоновані експертом у Висновку Незалежного Інституту Судових Експертиз № 8876 від 18.08.2017 року.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК).

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 4, 12,13,76-82,133,141,258,259,263,265,268 ЦПК України, на підставі ст.15,16, 316,317,319,358,364,367 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідент.номер: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідент.номер: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 про поділ житлового будинку в натурі задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідент.номер: НОМЕР_1 право власності на 17/50 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 36,1 м.кв., житловою площею 22,9 м.кв., що складається з приміщень згідно Технічного паспорта: 2-1 кімната площею 11,8 м.кв., 2-4 кімната площею 11,1 м.кв., І веранда площею 9,9 м.кв., ІІ кладова площею 3,3 м.кв., з урахуванням надвірних будівель та споруд: погріб під частиною будинку А (1971 р.п.), відкрита веранда (ганок) (1991 р.п.), убиральня (1980 р.п.) «Е», № 1 колонки питної № 1, №2 огорожа, № 3 ворота.

Припинити право спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі через суд першої інстанції апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 27.11.2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Г.В.Соловей