ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/754/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/7000/22 Категорія: на ухвалу Позарецька С.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л.,

за участю секретаря Пойнер В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргупредставника Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» адвоката Синюка Станіслава Леонідовича на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 березня 2023 року (повний текст судового рішення виготовлено 28 березня 2023 року) про закриття провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в:

Приватне акціонерне товариство «Просто-страхування» звернулося у суд з вказаним позовом, в якому просило суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на свою користь затрати по виплаті страхового відшкодування у розмірі 4 297,40 грн.;

- стягнути з ОСОБА_1 на свою користь витрати по оплаті судового збору у розмірі 3 205,07 грн.;

- стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 6 000,00 грн. судових витрат, пов`язаних із оплатою професійної правової допомоги.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 березня 2023 року заяву представника позивача Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» адвоката Синюка Станіслава Леонідовича про закриття провадження задоволено.

Закрито провадження по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за відсутністю предмета спору.

Відмовлено у задоволенні заяви представника позивача Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» адвоката Синюка Станіслава Леонідовича про стягнення відповідача ОСОБА_1 судових витрат: судового збору та витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що подана заява про закриття провадження підлягає задоволенню, а провадження у справі закриттю у зв`язку із відсутністю предмету спору, враховуючи заяву представника позивача, яка надійшла 20.03.2023 та прийнята судом.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь понесених судових витрат у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 3202,47 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн., судом зазначено, що правовий аналіз частини 3 статті 142 ЦПК України дає підстави для висновку, що у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача, за виключенням, якщо позивач не підтримує свої вимоги унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

З матеріалів справи убачається, що після відкриття провадження у справі, ПрАТ «Просто-страхування» звернулося до суду із заявою про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору. Фактичний зміст зазначеної заяви свідчить про відмову позивача від позову унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову. Разом з тим, правовою підставою закриття провадження у справі ПрАТ «Просто-страхування» вказав саме відсутність предмета спору, а тому відсутні підстави для відшкодування понесених судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ПрАТ «Просто-страхування» адвокат Синюк С.Л., вважаючи ухвалу суду незаконною, поставлену судом з порушенням норм процесуального права, просив її скасувати в частині відмови у задоволенні заяви щодо стягнення судових витрат з відповідача та винести нове судове рішення, яким вимоги у даній частині задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до ч. 9 ст. 141, ч. 3 ст. 142 ЦПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи вище викладене позивач вважає, що судом першої інстанції було безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання представника в частині стягнення судових витрат з відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Судова колегія, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З-поміж основних засад (принципів) цивільного судочинства законодавець виділяє, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша, друга статті 5 ЦПК України).

Процесуальний порядок провадження в цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 17.01.2023 позовну заяву прийнято, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали.

Разом з тим, 14.03.2023 та 20.03.2023 до суду надійшли письмові заяви представника позивача адвоката Синюка С.Л. №96-155176 та № 110-155176 від 20.03.2023, у межах його повноважень, про закриття провадження у даній справі, у зв`язку з тим, що 09.03.2023 ОСОБА_1 перераховано на рахунок АТ «ПРОСТО-страхування» - 4300 грн. 00 коп., тобто, повністю сплачено суму боргу - 4297 грн. 40 коп. та частково сплачено судовий збір у розмірі 02 грн. 60 коп. Однак, на даний час залишається не врегульованим питання про розподіл судових витрат, які позивачем понесені при подачі позову. Враховуючи зазначені вище обставини, просить:

- закрити провадження у даній справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ПРОСТО-страхування» витрати по оплаті судового збору у розмірі 3 202 грн. 47 коп.;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ПРОСТО-страхування» - 6 000 грн. 00 коп. судових витрат, пов`язаних із оплатою професійної правової допомоги.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Так, згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Як предмет позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку із цим не залишилося неврегульованих питань.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 березня 2023 року закрито провадження у справі на підставі пункту 2 частини 2 статті 255 ЦПК України.

Згідно із частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, вимоги диспозитивності цивільного судочинства вимагають ухвалення судового рішення відповідно до поданої заяви та її мотивів.

Закриття провадження у справі з підстав відсутності предмета спору сторонами не оскаржувалось до суду апеляційної інстанції.

Розподіл витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду регламентується статтею 142 ЦПК України.

Відповідно до положень цієї статті у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Аналіз зазначеної норми права свідчить про те, що загальне правило щодо компенсації судових витрат у разі закриття провадження передбачає, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Разом із тим, у результаті закриття провадження процесуальний закон не передбачає відшкодування судових витрат, понесених позивачем.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 308/12079/18 (провадження № 61-6836св20), від 04 серпня 2021 року у справі № 686/9357/20 (провадження № 61-7728св21), від 08 вересня 2021 року у справі № 279/5943/18 (провадження № 61-17894св20), від 03 серпня 2022 року у справі № 522/13071/19 (провадження № 61-11427св21).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Таким чином, ураховуючи те, що ПрАТ «Просто-страхування» не оскаржена ухвала суду про закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України, а стаття 142 ЦПК України не містить положення про відшкодування позивачу витрат на правову допомогу в разі закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України (за відсутністю предмета спору), суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про стягнення судових витрат.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скарги без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 35, 258, 368, 375, 381 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» адвоката Синюка Станіслава Леонідовича залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 травня 2023 року.

Судді: