Справа № 545/3126/23
Провадження № 2/545/2152/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2023 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Потетій А.Г.,

за участю секретаря - Делія Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтава в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 , про стягнення боргу за спожитий природний газ,-

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожитий природний газ за адресою: АДРЕСА_1 , в період з березня 2021 року по липень 2023 року (включно) у сумі 61 133,76 грн.

Вищевказаний об`єкт належить Відповідачу на праві власності на підставі Рішення місцевого суду Полтавського району від 14.05.2003, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 10.08.2023 року.

Позивач вже звертався до Полтавського районного суд Полтавської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. 20.03.2023 по справі № 545/906/23 Полтавським районним судом Полтавської області видано судовий наказ за заявою Позивача, за яким стягнуто із Відповідача на користь заявника заборгованість за спожитий природний газ в сумі 65051,02 грн. та судовий збір у розмірі 268,40 грн. Відповідачзвернулася до суду із заявою про скасування судовою наказу. Ухвалою від 19.04.2023 року по справі № 545/906/23 скасовано вищезазначений судовий наказ.

У зв`язку з цим позивач звертається до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за спожитий природний газ.

Позивач, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб та відповідно Постанови Кабінету Міністрів України № 867 від 19.10.2018 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» являвся постачальником на якого покладені спеціальні обов`язки.

Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 року, та ст.ст. 6, 7, 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" Позивач зобов`язаний постачати природний газ Споживачам які використовують його (природний газ) для власних потреб, а Споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів.

Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між Постачальником природного газу та Споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до ст.ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової Форми договору.

Відповідно до вимог Правил, акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення Споживачем Постачальнику підписаної заяви- приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата Споживачем вартості спожитого природного газу, та/або факт фактичного споживання природного газу (визначається за даними Оператора ГРМ - АТ «Полтавагаз» та вноситься до особового рахунку Споживача).

За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Відповідач акцептував Договір, повернувши Постачальнику заяву-приєднання. Фактично споживаючи природний газ та частково сплативши вартість спожитого природного газу.

Крім того, на підтвердження факту акцептування Відповідачем Договору шляхом фактичного споживання газу, в порядку п.8 ч.3 ст. 175 ЦПК України зазначається, що Позивач має намір подати до суду письмовий доказ у вигляді довідки Оператора ГРМ під назвою «Фінансовий стан» та обхідні реєстри абонентів споживачів природного газу Оператором ГРМ - АТ «Полтавагаз». Вказані письмові докази не можуть бути долучені Позивачем разом з позовом через те, що запит Позивача в адресу Оператора ГРМ - АТ «Полтавагаз» протягом тривалого часу знаходиться на розгляді у останнього, (запит Позивача в адресу АТ «Полтавагаз» №119/4.2.2-30419-2023 від 10.08.2023 року та доказ направлення на електронну пошту - 10.08.2023 року).

На умовах Договору, Позивач постачав природний газ, а Відповідач отримував його та використовував для власних потреб. Вартість використаного природного газу Відповідач зобов`язаний сплачувати щомісячно, відповідно до тарифів, що визначаються нормами чинного законодавства, а саме:

1.Законом України «Про ринок природного газу».

2.Постановою Кабінет)' Міністрів України від 19.10.2018 № 867 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу», (далі - Постанова про ПСО)

3.Постановою Кабінету Міністрів України № 293 від 03.04.2019 «Деякі питання діяльності Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» зі змінами.

Таким чином, ціна на природний газ для побутових споживачів Полтавської області за 1 куб, м. становила:

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 р. № 293:

-у березні 2021 року - 6,85681 грн. (наказ про встановлення роздрібної ціни газу по ТОВ «ГК «Нафтогаз України» від 01.03.2021р. № 19);

-у квітні 2021 року - 6,85681 грн. (наказ про встановлення роздрібної ціни газу по ТОВ «ГК «Нафтогаз України» від 30.03.2021р. № ЗО).

Відповідно до Постанови НКРЕКП від 07.04.2021р. № 572:

-з 01 травня 2021 р. по 30 квітень 2022 р. - 7,95689 грн. (наказ про встановлення ціни газу по ТОВ «ГК «Нафтогаз України» від 30.04.2021р. № 38);

-з 01 травня 2022 р. по 01 травня 2023р. - 7,95689 грн. (наказ про встановлення ціни газу по ТОВ «ГК «Нафтогаз України» від 14.04.2022р. № 95),

-у травні 2023р. - 7.95689 грн. (Наказ щодо встановлення ціни на газ для споживачів у травні 2023 р. №54 від 28.04.2023);

-у червні 2023р. - 7.95689 грн. (Наказ щодо встановлення ціни на газ для споживачів у червні 2023 р. №74 від 26.05.2023);

-у липні 2023р. - 7.95689 грн. (Наказ щодо встановлення ціни на газ для споживачів у липні 2023 р. №108 від 05.07.2023).

