ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року

м. Черкаси

справа № 711/2865/22 провадження № 22-ц/821/813/23 категорія 304070000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.,

суддів: Нерушак Л.В., Василенко Л.І.

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця»

представник позивача адвокат Слободянюк Андрій Ігорович

відповідач: ОСОБА_1

представник відповідача адвокат Савоста Сергій Васильович

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Савости Сергія Васильовича на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 березня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

30 червня 2022 року ТОВ «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь:

- заборгованість з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 09 серпня 2021 року по 31 травня 2022 року в загальному розмірі 5 349,50 грн., з яких: 4 705,49 грн. борг з оплати послуг; 559,71 грн. інфляційні нарахування та 84,30 грн. 3% річних за період з 09 серпня 2021 по 23 лютого 2022 року;

- заборгованість з оплати послуг контролю, охорони та управління доступу на територію та в під`їзд будинку за період з 01 вересня 2021 року по 31 травня 2022 року в загальному розмірі 284 грн., з яких: 270 грн. борг з оплати послуг; 11,47 грн. інфляційні нарахування та 2,53 грн. 3% річних за період з 09 серпня 2021 року по 23 лютого 2022 року;

- витрати з оплати судового збору у розмірі 2 481грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 300грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28 червня 2022 року № 303771914 ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 95 кв.м. та є співвласником багатоквартирного будинку.

Позивач надає послуги з управління багатоквартирним будинком.

Ціна послуги з управління (тарифу) з 01 червня 2021 року встановлена в розмірі 5,10 гривень (в тому числі податок на додану вартість, якщо управитель є його платником) на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку та включає: витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 62% від ціни послуги з управління (тарифу) відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території; винагороду управителю в розмірі 38 % від ціни послуги з управління (тарифу) на місяць. Таким чином, ціна за надання послуг управління багатоквартирним будинком щомісячно складала 484 грн. 50 коп. (5,10 грн. * 95 м.2).

Позивач зазначиі, що між ТОВ КЕУЖНБ «Нова митниця» та ТОВ «Маклаут Дімсервіс» укладено договір по наданню послуг по забезпеченню території будинку № 3 Сержанта Жужоми системою контролю, охорони та управління доступу на територію та в під`їзди будинку.

За умовами договору, ТОВ КЕУЖНБ «Нова митниця» щомісячно сплачувало абонентську плату за користування СКУД в розмірі 13 770 грн. 00 коп.

В подальшому, кошти підлягали сплаті на рахунок позивача кожним співвласником багатоквартирного будинку за надані послуги.

Тому, позивачем щомісячно відповідачу виставлялася оплата за послуги контролю, охорони та управління доступу та в під`їзди будинку в розмірі 30 грн.

Послуги з управління багатоквартирним будинком надавалися відповідачу своєчасно та у повному обсязі. Проте, в порушення норм законодавства України, відповідачем оплата за надані послуги не проводилася своєчасно та у повному обсязі незважаючи на виставлені рахунки повідомлення, в зв`язку з чи утворилася заборгованість.

Станом на 26 червня 2022 року заборгованість за надані послуги з управління багатоквартирним будинком утворилася в сумі 4 705,49 грн.

За час надання вказаних послуг відповідачем здійснювалася оплата за послуги на загальну суму 3 575,50 грн., але за рахунок вказаної оплати були погашені попередні періоди заборгованості (період з 01 грудня 2020 року по 09 серпня 2021 року), що підтверджується відомостями картки з особового рахунку відповідача за період з грудня 2020 року по травень 2022 року.

Тому, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості за послуги по управлінню багатоквартирним будинком в розмірі 4 705,49 грн. за період заборгованості (з 09 вересня 2021 року по 31 травня 2022 року).

Позивачем здійснено розрахунок 3 % річних та індексу інфляції за період нарахування вартості послуг з управління багатоквартирним будинком 09 серпня 2021 року по 23 лютого 2022 року (з урахуванням прямої заборони нарахування та стягнення неустойки (штраф, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги відповідно до постанови КМУ від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану»), тобто на суму 3 165,47 грн., який складає 3 % річних 84,30 грн., інфляційні нарахування 559,71 грн.

