Справа № 396/162/23
Провадження № 2/396/140/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді - Дригваль В.М.

при секретарі - Новікової Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, -

В С Т А Н О В И В:

До Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області із позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, зазначивши в позовній заяві про те, що рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 27.07.2018 року з нього стягуються аліменти у зміненому (збільшеному) розмірі на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент розгляду справи про збільшення розміру аліментів позивач працював та мав змогу оплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини від доходу, проте вже пів року змінилося його матеріальне становище. На даний час позивач офіційно не працевлаштований, через кризу та безробіття в країні, змушений перебиватись тимчасовими заробітками та мізерною платнею, не маючи постійного доходу, тому не в змозі оплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В зв`язку з чим, просить суд, зменшити розмір стягнених аліментів сплачувані ним на підставі рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 27.07.2018 року про стягнення аліментів, на утримання його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та зменшити розмір аліментів з 1/3 частини до 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд провести розгляд справи у його відсутності, на підставі наявних доказів (а.с.59). При цьому раніше, позивачем надано до суду відповідь на відзив в якому зокрема зазначено, що на момент ухвалення рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 27.07.2018 року у справі про збільшення розміру аліментів, він визнав позовні вимоги, оскільки працював на той момент неофіційно та мав достойний заробіток, але даний факт нічим не може підтвердити. Але, він не ухиляється від сплати аліментів, заборгованість по аліментам відсутня, але враховуючи його матеріальний стан, а саме відсутність постійного доходу та наявності гіпертонічної хвороби, в зв`язку з чим він перебуває під наглядом сімейного лікаря, а також враховуючи те, що достатній рівень життя дитини повинні забезпечувати обоє батьків, просить суд зменшити розмір аліментів.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, клопотань про розгляд справи у її відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не надала, при цьому надала відзив на позовну заяву в якому зокрема зазначила, що відповідно до рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 27.07.2018 року за позовом про збільшення аліментів, позивач визнав позовні вимоги в повному обсязі та відповідно до запису у трудовій книжці від 03.11.2017 року його було звільнено з місця роботи. Після чого позивач отримував виплати по безробіттю в період з 28.11.2017 року по 01.08.2018 року, що доводить те що на момент визнання позову про збільшення розміру аліментів ОСОБА_1 офіційно не був працевлаштований та відповідно до записів трудової книжки не працевлаштований по теперішній час. Тобто доказів про зміну чи погіршення матеріального стану не надав. Як не надано доказів про перебування на обліку у центрі зайнятості з метою пошуку роботи. Також зазначила, що її син ОСОБА_3 декілька разів на рік відвідує офтальмолога бо має проблеми з зором та носить окуляри, відповідно до останнього висновку лікаря від 18.10.2022 року йому рекомендовано здоровий режим та вітамінізоване харчування, яке потребує додаткових витрат. Також, відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого у 2021 році у відповідача виявлено пухлину лівої частини печінки після чого було проведено операцію та видалено її більшу частину. В зв`язку з чим, враховуючи що позивачем не підтверджено належними доказами погіршення його матеріального становища, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, судом встановлено наступне:

- Із копії паспорту громадянина України (а.с.4) вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець місто Новоукраїнка Кіровоградської області, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 . Та має РНОКПП НОМЕР_1 (а.с.5).

- Із копії паспорту громадянина України (а.с.6) вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка в смт. Добровеличківка Кіровоградської області, зареєстрована та проживає по АДРЕСА_2 . Та має РНОКПП НОМЕР_2 (а.с.7).

- Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 03.11.2008 року (а.с.8) вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Новоукраїнка Кіровоградської області та його батьками зазначено: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 .

- Із копії трудової книжки серії НОМЕР_4 від 18.07.2006 року (а.с.9-11) вбачається, що ОСОБА_1 з 03.11.2017 року є безробітним та в період з 28.11.2017 року по 01.08.2018 року отримував допомогу по безробіттю.

- Із копії рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області у справі №396/1082/18 від 27.07.2018 року (а.с.12-13) вбачається, що з ОСОБА_1 , стягнуто на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, та до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішення суду набрало законної сили 26.08.2018 року.