Накази про встановлення роздрібної ціни на газ для побутових споживачів ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» опубліковані на офіційному сайті Постачальника за посиланням httns://uas.ua/uas-prices-for-lwmc.

Відповідно до підпункту 1 пункту 4.4. розділу IV Договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», що є оператором газорозподільної мережі (далі - Оператор ГРМ) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором І РМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ (AТ «Полтавагаз») згідно Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКІІ від 30.09.2015р. № 2494.

Відповідно до пункту 2 глави 7 розділу XII Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕК1І № 2493 від 30.09.2015 року «2. У точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).»

Крім того, відповідно пункту 1 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ «1. Визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ.»

Відповідно до п. 5 Розділу 1 Правил постачання природного газу, «об`єкт побутового споживача - територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня, літня кухня тощо), що належить споживачеві на правах власності або користування.»

Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого Відповідачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу оператора газотранспортної системи (ТОВ Оператор ГТС України) - Iplatforma, та в подальшому імпортується Постачальником у білінгову систему «Газоліна» та використовується останнім для розрахунку вартості спожитого природного газу. Витяг з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» у вигляді роздруківки по особовому рахунку Відповідача додається до позовної заяви.

Отже, Постачальник проводить нарахування вартості спожитого Споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого Споживачем природного газу.

Відповідно п. 4.3. Договору «Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць».

Пункт 4.5. Договору визначає, що розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки Постачальника.

Дату виникнення зобов`язання Відповідача по оплаті за спожитий природний газ визначає п. 4.6. Типового договору «При розрахунку за квитанціями абонентської книжки Постачальника Споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Оплата рахунка Постачальника про сплату послуг за цим Типовим договором має бути здійснена Споживачем в термін, визначений в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання Споживачем цього рахунка.»

Відповідно п. 4.10. Договору «У разі виникнення у Споживача заборгованості за послуги з газопостачання за цим Договором Споживач може звернутися до Постачальника із заявою про складення графіка погашення заборгованості на строк не більше 12 місяців та за вимогою Постачальника подати довідки, що підтверджують неплатоспроможність Споживача. Графік погашення заборгованості оформлюється окремим договором про реструктуризацію заборгованості. Укладення Сторонами та дотримання Споживачем графіка погашення заборгованості не звільняє Споживача від здійснення поточних платежів за цим Договором.

В порядку досудового регулювання спору позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ № 119/4.3-11736-2022/260264382 від 12.08.2023 року в сумі 62110,97 грн. (станом на дату надсилання вимоги боржнику) та вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ № 119/4.3-6885-2023/260264382 від 10.03.2023 року в сумі 61533,65 грн. ( станом на дату надсилання вимоги боржнику), які залишились незадоволеними відповідачем. Заперечення щодо сплати боргу відповідачем не надано, борг не сплачено.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості Постачальник має право грошові кошти, отримані від Споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості Споживача відповідно Позивачем в період з березня 2021 року по липень 2023 року (включно) було спожито природний газ на загальну суму 61 133 (шістдесят одна тисяча сто тридцять три) гривні 76 копійок, вартість якого не сплачена Відповідачем, про що свідчить виписка з особового рахунку - фінансового стану.

Оскільки Відповідач не в повному обсязі сплачував нараховані суми за спожитий

природний газ, це свідчить про неналежне виконання Відповідачем своїх зобов`язань, а тому порушує право Позивача на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений Договором строк.

У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримав, прохав задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не з`явилась, від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову заперечувала, прохала відмовити у його задоволенні у повному обсязі з підстав викладених у відзиві.

У відзиві на позов відповідачка просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі посилаючись на те, що вона ОСОБА_1 в червні 2021 року перейшла з АТ «Полтавагаз» до ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». В день переходу до «Нафтогазу» відповідач зазначає, що в неї не було жодних боргів (відсутність боргу це була обов*язкова умова переходу до ТОВ «Нафтогаз»). 3 червня 2021 року відповідач ОСОБА_1 продовжувала платити за спожитий газ за показниками лічильника, на початку кожного місяця передавала показники, але не дивлячись на це їй почали приходити повідомлення з «Нафтогазу» про заборгованість за спожитий природний газ. За їх розрахунками відповідач повинна була спалювати на 300-500 куб. більше щомісяця, а в кінці весни, на початку літа 2022 року навіть 1-5 кубів більше. Всі звернення відповідача до «Нафтогазу» з проханням усунути цю помилку були безрезультатними.

