Справа № 753/4578/19
Провадження № 2/752/368/23
У Х В А Л А

іменем України

23 травня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Карпенко Оксана Михайлівна про визнання договору про поділ спільного майна подружжя недійсним,-

в с т а н о в и в:

у березні 2019 року позивач звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з вищевказаним позовом.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 18.03.2019 року позовну заяву передано на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва (42-43).

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від 29.07.2019 року по справі відкрито провадження, та призначено підготовче судового засідання з повідомленням учасників справи (а.с. 78-79).

Розпорядженням керівника апарату суду від 26.05.2020 року №387 призначений повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку із звільненням з посади судді ОСОБА_3 , відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Відповідно до протоколу повторного розподілу справ автоматизованою системою документообігу в суді від 03.06.2020 року, вказана цивільна справа розподілена судді Хоменко В.С.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.06.2020 року справа прийнята до провадження судді Хоменко В.С. та призначено підготовче засідання з повідомленням учасників справи (а.с. 110-111).

Ухвалою від 19.01.2022 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 188).

Позивач, будучи належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, призначеного на 21.03.2023 року на 14-00 год., шляхом поштового направлення судової повістки (а.с. 222) та надіслання повістки на електронну адресу позивача зазначену у позовній заяві, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (223), в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомлені.

Судове засідання було відкладено на 23.05.2023 року на 10:30 год., про що позивач був завчасно повідомлений судовою повісткою (а.с. 242) та шляхом надіслання повістки на електронну адресу позивача зазначену у позовній заяві.

23.05.2023 року належним чином повідомлений позивач у судове засідання не з`явився.

Таким чином, 23.05.2023 року належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, причини неявки суду не повідомлені.

Судом поставлено на обговорення питання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого позивача.

Представник відповідача - ОСОБА_4 при вирішенні питання про залишення позову без розгляду покладалась на розсуд суду, проте зазначила, що основним питанням є розподіл судових витрат по справі, про що подано письмову заяву.

Третя особа у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце засідання повідомлялась належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналогічні положення містить також ч. 5 ст. 223 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

ЄСПЛ в рішенні від 07.07.1989 року в справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як зазначено у постанові ВС від 22.05.2019 року в справі № 310/12817/13 процесуальний закон не вказує на необхідності врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Також, відповідно до позиції Верховного Суду, яка зазначена у постанові від 12.08.2022 року в справі № 686/32906/19, законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, правове значення у цьому випадку має належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 10 лютого 2022 року у справі № 756/16448/18 (провадження № 61-16720св20), від 20 червня 2022 року у справі № 607/2015/17 (провадження № 61-19391св21).

Отже, суд з врахуванням викладеного, приймаючи до уваги те, що позивач повторно не з`явився у судове засідання, також позивачем не надано заяви про розгляд справи за його відсутності, суд надходить до висновку про те, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Частиною 2 ст. 257 ЦПК України передбачено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно. Отже, за обставин цієї справи право позивача на доступ до правосуддя буде забезпеченим саме шляхом повторного подання до суду відповідної позовної заяви.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що одним із принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи, що передбачено п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, тому учасникам судового розгляду слід належним чином виконувати усі свої процесуальні обов`язки для забезпечення реалізації вказаного принципу.

Також, в матеріалах справи наявне клопотання представника відповідача ОСОБА_5 про розподіл судових витрат, відповідно до якого просить покласти судові витрати по справі № 753/4578/19 на позивача та стягнути на користь відповідача витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 42 750,00 грн. (а.с. 173-174).

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Разом з тим, доказів необґрунтованих дій позивача матеріали справи не містять та судом не встановлено, тому відсутні підстави для задоволення заяви представника відповідача про розподіл судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 142, 257, 352, 353 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Карпенко Оксана Михайлівна про визнання договору про поділ спільного майна подружжя недійсним - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні при її оголошенні, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.С. Хоменко