- Із копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого №11083 від 01.06.2021 року (а.с.28) вбачається, що у травні-червні 2021 року ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом аденоми лівої частини печінки (ГЦР?) та відповідно було здійснено оперативне хірургічне втручання. Стан після оперативного лікування: лівобічна гемігепатектомія.

- Із копій консультативних висновків офтальмолога від 03.07.2019 року, від 05.05.2020 року, від 18.10.2022 року, від 25.08.2021 року та від 18.06.2020 року (а.с.29, 30, 31, 32, 33) вбачається, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має проблеми із зором та відповідно періодично відвідує лікаря офтальмолога. Рекомендовано носити окуляри та приймати вітамінні препарати.

- Із копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 21.02.2023 року (а.с.36) вбачається, що ОСОБА_2 не має у приватній власності об`єктів нерухомого майна.

- Із довідки про доходи №04 від 20.02.2023 року (а.с.37) вбачається, що ОСОБА_2 офіційно працевлаштована та працює у Виробничому підрозділі «Знам`янська дирекція залізничних перевезень «регіональна філія «Одеська залізниця» на посаді «касир квитковий І категорії» та її заробіток в період з серпня 2022 року по січень 2023 року становить 48564,83 гривні з яких відраховано податок з доходів фізичних осіб в розмірі 8741,67 гривень.

- Із інформації Новоукраїнської філії Кіровоградського обласного центру зайнятості від 17.03.2023 року (а.с.46) вбачається, що ОСОБА_1 , до державної служби зайнятості за період 2021-2023 роки, для сприяння у пошуку роботи не звертався.

- Із інформація ІНФОРМАЦІЯ_5 №2146 від 24.03.2023 року (а.с.47) вбачається, що ОСОБА_1 , перебуває на обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_6 з 15.07.2011 року. Військово-лікарською комісією при Новоукраїнському РВК був визнаний непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним до військової служби у воєнний час.

- Із копій квитанцій (а.с.51-55) вбачається, що ОСОБА_1 самостійно сплачує аліменти визначені рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 27.07.2018 року.

- Із копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків від 20.02.2023 року №1114-23-00568 (а.с.56) вбачається, що відносно ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року інформація про доходи відсутня.

- Із копії довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Новоукраїнської міської ради №77 від 24.04.2023 року (а.с.58) вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться під спостереженням у сімейного лікаря з діагнозом: Гіпертонічна хвороба ІІ ст. ст.І ризикІ. СН 0 ст. Атероневротичний синдром.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони у справі мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8). Так, 27.07.2018 року рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області, було змінено розмір стягуваних аліментів з 1/3 частки, але неменше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку на 1/3 частки, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , щомісячно, до повноліття дитини (а.с.12-13). У позивача змінився матеріальний стан, так як позивач офіційно не працює, у період з 28.11.2017 року по 01.08.2018 року мав статус безробітного та перебував у районному центрі зайнятості, а також отримував допомогу по безробіттю, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.9-11). Інформація про доходи ОСОБА_1 за 2022 рік відсутня (а.с.56). Крім того, позивач знаходиться під спостереженням у сімейного лікаря з діагнозом: Гіпертонічна хвороба ІІ ст. ст.І ризикІ. СН 0 ст. Атероневротичний синдром (а.с.58). Вказані обставини значно ускладнюють матеріальне становище позивача, в зв`язку з чим, просить суд, зменшити розмір стягнених аліментів сплачувані ним на підставі рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 27.07.2018 року з 1/3 частини до 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття.

Разом з тим, відповідач, позовні вимоги не визнала та просить суд відмовити в задоволенні позову, при цьому у наданому раніше відзиві вказала на те, що відповідно до рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 27.07.2018 року за позовом про збільшення аліментів, позивач визнав позовні вимоги в повному обсязі та відповідно до запису у трудовій книжці від 03.11.2017 року його було звільнено з місця роботи. Після чого позивач отримував виплати по безробіттю в період з 28.11.2017 року по 01.08.2018 року, що доводить те що на момент визнання позову про збільшення розміру аліментів ОСОБА_1 офіційно не був працевлаштований та відповідно до записів трудової книжки не працевлаштований по теперішній час. Тобто доказів про зміну чи погіршення матеріального стану не надав. Як не надано доказів про перебування на обліку у центрі зайнятості з метою пошуку роботи. Також зазначила, що її син ОСОБА_3 декілька разів на рік відвідує офтальмолога бо має проблеми з зором та носить окуляри, відповідно до останнього висновку лікаря від 18.10.2022 року йому рекомендовано здоровий режим та вітамінізоване харчування, яке потребує додаткових витрат (а.с.29-33). Також, відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого у 2021 році у відповідача виявлено пухлину лівої частини печінки після чого було проведено операцію та видалено її більшу частину (а.с.28).