Позивачем також здійснено розрахунок 3 % річних та індексу інфляції за період нарахування вартості послуг з контролю, охорони та управління доступу на територію 01 вересня 2021 року по 23 лютого 2022 року (з урахуванням прямої заборони нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги відповідно до постанови КМУ від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану»), тобто на суму 174,64 грн., за яким 3% річних 2,53 грн., інфляційні нарахування 11,47 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 березня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця» заборгованість з оплати послуг у управління багатоквартирним будинком та послуг з контролю, охорони та управління доступу на територію, що утворилась станом на 01 травня 2022 року в сумі 4 726 грн. 25 коп., яка складається з наспаних сум: заборгованість з оплати послуг по управлінню багатоквартирним будинком та контролю, охорони і управління доступу на територію 4 591 грн. 50 коп., інфляційні нарахування 115 грн. 86 коп., три відсотки річних 18 грн. 89 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця» в якості відшкодування судових витрат з оплати судового збору суму коштів в розмірі 2 081,56 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що під час розгляду справи було встановлено, що позивач надавав послуги з управління багатоквартним будинком.

В контексті доводів відповідача про неналежне здійснення позивачем управління будинком, то суд зауважив, що всупереч вимог 12, 78, 81 ЦПК України відповідачем не надано суду доказів щодо наявності в нього заперечень в частині якості надаваних позивачем послуг, зокрема, суду не надано складених у встановленому законом порядку актів-претензій у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їхніх споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновних робіт, як то передбачено статтею 27 Закону № 2189 , як і не доведено фактів невиконання позивачем обов`язку з надання вищевказаних послуг.

За період часу березень-травень 2021 року позивачем здійснено перерахунок вартості надаваних ним послуг та зменшено щомісячний платіж відповідача на 19грн/місяць, що свідчить про врахування позивачем тих обставин, що тимчасово відповідні послуги безпосередньо ним не надавались.

Оскільки судом було встановлено наявність заборгованіості відповідача за надані послуги, тому суд частково задовольнив позовні вимоги на загальну суму 4 726,25грн., яка складається з наступних сум: заборгованість з оплати послуг по управлінню багатоквартирним будинком та контролю, охорони іуправління доступуна територію 4 591,50 грн., інфляційні нарахування 115,86 грн., три відсотки річних 18,89 грн., оскільки таку суму заборгованості судом було визнано обґрунтованою та доведеною.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Савости С.В. оскаржив його в установленому порядку до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду як незаконне та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог позивача відмовити повінстю та стягнути судві витрати за розгляд справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скрага мотивована тим, що під час розгляду справи суд першої інстанції не врахував, що між позивачем та відповідачем не укладалася додаткова угода про внесення змін до договору про надання послуг відносно збільшення розміру плати за надані послуги. Сторони у справі не погоджували збільшення тарифу до 5,10 грн., водночас за умовами договору укладеному між позивачем та відповідачем передбачено тариф у розмірі 03 грн. 50 коп.

Відповідач вважає, що суд зробив помилковий висновк відносно того, що відповідач розмістивши 01 червня 2021 року у газеті «Вечірні Черкаси» рішення загальних зборів ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» про зміну тарифу з червня 2021 року на 5,10 грн., мав право застосовувати такий тариф, оскільки жодним актом законодавства не передбачено, що рішення про зміну тарифу з утримання чи управління багатоквартирним будинком приймається рішенням загальних зборів юридичної особи, яка надає послуги.

Також, Відповідачем зазначено, що суд дійшов помилкового висновку про те, що позивачем надавался послуга з контролю, охорони та управління доступу на територію та в під`їзди будинку, оскільки відповідач такої послуги не отримував та не споживав.

Вважає, що позивачем не доведено обгрунтованості своїх позовних вимог, а суд дійшов висновку про часткове задоволення таких вимог на піставі надуманих доказів, а відтак рішення суду підлягає скасуванню.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від ТОВ «Компанія з експлуатації та утримання житлових будинків «Нова Митниця» зазначено, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необгрунтвоаними та не спростовують правильність висновків суду.

Зазначено, що сплата за утримання спільного майна багатоквартирного будинку є обов`язком всіх співвласників будинку.

Судом вірно встановлено та відповідачем не спростовано, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком як індивідуальним споживачем.

Вказаний договір в установленому законом порядку визнаний недійсним не був. За умовами договору, позивач мав право в односторонньому порядку змінювати вартість тарифу. Така інформація була дведена до споживачів шляхом публічної пропозиції надрукованої в газеті «Вечірні Черкаси».

Відповідачем не було надано доказів про подання заперечень співвласниками багатоквартирного будинку щодо пропозиції позивача про зміну тарифу вартості, а отже позивачем правомірно нараховувалась вартість послуг за тарифом 5,10 грн./кв.м, починаючи з червня 2021 року.

Відповідач підписуючи індивідуальний договір прийняв на себе зобов`язання з оплати вартості з управління багатоквартирним будинком, тому суд дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову про стягнення заборгованості.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду із ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 ст. 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав відповідачу строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи характер спірних правовідносин між сторонами, предмет доказування, зважаючи на конкретні обставини у справі, які не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, оскільки в матеріалах справи містяться докази, надані сторонами, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне розглядати справу у порядку письмового провадження без участі сторін.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» створене та зареєстроване в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 14 липня 2014 року для надання послуг з управління багатоквартирними будинками та відповідно здійснює управління багатоквартирним будинком по АДРЕСА_2 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 площею 95 кв.м. (інформаційна довідка № 303771914 від 28 червня 2022 року), відповідач ОСОБА_1 є власником зазначеної квартири і відповідно є співвласником багатоквартирного будинку.

04 квітня 2018 року між ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» (Виконавець) та відповідачем ОСОБА_1 (Споживач) був укладений Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с.179-182 Т.1).

Предметом договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт конструктивних елементів, інженерних систем і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього благоустрою, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 , а Споживачем своєчасної оплати цих послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбаченим договором.

Відповідно до укладеного між сторонами договору невід`ємною частиною договору є копія рішення органу місцевого самоврядування про затвердження тарифів на послуги, що додаються до договору (після отримання цього рішення).

Виконавець надає послуги відповідно до затвердженого органом місцевого самоврядування рішення про структуру тарифів, періодичність та строки виконання робіт, копія якого додається до договору (після його отримання).

Розмір щомісячної плати за надані послуги на момент укладення цього договору становить 3,50 грн. за кв.м.

Згідно з розділом «Оплата споживчих послуг», розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежів вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунком. За несвоєчасне внесення плати із Споживача стягується пеня у розмірі 50 копійок за кв.м. У разі ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних виконавець здійснює перерахунок розміру плати.

Відповідно до розділу «Права та обов`язки сторін», Споживач між іншим, має право на: своєчасне отримання інформації від виконавця про перелік складових послуг, структуру тарифу, загальну суму щомісячного платежу, норми споживання, режим надання послуг, їх споживчі властивості тощо; внесення за погодженням з виконавцем у договір змін, що впливають на розмір плати за послуги.

Споживач зобов`язаний: оплачувати послуги в установлені договором строки; у разі несвоєчасного внесення за послуги сплачувати пеню у розмірі, встановленому законом і договором.

В свою чергу, виконавець між іншим, має право вимагати від споживача дотримання вимог правил експлуатації житлових приміщень та прибудинкової території, санітарно-гігієнічних і протипожежних правил та інших нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; нараховувати у разі несвоєчасного внесення споживачем плати за надані послуги пеню у розмірі, встановленому законом і договором; вносити за погодженням із споживачем зміни у договір, що впливають на розмір плати за послуги; своєчасно ознайомлювати споживача з нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунальних послуг.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку нарахування вартості його послуг ( а.с. 48-61 Т.1) та рахунків-повідомлень на оплату послуг, наданих відповідачем (а.с. 239-242 Т.1), ціна послуги позивача з 01 квітня 2018 року по 31 грудня 2018 року обчислювалась за ставкою 3,10 грн./кв.м., з 01 січня 2019 року по 31 травня 2021 року 4,10грн./кв.м., з 01 червня 2021 року 5,10 грн/кв.м. загальної площі житлового в місяць та включає: витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 62 % від ціни послуги з управління (тарифу) відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території; винагороду управителю в розмірі 38 % від ціни послуги з управління (тарифу) на місяць (п. 10 Договору).

Плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим на підставі виставленого управителем до співвласника рахунку на оплату послуг з управління.

Починаючи з квітня 2020 року позивачем відповідачу додатково до вартості послуг з управління будинком нараховувався платіж в розмірі 30 грн./місяць з оплати послуг з контролю, охорони та управління доступу на територію, що підтверджується змістом рахунків-повідомлень на оплату послуг (а.с. 239-242 Т.1). На підтвердження підстав нарахування вартості таких послуг позивачем наданий договір № 30-06/21 від 30 червня 2021 року, укладений ним з ТОВ «МАКЛАУТ ДІМСЕРВІС», та акти наданих послуг за період з 01 серпня 2021 року по 31 травня 2022 року (а.с.65-74 Т.1).

Позивачем ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова митниця» в період з 09 серпня 2021 року по 31 травня 2022 року надавалися послуги з управління будинком по вул. Сержанта Жужоми, 3, та нараховувалась вартість таких послуг за ставкою 5,10 грн./кв.м, тобто місячний платіж складав 484,50 грн. (95, кв.м * 5,10 грн./кв.м), внаслідок чого загальна сума нарахувань за такий період складає 4 705,49грн.

