Провадження № 2/337/1486/2023
23.11.2023 м. Запоріжжя
Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Мальованого В.О., за участі секретаря Пекній Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до ОСОБА_2 (далі - відповідач, ОСОБА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району як орган опіки та піклування (далі - третя особа), про позбавлення батьківських прав
09.08.2023 позивач в особі представника звернувся до суду з даним позовом .
В обґрунтування якого зазначено.
Позивач має спільну дитину з відповідачем. На даний час дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично проживає з матір`ю. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини. Жодної допомоги дитині батько не надає. Одяг, іграшки, продукти харчування та інші речі, необхідні для розвитку дитини позивач купує за власний кошт. Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , відносно його доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою суду від 14.08.2023 було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до розгляду в загальному позовному провадженні .
Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, надіславши заяву про розгляд справи без їх участі, повідомили, що підтримують позов, щодо ухвалення заочного рішення не заперечували.
Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, повідомлений належним чином про час і місце судового розгляд. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи без його участі, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду останній не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, письмових пояснень по суті спору не надав. Раніше надіславши: заяву про розгляд справи без його участі та висновок від 13.10.2023 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , стосовно його дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом було встановлено.
Позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб подружжя був розірваний рішенням суду 23.11.2022 (набрало законної сили 24.12.2022). Від самого народження донька проживає з матір`ю, перебуваючи на повному забезпеченні її життєдіяльності. З 2018 року відповідач повністю перестав приймати участь у вихованні дитини. Мати не перешкоджає батькові спілкуватись з донькою. Зазначає, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому на її думку є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач вимушений звернутись до суду, оскільки діє лише в інтересах дитини, заради її спокою та благополуччя.
Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Хортицькому району, як орган опіки та піклування затверджено висновок від 13.10.2023 № 21.01/03-23/630 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 .
Відповідно до частини 1 статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (статті 51 Конституції України).
Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків.
Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання у сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищезгаданого Закону визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку мережі дитячих закладів. Відповідно до статті 14 указаного Закону, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.
Згідно з вимогами статті 150 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти, є хронічними алкоголіками або наркоманами.
Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.
Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (стаття 165 Сімейного кодексу України).
Згідно з частинами 4 - 6 статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Оцінюючи обґрунтованість указаного рішення органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав та оцінюючи відповідність такого висновку інтересам дитини відповідачки, суд враховує роз`яснення, викладені у пунктах 15 та 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за змістом яких, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
З досліджених судом письмових доказів встановлено, що відповідач зі своєю сім`єю відносини не підтримує, участі у вихованні та утриманні дитини не бере, проживає окремо.
Судом не встановлено, що відповідачу будь - хто чинить перешкоди у належному виконанні батьківських обов`язків, що вказує на свідоме ухилення від їх виконання.
З огляду на викладене, висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідає як найкращим інтересам дитини.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Щодо розподілу судових витрат.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимоги представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 5000, 00 грн., які відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також не суперечать принципу розподілу таких витрат.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073, 60 грн., передбаченому Законом України «Про судовий збір».
Керуючись ст. ст. 263 - 265 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 5000, 00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073, 60 грн., а всього 6073,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Хортицького районного суду м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 23 листопада 2023 року

Суддя В.О. Мальований