Справа №464/4681/22
пр № 6/464/202/23
У Х В А Л А

23 листопада 2023 року м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

у складі головуючого судді Мички Б.Р.

за участі секретаря судового засідання Карпенко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові заяву відповідача (боржника) представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Зразкова домівка» Шкарупської Баранової Наталії Богданівни про розстрочення виконання рішення суду,

УСТАНОВИВ:

02 листопада 2023 року до суду надійшла заява представника відповідача (боржника) Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Зразкова домівка» Шкарупської Баранової Наталії Богданівни про розстрочення виконання рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14.03.2023. В заяві зазначила, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 14.03.2023 ухвалено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Зразкова домівка» («Управляюча компанія «Комфорт Плюс») на користь ОСОБА_1 289866, 17 грн. заборгованості та сплаченого судового збору у сумі 2898, 66 грн. В обгрунтування заяви покликаються на те, що не мають можливості оплатити заборгованість одним платежем, оскільки відповідно до бухгалтерської довідки №8 від 09.10.2023 року по завершенню 3- го кварталу 2023 року середній оборот за місяць по надходженню коштів на поточний рахунок товариства становить 79767, 66 грн. Вказали на постійні щомісячні витрати у розмірі 70299 грн., що включає в себе оплату праці працівникам, нарахування на заробітну плату, сплату єдиного податку 5% від поступлення коштів та інше. Таким чином, просить суд розстрочити виконання рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14.03.2023 на десять місяців, рівними частинами, а саме по 28986, 62 грн. щомісяця.

У судовому засіданні 22.11.2023 року представник заявника ОСОБА_2 просила задовольнити заяву про розстрочку виконання рішення суду.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 Котовщиков Р. просив відмовити у задоволенні вказаної заяви.

У судове засідання призначене на 23.11.2023 року сторони не з`явилися.

Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, докази, надані на обґрунтування заяви, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви з таких підстав.

Суд встановив, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 14 березня 2023 року у справі № 464/4681/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідалністю «Управляюча компанія «Комфорт Плюс», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Довженка 22», Товариство з обмеженою відповідальністю «Сихівська управляюча компанія» про захист прав споживачів, ухвалено стягнути з Товариства з обмеженою відповідалністю «Управляюча компанія «Комфорт Плюс» на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 289866, 17 грн. та судовий збір у сумі 2898, 66 грн.

Постановою Львівського апеляційного суду від 12.09.2023 року вказане рішення залишено без змін та набрало законної сили.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

До того ж виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Із ч. 3 ст. 435 ЦПК України видно, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно із ч. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

В той же час, згідно із ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду потрібно враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 у справі №916/190/18.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи введення на території України воєнного стану, фінансове становище відповідача (боржника), збільшенням витрат у зв`язку із початком опалювального сезону, наявність об`єктивних обставин, які перешкоджають виконанню рішення суду ( наявність постійних щомісячних витрат в тому числі на оплату праці працівникам, сплата єдиного податку ) суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду шляхом розстрочення виконання рішення терміном на 4 місяці, оскільки представником заявника не надано достатньо доказів для обгрунтування неможливості виконання рішення суду в менший проміжок часу.

Керуючись ст.129-1 Конституції України, ст. 18, 81, 223, 247, 258-261, 353, 435 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Зразкова домівка» Шкарупської Баранової Наталії Богданівни про розстрочення виконання рішення суду задовольнити частково.

Розстрочити Товариству з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Зразкова домівка» виконання рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14 березня 2023 року в справі № 464/4681/22 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Зразкова домівка» («Управляюча компанія «Комфорт Плюс») на користь ОСОБА_1 289866, 17 грн. заборгованості терміном на 4 (чотири) місяці з дня набрання законної сили ухвали суду, встановивши порядок сплати щомісячних платежів у розмірі 72466, 55 грн.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя Мичка Б.Р.