Для виконання своїх обов`язків з управління будинком позивачем укладені договори на виконання окремих видів послуг: підрядний договір № 189/202101 від 01 січня 2021 року на технічне обслуговування та ремонт ліфтів (а.с. 75-79 Т.1); договір № 30-06/21 від 30 червня 2021 року про надання послуг по забезпеченню території будинку за адресою: АДРЕСА_2 системою контролю, охорони та управління доступу на територію та в під`їзд будинку (а.с.65-67 Т.1); договір споживача № 6358 від 01 червня 2020 року про надання послуг з розподілу електричної енергії з розрахунками по точках обліку (а.с. 112-120 Т.1).

Згідно актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) та актів надання послуг за замовлення позивача в період з 01 січня 2022 року по 31 травня 2022 року позивачем оплачувались послуги з обслуговування ліфтів у будинку за адресою: м. Черкаси, Сержанта Жужоми, буд. (а.с.94-97 Т.1).

Згідно видаткових накладних протягом 2021 -2022 року позивачем здійснювалось придбання різних будівельних, ремонтних та мийних засобів.

Звертаючись до суду позовними вимогами, ТОВ «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця» обґрунтовувала свої вимоги тим, що відповідач в добровільному порядку не здійснює погашення заборгованості з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком, тому позивач змушений звернувся до суду з зазначеним позовом.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що між сторонами існує спір щодо обов`язку відповідача по здійсненню оплати житлово-комунальних послуг, який виник з правовідносин, що регулюються нормами Житлового кодексу України, ЗУ від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ «Про житлво-комунальні послуги», ЗУ від 14 травня 2015 року № 417-VІІІ «Про особливості здійснення права власноті у багатоквартирному будинку».

Відповідно до статті 13 Конституції України передбачено, що власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі статтею 322 ЦК України, яка передбачає, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, статтею 7 ЗУ від 14 травня 2015 року № 417-VІІІ «Про особливості здійснення права власноті у багатоквартирному будинку» передбачено, що співвласники квартир у багатоквартирному будинку зобов`язані, зокрема:

- забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку;

- забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку;

- виконувати рішення зборів співвласників;

- забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин;

- забезпечувати поточний огляд і періодичне обстеження прийнятого в експлуатацію в установленому законодавством порядку багатоквартирного будинку протягом усього життєвого циклу будинку та нести відповідальність за неналежну експлуатацію згідно із законом;

- своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Згідно ч. 2 ст. 7 ЗУ від 14 травня 2015 року № 417-VІІІ «Про особливості здійснення права власноті у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 12 ЗУ від 14 травня 2015 року № 417-VІІІ «Про особливості здійснення права власноті у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до ст. 9 ЗУ від 14 травня 2015 року № 417-VІІІ «Про особливості здійснення права власноті у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю.

За змістом п. 9 ч. 2 ст. 10 ЗУ від 14 травня 2015 року № 417-VІІІ «Про особливості здійснення права власноті у багатоквартирному будинку» до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (укладення індивідуального та/або колективного договору про надання комунальної послуги).

Згідно ч. 3 ст. 10 ЗУ від 14 травня 2015 року № 417-VІІІ «Про особливості здійснення права власноті у багатоквартирному будинку» збори співвласників можуть скликатися ініціативною групою у складі не менше трьох співвласників або управителем, обраним відповідно до цього Закону. Збори співвласників у прийнятих в експлуатацію новозбудованих багатоквартирних будинках можуть бути проведені після державної реєстрації права власності на більше половини квартир та нежитлових приміщень у такому будинку.

Статтею 11 ЗУ від 14 травня 2015 року № 417-VІІІ «Про особливості здійснення права власноті у багатоквартирному будинку» передбачено, що управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем. Умови договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Якщо зборами співвласників прийнято рішення про укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, такий договір (зміни до нього) підписується співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. Управитель протягом одного місяця після підписання з ним договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (змін до нього) зобов`язаний надати або надіслати рекомендованим листом кожному співвласнику примірник такого договору (змін до нього), завірений підписом управителя.

Згідно п. 5 ст. 13 ЗУ від 14 травня 2015 року № 417-VІІІ «Про особливості здійснення права власноті у багатоквартирному будинку» у разі якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок.

У такому разі ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається за результатами конкурсу, який проводиться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, а договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком строком на один рік від імені співвласників підписує уповноважена особа виконавчого органу відповідної місцевої ради, за рішенням якого призначено управителя. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

У період від оголошення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку до моменту визначення переможців конкурсу і укладення договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій продовжують надавати у відповідних багатоквартирних будинках виконавці таких послуг, які надавали відповідні послуги до початку проведення конкурсу.

Якщо протягом дії договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеного за результатами конкурсу, співвласники приймуть рішення про зміну форми управління багатоквартирним будинком або про обрання іншого управителя, співвласники мають право достроково розірвати такий договір, попередивши про це управителя, призначеного на конкурсних засадах, не пізніш як за два місяці до дня розірвання договору.

У разі зміни форми управління багатоквартирним будинком або обрання іншого управителя виконавець послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій має здійснити остаточне нарахування плати за послуги відповідно до фактичних нарахувань та обсягів наданих послуг.

Співвласники багатоквартирних будинків, утримання яких до дня набрання чинності цим Законом здійснювали житлово-будівельні (житлові) кооперативи, продовжують відшкодовувати витрати на утримання відповідних будинків і споруд та прибудинкових територій таким кооперативам до моменту створення в багатоквартирному будинку об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (у тому числі шляхом реорганізації кооперативу) або прийняття співвласниками рішення про форму управління багатоквартирним будинком.

Спеціальним законом, який регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг є ЗУ від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ «Про житлво-комунальні послуги».

Положеннями частини 1 статті 1 ЗУ від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ «Про житлво-комунальні послуги» визначено зміст певних термінів, що використовуються у такому законі, зокрема:

- послуга з управління багатоквартирним будинком результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору (п. 12);

- споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач (п. 13);

- управитель багатоквартирного будинку - фізична особа - підприємець або юридична особа суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб (п. 14).

Згідно ч.1 ст. 9 ЗУ від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ «Про житлво-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком визначений статтею 15 ЗУ від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ «Про житлво-комунальні послуги», де передбачено, що договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. У випадках, визначених законом, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою органу місцевого самоврядування.

Таким чином, на теперішній час залучення управителя багатоквартирного будинку можливе лише на підставі відповідного договору, який укладається з таким управителем на підставі рішення загальних зборів співвласників, обирається загальними зборами ОСББ або призначається за результатами конкурсу, проведеного органом місцевого самоврядування.

Разом з тим, чатсиною 3 ЗУ від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ «Про житлво-комунальні послуги», в редакції що була чинною на момент підписання сторонами договору від 04 квітня 2018 року передбачалося, що договори про надання комунальних послуг, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають чинність протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом, крім випадку, якщо до спливу зазначеного строку співвласники багатоквартирного будинку прийняли рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги відповідно до пункту 4 цього розділу. У разі якщо згідно з такими договорами передбачено більш ранній строк їх припинення, дія таких договорів автоматично продовжується до спливу строку, що дорівнює одному року з дня набрання чинності цим Законом.

З 01.05.2021р. пунктом 3-1 ЗУ від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ «Про житлво-комунальні послуги» передбачено:

«Договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені з виконавцями таких послуг або з управителями, визначеними згідно із цим Законом, до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуги з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі щодо вивезення побутових відходів - за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. З дати введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуги з управління багатоквартирним будинком, зміна будь-яких умов договорів про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, додатків і кошторисів (цін/тарифів) до них забороняється та вважається нікчемною. Виконавець таких послуг або управитель має право достроково розірвати відповідний договір, попередивши про це споживачів не пізніш як за два місяці до дня розірвання договору.

У разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку рішення про форму (зміну форми) управління багатоквартирним будинком договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені з виконавцем таких послуг або управителем, визначеним згідно із цим Законом до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуги з управління багатоквартирним будинком, втрачають чинність з дати, визначеної зборами співвласників (загальними зборами об`єднання співвласників) багатоквартирного будинку, або з дати початку виконання зобов`язань за договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, укладеним за правилами, визначеними цим Законом, але не раніше ніж через два місяці після направлення особою, уповноваженою на це зборами співвласників (загальними зборами об`єднання співвласників) багатоквартирного будинку, такому виконавцю, управителю письмового повідомлення про припинення договорів.

У такому разі виконавець або управитель не пізніше 30 днів з дати припинення договорів має здійснити остаточне нарахування плати за надані послуги відповідно до фактичних нарахувань та обсягів наданих відповідних послуг.