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції, встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з частиною першою статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду.

Згідно статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Верховний Суд України у постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

Із зазначеного вбачається, що при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Зважаючи, що наявні в матеріалах справи докази, вказують, що позивач є фізично здоровим, оскільки здійснює наявність гіпертонічної хвороби не може бути беззаперечною умовою для зменшення сплати аліментів у розмірі, які просить позивач, при цьому позивачем не надано відповідних доказів щодо витрат на таке лікування. Отже, позивач є особою працездатного віку, офіційно не працюючого, на обліку у районному центрі зайнятості як безробітний не перебуває та за допомогою для сприяння у пошуку роботи не звертався (а.с.46), заборгованість по аліментам відсутня, що не заперечується сторонами. Відомості про відсутність доходу у 2022 році (а.с.56), які надані позивачем до суду, не є належним доказом про відсутність таких доходів. А тому, позивач може сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду від 27.07.2018 року розмірі, що в свою чергу підтверджується наданими позивачем копіями квитанцій (а.с.51-55).

Із наданих відповідачем доказів, судом з`ясовано, що їхня спільна з позивачем дитина має проблеми із зором, носить окуляри та періодично відвідує лікаря офтальмолога та відповідно необхідні кошти на придбання вітамінних препаратів. При цьому, доказів придбання таких препаратів та окулярів відповідачем не надано. Також, відповідач має проблеми зі здоров`ям, що підтверджується лікарськими документами про перебування останньої на стаціонарному лікуванні з оперативного лікування (видалення лівої частини печінки), але, доказів витрат на лікування відповідачем також не надано.

Разом з тим, відповідач офіційно працевлаштована, має стабільний заробіток, який за період з серпня 2022 року по січень 2023 року становить 48564,83 гривні, з яких відраховано податку в розмірі 8741,67 гривень (а.с.37). Тобто, середньомісячний дохід відповідача становить близько 7000,00 тисяч гривень, а також аліменти, що сплачує позивач, які становлять середньомісячну оплату близько 3900,00 гривень. Отже, відповідач щомісяця має сукупний дохід в розмірі близько 11000,00 гривень, що на думку суду є формально достатнім для утримання неповнолітньої дитини. Інших доходів відповідач не має. А тому, зменшення розміру аліментів про яке просить позивач у справі не відповідатиме інтересам дитини, що є пріоритетним завданням для суду, при вирішенні питання про зменшення розміру сплачуваних аліментів, а саме: першочергова увага повинна приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отже суд, приходить до висновку про те, що відповідно до рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 27 липня 2018 року у справі №396/1082/18, розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач не має офіційного працевлаштування, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам.

Таким чином, суд, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а відсутність офіційного працевлаштування та знаходження позивача під наглядом сімейного лікаря, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки не підтверджено належними доказами про витрати на таке лікування, а також доказів про намагання позивача працевлаштуватися, оскільки за допомогою до відповідно центру зайнятості для сприяння у пошуку роботи позивач за період з 2021-2023 роки не звертався.

Зазначений висновок суду узгоджується з правовими позиціями викладеними у в постановах Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20 (провадження №61-1031св21), від 03 червня 2020 року у справі №760/9783/18-ц (провадження №61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19 (провадження №61-9460св20).

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, при розподілу судових витрат, суд виходить із такого, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (а.с.1), але враховуючи те, що у задоволенні позовних вимогах відмовлено, а тому судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, суд відносить на рахунок позивача.

На підставі ст.51 Конституції України, ст.ст.3, 18, 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст.ст.141, 150, 180, 182, 191, 192 СК України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та керуючись ст.ст. 5, 10, 12, 19, 81, 133, 137, 139, ч.4 ст.206, ст.ст.235, 259, 261 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину відмовити повністю.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу через Новоукраїнський районний суду Кіровоградської області до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або вручення.

Суддя В.М. Дригваль