Справа № 761/1814/23
Провадження № 2/761/5381/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Габунії М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2023 року до суду надійшла вказана позовна заява.

В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №142698638 від 14.01.2020 року в сумі 51 888,55 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481,00 грн., а також 3 000,00 грн. на професійну правничу допомогу.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі кредитного договору №142698638 від 14.01.2020 року, укладеного між ТОВ«Манівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідачем, ОСОБА_1 було надано позику в сумі 5 000,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою 1,38% на день.

В подальшому ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідач уклали додаткові угоди до Договору №142698638 від 14.01.2020 року за умовами яких сторони домовилися збільшити суму Кредиту на суму 3 850 грн. 00 коп. з 24.01.2020 року на строк дії Договору №142698638 від 14.01.2020 року, на суму 250 грн. 00 коп. з 29.01.2020 р. на строк дії Договору №142698638 від 14.01.2020 року; на суму 10 900 грн. 00 коп. з 03.02.2020 р. на строк дії Договору №142698638 від 14.01.2020 року.

Як зазначає позивач, первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором та виконання Первинним кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 5 000,00 грн., 3 850,00 грн., 250,00 грн. та 10 900,00 грн. ОСОБА_1 підтверджується платіжними дорученнями №b8081379-f4b1-476c-a706-08759f7b01e2 від 14.01.2020 року, №ededlec9-9248-46f7-b364-a35ede74d60c від 24.01.2020 року, №c174c769-745f-4104-a005-3c48e144c361 від 29.01.2020 року та №e448cbc3-b5b9-4d52-aa14-39a0d8a1bd58 від 03.02.2020 року.

Як зазначає позивач, відповідач не виконує належним чином умов договору, а тому позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, яка становить: 20 000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 31 888,55 грн. - заборгованість по відсоткам, а загальна сума заборгованості складає 51 888,55 грн.

При цьому, як вказує позивач, між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога»та ТОВ «Таліон Плюс» 28.11.2018 року було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги за кредитним договором №142698638 від 14.01.2020 року.

В подальшому, 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу №05/0820-01, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги за кредитним договором №142698638 від 14.01.2020 року.

В судове засідання представник позивача не з`явився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, як зазначено в заяві.

На підставі положень статей 223 та 280 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність сторін та заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.01.2020 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (далі - Товариство) та ОСОБА_1 (далі - Позичальник) було укладено Кредитний договір №142698638 за умовами якого ОСОБА_1 було надано позику в сумі 5 000,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою 1,38% на день.

В подальшому ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідач 24.01.2020 року уклали додаткову угоду до Договору №142698638 від 14.01.2020 року за умовами якої сторони домовилися збільшити суму Кредиту на суму 3 850 грн. 00 коп. з 24.01.2020 року на строк дії Договору №142698638 від 14.01.2020 року.

Згідно Додаткової угоди від 29.01.2020 року до Договору №142698638 від 14.01.2020 року сторони домовилися збільшити суму Кредиту на суму 250 грн. 00 коп. з 29.01.2020 р. на строк дії Договору №142698638 від 14.01.2020 року.

Відповідно до Додаткової угоди від 03.02.2020 року до Договору №142698638 від 14.01.2020 року сторони домовилися збільшити суму Кредиту на суму 10 900 грн. 00 коп. з 03.02.2020 р. на строк дії Договору №142698638 від 14.01.2020 року.

Даний кредитний договір та додаткові угоди, підписані ОСОБА_1 , що підтверджує те, що він погодився на умови надання кредиту та ознайомлений з ними.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" виконало власні зобов`язання за договором та надали Позичальнику грошові кошти, що підтверджується копіями платіжних доручень №b8081379-f4b1-476c-a706-08759f7b01e2 від 14.01.2020 року, №ededlec9-9248-46f7-b364-a35ede74d60c від 24.01.2020 року, №c174c769-745f-4104-a005-3c48e144c361 від 29.01.2020 року та №e448cbc3-b5b9-4d52-aa14-39a0d8a1bd58 від 03.02.2020 року

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Стаття 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У відповідності до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

При зверненні до суду із позовом позивач зазначав, що 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги за кредитним договором №142698638 від 14.01.2020 року.

Відповідно до п. 2.1 зазначеного Договору, згідно умов цього Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, визначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.

Згідно п. 4.1 Договору, Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному Додатку. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги.

Однак, варто зазначити, що суд позбавлений можливості встановити чи дійсно перейшло до ТОВ "Таліон Плюс" право вимоги за кредитним договором №142698638 від 14.01.2020 року, укладеним із ОСОБА_1 , оскільки до Договору факторингу №28/1118-01, укладеного 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» позивач надав витяг з Реєстру прав вимоги №75 від 22.04.2020 року до Договору, який підписаний лише директором ТОВ «Таліон Плюс», що суперечить п. 4.1. вказаного договору та додатку до Договору.

Крім того, 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу №05/0820-01, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги за кредитним договором №142698638 від 14.01.2020 року.

Як зазначає позивач, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 27.02.2021 року становить: 20 000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 31 888,55 грн. - заборгованість по відсоткам.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що до нього перейшло право вимоги за кредитним договором №142698638 від 14.01.2020 року, укладеним з ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 525, 526, 1048, 1050 ЦК України, ст.ст. 77-81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.Г. Притула