Пільги та субсидії для відшкодування витрат з оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій надаються протягом строку дії договорів про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

До затвердження Кабінетом Міністрів України Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком сторони укладають договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за формою та на умовах, погоджених між управителем та співвласниками, а в разі визначення управителя органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах - виконавчим органом місцевої ради (або іншим органом суб`єктом владних повноважень, якому делеговані функції із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг). Умови таких договорів, що суперечать положенням Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком після його затвердження Кабінетом Міністрів України, не застосовуються, а регулювання відносин сторін договору в цій частині здійснюється згідно з відповідними нормами Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.»

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3,4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення договору від 04 квітня 2018 року про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, укладеним позивачем з відповідачем, як індивідуальним споживачем. Надаючи оцінку дійсності такого договору суд першої інстанції правильно оцінив та взяв до уваги ту обставину, що аналіз вищезгаданих норм закону свідчить, що на теперішній час закон не визначає порядку укладання договору про управління багатоквартирним будинком між управителем та співвласником-індивідуальним споживачем, проте і не встановлює заборони укладання таких договорів.

В цьому контексті апеляційний суд звертає увагу, що цивільні правовідносини ґрунтуються на засадах вільного волевиявлення та свободи договору.

Статтею 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Згідно позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 10 березня 2021 року за наслідками розгляду справи № 607/11746/17 зазначено, що «згідно пункту 6 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії.

З урахуванням принципів цивільного права, зокрема, добросовісності, справедливості та розумності, сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності.»

Заперечуючи дійсність укладеного з позивачем договору відповідач в апеляційній скарзі посилається на відсутність рішення загальних зборів співвласників про укладання договору на управління багатоповерховим будинком із позивачем за встановленим тарифом, а також відсутність у позивача права на зміну тарифу в односторонньому порядку.

Такі доводи ОСОБА_1 спростовуються тим, що ним ні в суді першої ні в суді апеляційної інстанції не надано суду будь-яких доказів на підтвердження тих обставин, що відповідні загальні збори співвласників проводились та приймалось рішення про затвердження тарифу, на умовах якого мають оплачуватись послуги позивача.

Вирішуючи спір, районний суд правильно врахував, що багатоповерховий будинок потребує управління, ЗУ від 14 травня 2015 року № 417-VІІІ «Про особливості здійснення права власноті у багатоквартирному будинку» передбачений обов`язок співвласників щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника (ч. 2 ст. 7 ЗУ від 14 травня 2015 року № 417-VІІІ «Про особливості здійснення права власноті у багатоквартирному будинку»), та дійшов правильного висновку про дійсність зобов`язань сторін, що виникли на підставі договору від 04 квітня 2018 року про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, укладеним позивачем з відповідачем, як індивідуальним споживачем.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року за наслідками розгляду справи № 904/7183/17 та Верховного Суду від 26 вересня 2018 року за наслідками розгляду справи № 750/12850/16 зроблено висновки що «споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі».

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на ту обставину, що позивачем безпідставно в односторонньому порядку змінено тариф вартості послуг, суд апеляційної інстанції не бере до уваги оскільки умовами укладеного між сторонами договору передбачено право виконавця послуг вносити зміни у договір, що впливають на розмір плати за послуги, але за погодженням із споживачем. Оскільки умови такого договору є типовими для всіх співвласників, то відповідний тариф має погоджуватись з усіма співвласниками багатоквартирного будинку, що в даному випадку можливе лише шляхом публічної пропозиції.

Зміна тарифу вартості послуг позивача відбулась з 01 січня 2019 року та з 01 червня 2021 року, про що позивач повідомляв споживачів в порядку, передбаченому наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05 червня 2018 року № 130 «Про затвердження Порядку інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності».

При цьому варто звернути увагу, що дія такого порядку розповсюджується лише на правовідносини споживачів з виконавцями комунальних послуг, тарифи для яких встановлюються органами місцевого самоврядування, натомість законом не визначено відповідного порядку для випадків, коли надання послуг з управління багатоквартирним будинком здійснюється на підставі договорів з індивідуальним споживачем, а отже застосування такого порядку можливе на підставі аналогії закону (ч.1 ст. 8 ЦК України).

Судом першої інстанції встановлено і дану обставину сторони н заперечили, що повідомлення про зміну тарифів позивача з 01 червня 2021 року було розміщено у випуску газети «Вечірні Черкаси» від 26 травня 2021 року № 21 (а.с. 10 Т.2).

Рішення про відповідну зміну тарифу було прийнято загальними зборами ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова Митниця», що підтверджується відповідним протоколом загальних зборів № 8 від 14 квітня 2021 року і обумовлено підвищенням мінімальної заробітної плати, подорожчанням вартості послуг з електроенергії, водопостачання та водовідведення, обслуговування ліфтів.

