Справа № 362/1998/23
Провадження № 2/362/1315/23
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2023 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Неділько А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 у місті Василькові Обухівського Київської області заяву представника позивача про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Судом відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності.

24 травня 2023 року судом отримано заяву представника позивача у якій вона просить забезпечити позов шляхом заборони відповідачу вчиняти дії стосовно відчуження спірного нерухомого майна.

Заяву обґрунтовано тим, що на думку представника позивача невжиття таких заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи заяву, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Пункт 2 частини першої статті 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується також забороною вчиняти певні дії.

Натомість, суд керується засадами реальності та об`єктивності забезпечення позову, а тому вважає за доцільне застосувати норму цивільного процесуального закону, яка передбачає можливість накладення арешту на майно відповідача.

Зокрема, пункт 1 частини першої статті 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується також накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.05.2023 року, за відповідачкою 15 травня 2023 року зареєстровано право власності на закінчений будівництвом об`єкт садовий будинок загальною площею 202,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Як роз`яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, у зв`язку із реєстрацією за відповідачкою права власності на спірне нерухоме майно за часом після відкриття провадження у даній цивільній справі, слід зробити висновок, що відповідачкою вчиняються дії щодо можливого подальшого відчуження спірного нерухомого майна.

Отже, між сторонами виник спір щодо поділу майна, у зв`язку із чим існує ризик відчуження відповідачкою спірного нерухомого майна.

Враховуючи заявлені позовні вимоги, суд приходить до висновку про те, що існує ризик, який призведе до неможливості виконання рішення чи утруднить його виконання, а також порушить збалансованість інтересів сторін та істотно порушить права та законні інтереси позивача по справі до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірне майно, що перебуває у власності відповідачки, очевидно може утруднити чи зробити неможливим ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому, враховуючи зміст і суть позовних вимог, суд вважає, що накладення арешту на належне відповідачці майно, буде достатнім для забезпечення позову та цілком співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Одночасно, враховуючи застосований судом спосіб забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірне майно яке належить відповідачці, суд приходить до висновку, що ним буде цілком і в повній мірі досягнуто мети такого забезпечення.

За таких обставин, заява представника позивача є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149, 150, 153, 258 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Задовольнити заяву представника позивача про забезпечення позову.

Накласти арешт на належний ОСОБА_2 закінчений будівництвом об`єкт садовий будинок загальною площею 202,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання до 25 травня 2026 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Головуючий

Дата складення повного судового рішення 25 травня 2023 року.