Відповідач зазначає, що кілька разів за 2021-2022 рр. контролери приходили до неї додому, перевіряли та фотографували лічильник, і говорили що то помилка в ком`ютері, і після передачі ними показників, ця помилка буде виправлена і відповідача більше не будуть тероризувати постійними вимогами про плату «боргу», але цього не сталось, їй продовжували телефонувати з «Нафтогазу» та пропонували сплатити суму боргу, яка кожен раз була різна.

В березні 2023 року «Нафтогаз» подав судовий наказ до Полтавського районного суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . Суд задовольнив судовий наказ, у зв`язку з цим відповідачка подала заяву про скасування судового наказу від 20.03.2023 р. Після скасування судового наказу відповідачка звернулась до «Полтавагаз» з заявою про скорегування кубів газу, які вона використовувала з січня 2021 року по березень 2023 року. До цієї заяви відповідачка додала виписки з розрахункових книжок та квитанції про сплату за кожен місяць. Через кілька днів їй зателефонували з «Полтавагаз» і сказали, що її заяву про корегування ніхто не буде розглядати доти поки вона не привезе їм розрахункові книжки, починаючи з 2016 року, за останні 7 років. У зв`язку з тим, що відповідач в останні роки неодноразово переїжджала, то можливості зберегти розрахункові книжки, в тому числі і квитанції про оплату, не було можливості. Таким чином, про те що у відповідача не було боргів, свідчить той факт, що вона перейшла в червні 2021 року з «Полтавагаз» до «Нафтогазу».

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими , що підлягають до задоволення.

Так, судом встановлено, що факт споживання відповідачем природного газу по об`єкту, що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , в період з березня 2021 року по липень 2023 року (включно) на загальну суму 61 133 (шістдесят одна тисяча сто тридцять три) гривні 76 копійок, підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 10.08.2023 року.

В порядку досудового регулювання спору позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ № 119/4.3-11736-2022/260264382 від 12.08.2023 року в сумі 62110,97 грн. (станом на дату надсилання вимоги боржнику) та вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ № 119/4.3-6885-2023/260264382 від 10.03.2023 року в сумі 61533,65 грн. ( станом на дату надсилання вимоги боржнику), які залишились незадоволеними відповідачем. Заперечення щодо сплати боргу відповідачем не надано, борг не сплачено.

Оскільки відповідач не в повному обсязі сплачував нараховані суми за спожитий

природний газ, це свідчить про неналежне виконання вдповідачем своїх зобов`язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений Договором строк.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 року здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб та відповідно Постанови Кабінету Міністрів України № 867 від 19.10.2018 року «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» та є постачальником, на якого покладені спеціальні обов`язки.

Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 року, визначено, що компанія зобов`язана постачати природний газ споживачам які використовують його (природний газ) для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Вказаний обов`язок кореспондується і статтями6,7,9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2500 «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання відповідно до ст.ст.633,634,641,642 ЦК України, відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до ст. ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами відповідно до ст. 629 ЦК України. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу"- постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-ІVвстановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статі 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-ІVспоживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Враховуючи наведене, обов`язок по укладанню договору про надання житлово-комунальних послуг покладено законодавцем як на споживача, так і на виконавця.

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і не договірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-ІVпередбачено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно п.5 ч.2ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції від 09.11.2017 року №2189-VIII, який введений в дію з 01.05.2019 року, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1ст.526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно з ч.1ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Проаналізувавши у сукупності норми законодавства та матеріали справи, суд дійшов висновку, що наявність правовідносин між позивачем і відповідачем з кореспондуючими цим правовідносинам правами та обов`язками підтверджується діями сторін: позивач здійснював надання житлово-комунальних послуг до помешкання відповідача (газопостачання), а відповідач отримував і користувався даними послугами. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказані висновки узгоджуються з постановою Верховного Суду від 10.12.2018 року у справі №638/11034/15-ц.

Таким чином, дослідивши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки матеріали справи містять належні, допустимі та достатні докази, що свідчать про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожитий газ в сумі 61 133,76 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд підлягають до стягнення з ОСОБА_1 користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» судовий збір в сумі 2684,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.2,12,13, 76-81, 92,141,206,259,263-265 ЦПК України, ст. ст.509, 526, 527, 530, 625, 626, 629, 714, 901, 903 ЦК України, ст.12 ЗУ «Про ринок природного газу», ст.ст. 7, 19, 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Полтавським РВ УМВС України в Полтавській області від 24.12.1999 року, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (м. Київ, вул. Шолуденка, 1, , на розрахунковий рахунок: НОМЕР_3 в АТ «Ощадбанк» м. Києва, МФО 300465) заборгованість за спожитий природний газ в сумі 61133,76 грн., та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн., а всього 63817,76 грн.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя: А. Г. Потетій