В матеріліах справи відсутні будь-які докази щодо подання заперечень співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , щодо пропозиції позивача про зміну тарифу вартості, а отже суд першої інстанції дійшов правильного висновку про правомірність розрахунку позивачем вартості його послуг за тарифом 5,10 грн./кв.м., починаючи з червня 2021 року.

Надаючи оцінку руху коштів по особовому рахунку відповідача (нарахувань та платежів) на підставі наданих відповідачем рахунків-повідомлень на оплату послуг позивача (а.с. 239-242 Т.1) вбчається, що відповідач повністю оплачував послуги позивача, як з управління багатоквартирним будинком за тарифом 4,10 грн./кв.м, так і з контролю, охорони та управління доступу на територію за ставкою 30 грн./місяць, внаслідок чого сукупний щомісячний платіж відповідача складав 419,50 грн. і за період надання позивачем послуг по лютий 2021 року включно відповідач не мав заборгованості. При цьому, про зміну тарифу на 4,10 грн./кв.м. відповідач достеменно знав з квітня 2019 року, що підтверджується листом відповідача на адресу позивача від 25 березня 2019 року (а.с.207 Т.1) та листом-відповіддю позивача на такий лист за вих. №204 від 10 квітня 2019 року (а.с.208 Т.1).

Апеляційний суд погоджується з висновокм районного суду, що із наданих сторонами доказів вбачається, що між ними фактично тривалий час існували правовідносини із надання/споживання послуг з управління багатоквартирним будинком, внаслідок яких позивач здійснював надання таких послуг, а відповідач приймав на себе зобов`язання з оплати вартості таких послуг.

Районним судом враховано, що управління багатоквартирним будинком, в якому відповідач має власну квартиру площею 95 кв.м., здійснюється позивачем.

Тариф щомісячного платежу з оплати послуг з управління будинком з 01 січня 2019 року до 31 травня 2021 року складав 4,10 грн/кв.м., а з 01 червня 2021 року до 31 травня 2022 року 5,10 грн./кв.м.

Додатково до щомісячного платежу нараховувалось 30 грн. з оплати послуг з контролю, охорони та управління доступу на територію.

Отже розмір щомісячного платежу для відповідача в період з 01 березня 2021 року до 31 травня 2021 року складав 419,50 грн. (4,10 грн./кв.м * 95кв.м. + 30грн.), а з 01 червня 2021 року - 514,50 грн. (5,10 грн./кв.м. * 95 кв.м. + 30 грн.). За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач правомірно та обґрунтовано здійснював нарахування щомісячних платежів по квартирі відповідача в таких розмірах в період часу з 01 березня 2021 року, а відповідач зобов`язаний був здійснювати оплату таких платежів.

В контексті доводів апеляційної скраги про неналежне здійснення позивачем управління будинком, то суд апеляційної інстанції зауважує, що всупереч вимог 12, 78, 81 ЦПК України відповідачем не надано суду доказів щодо наявності в нього заперечень в частині якості надаваних позивачем послуг, зокрема, суду не надано складених у встановленому законом порядку актів-претензій у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їхніх споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновних робіт, як то передбачено статтею 27 ЗУ від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ «Про житлво-комунальні послуги», як і не доведено фактів невиконання позивачем обов`язку з надання вищевказаних послуг.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд правильно врахував, що з 01 травня 2022 року управління будинком здійснюється ОСББ «Жужоми 3».

Абзацом 4 п.3-1 Прикніцевих та перехідни положень ЗУ від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ «Про житлво-комунальні послуги» передбачено, що у разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку рішення про форму (зміну форми) управління багатоквартирним будинком договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені з виконавцем таких послуг або управителем, визначеним згідно із цим Законом до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуги з управління багатоквартирним будинком, втрачають чинність з дати, визначеної зборами співвласників (загальними зборами об`єднання співвласників) багатоквартирного будинку, або з дати початку виконання зобов`язань за договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, укладеним за правилами, визначеними цим Законом, але не раніше ніж через два місяці після направлення особою, уповноваженою на це зборами співвласників (загальними зборами об`єднання співвласників) багатоквартирного будинку, такому виконавцю, управителю письмового повідомлення про припинення договорів.

Сторони не заперечили тієї обставини, що ОСББ «Жужоми 3» створено 26 жовтня 2021 року, загальними зборами якого прийнято рішення про зміну форми управління будинком на самозабезпечення з 01 травня 2022 року, що підтверджується відповідним витягом з протоколу № 1/22 від 30 січня 2022 року (а.с.188-189). Відповідне рішення загальних зборів було направлене позивачу листом № 3 від 23 лютого 2022 року.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 22 серпня 2022 року у справі № 925/645/22 за позовом ОСББ «Жужоми 3» до ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова Митниця» про зобов`язання вчинити дії (а.с.87-91 Т.2). При цьому цим же рішенням суду підтверджується факт того, що ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова Митниця» безпідставно ухилялось від передачі технічної документації на будинок уповноваженій особі ОСББ «Жужоми 3».

В період квітень-травень 2022 року ОСББ «Жужоми 3» розпочало активну діяльність із реалізації функцій самозабезпечення, оскільки уклало договір на повне технічне обслуговування і ремонт ліфтів та обладнання диспетчерського зв`язку від 29 квітня 2022 року, договір на виконання ремонтно-будівельних робіт від 20 травня 2022 року, договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення від 02 травня 2022 року (а.с. 190-203 Т.1).

Таким чином, районний суд правильно встановив, що з 01 травня 2022 року управління багатоквартирним будинком за адресою: вул. Сержанта Жужоми, 3, м. Черкаси, - має здійснюватись ОСББ «Жужоми 3», а не позивачем у даній справі.

Доводи позивача про заборону припинення надання житлово-комунальних послуг у зв`язку із дією воєнного стану є необґрунтованими, оскільки п.2 постанови КМУ від 05 березня 2022 року № 206 встановлює заборону для припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі, а відтак такий нормативно-правовий акт не є застосовним до правовідносин з передання управління багатоквартирним будинком від позивача до ОСББ «Жужоми 3». Таким чином, у позивача відсутні правові підстави вимагати від відповідача оплати вартості послуг з управління будинком. В цьому контексті позивач не позбавлений права вимагати відшкодування фактичних витрат, понесених у зв`язку з наданням послуг по утриманню такого будинку, за рахунок ОСББ «Жужоми 3» за умов, передбачених законом.

По обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що за період часу березень 2021 року квітень 2022 року позивачем було нараховано відповідачу загалом 6 671грн в якості оплати вартості послуг з управління будинком, а відповідачем за цей період часу сплачено 2 079,50 грн., що підтверджується обліковими даними по особовому рахунку (а.с.58-64 Т.1).

Таким чином, сукупний розмір заборгованості відповідача перед позивачем складає 4 591,50 грн.

При цьому суд правильно врахував, що сплачені відповідачем кошти позивач зараховував в рахунок погашення боргів попередніх періодів, що відповідає загальним положенням черговості погашення вимог за основним зобов`язанням, передбаченим у статті 534 ЦК України. Оскільки у березні 2021 року відповідач сплатив заборгованість перед позивачем, що утворилась станом на кінець лютого 2021 року в сумі 839грн, то порівняльний аналіз нарахувань/оплат суд здійснив саме за період часу нарахувань та оплати вартості послуг за період березень 2021 року - квітень 2022 року.

Відповідно до ст.. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Згідно ст. 610 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

За наслідками розгляду справи та встановленню обставин справи суд першої інстанції правильно втснаовив, що відповідач має перед позивачем невиконане грошове зобов`язання з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком, що виникла станом на 01 травня 2022 року в загальному розмірі 4 591,50 грн, а тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, суд врахував, що відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, відповідач зобов`язаний сплатити позивачеві інфляційні нарахування та три відсотки річних нараховані на суму заборгованості. Суд надав оцінку поданого позивачем розрахунку інфляційних втрат та трьох відсотків річних за період з 09 серпня 2021 року по 23 лютого 2022 року, визнав такий розрахунок неправильним та відповідно здійснив свій розрахунок, з яким погоджується колегія суддів.

Із врахуванням здійснених розрахунків, суд першої інстанції дійшов правомірного винсовку про стягнення з відповідача на користь позивача загальної суми заборгованості в розмірі 4 726,25грн.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд застосувавши положення статті 141 ЦПК України правомірно здійснив їх перерахунок у пропорційному відношенні до задоволеної частини вимог в розмірі 83,90 % та стягнув відповідну суму з відповідача на користь позивача.

Таким чином, вирішуючи спір районний суд правильно визначився з характером позовних вимог та прийняв обгрунтоване рішення, яке відповідає вимогам чинного законодавства.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в його рішенні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Савости Сергія Васильовича залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 березня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків «Нова митниця» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 24 травня 2023 року.

Головуючий В.Г. Бородійчук

Судді Л.В. Нерушак

Л.І. Василенко