Справа №:755/9361/22
Провадження №: 2/755/1698/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" травня 2023 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Коваленко І.В.,

за участі секретаря - Назарової І.В.,

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Микитишин О.М.,

представника відповідача - адвоката Бойкініч Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського районного суду міста Києва, клопотання представника позивача - адвоката Микитишин О.М. про повернення на стадію підготовчого судового засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири,-

в с т а н о в и в:

В провадженні суду, на стадії розгляду справи по суті, перебуває вказана цивільна справа.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Микитишин О.М. заявила відповідне клопотання, у якому просила суд: повернути розгляд справи № 755/9361/22 на стадію підготовчого провадження та продовжити підготовче засідання з призначенням його дати та часу; для долучення до матеріалів справи нових доказів, а саме: довідку щодо права власності на квартиру позивачки та інформацію про співвласників відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_2 - Бойкініч Р.С. , у судовому засіданні заперечив проти клопотання представника позивача про повернення на стадію підготовчого провадження, вважаючи такі дії відповідача затягуванням розгляду справи, окрім того сторона позивача не скористалась своїм правом на подачу доказів

Вислухавши позиції сторін, дослідивши мотиви та підстави заявленого клопотання, вивчивши матеріали справи, доходить висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на таке.

21 вересня 2022 року до Дніпровського районного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 з позовними вимогами до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири.

26 вересня 2022 року, у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, позовна заява передана у провадження судді Коваленко І.В.

03 жовтня 2022 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва позовну заяву залишено без руху.

18 жовтня 2022 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, та розгляд справи у порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на «01» грудня 2022 року на 12 годину 00 хвилин.

Витребувано від відповідача ОСОБА_2 документ, що підтверджує право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

27 жовтня 2022 року (вх.№37522) з дотриманням вимог статей 127, 174, 178 ЦПК України, до суду відповідач ОСОБА_2 подала відзив на позов, з доказами направлення відзиву іншим учасникам справи. За змістом відзиву відповідач висловила свою позицію щодо предмету та підстав позову, просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з підстав наведених у відзиві на позов та долучених до нього доказів на спростовання позиції позивача щодо підстав та предмету позову. (а.с.78-86)

07 листопада 2022 року (вх.№38965) до Дніпровського районного суду міста Києва надійшла відповідь на відзив від позивачки ОСОБА_1 з доказами направлення відзиву іншим учасникам справи. За змістом відповіді на відзив позивач висловив свою позицію щодо предмету та підстав позову. Позовні вимоги підтримує та просить задовільнити. (а.с.87-92)

02 лютого 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у цивільній справі та призначено до судового розгляду по суті.

30 березня 2023 року (вх.№ 15160) представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Микитишин О.М. подала до Дніпровського районного суду міста Києва клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, просила вважати заявлені в клопотанні причини неподання додаткової інформації про обставини справи в підготовчому провадженні - поважними та приєднати до матеріалів справи дане клопотання та Лист ЖБК «Хвиля» від 07.02.2023 року.

31 березня 2023 року (вх.№ 15317) представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Микитишин О.М. подала до Дніпровського районного суду міста Києва заяву про компенсацію витрат на правничу (правову) допомогу

21 квітня 2023 року (вх.№ 19152) відповідачка ОСОБА_2 подала до Дніпровського районного суду міста Києва заяву про розподіл судових витрат.

27 квітня 2023 року (вх.№20309) позивачка ОСОБА_1 подала до Дніпровського районного суду міста Києва клопотання про приєднання до матеріалів справи документів щодо витрат на правничу допомогу.

За матеріалами убачається, що інших заяв по суті справи від учасників справи не надходило.

Судом було встановлено, що відзив на позовну заяву відповідачка ОСОБА_2 подала 27.10.2022 року до якого долучено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.02.2020 року № 200942966 в якому міститься інформація про те, що відповідачка ОСОБА_2 є власником 1/3 квартири.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватись завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Як слідує зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 197 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Згідно ч. 2 ст. 189 ЦПК України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

У той же час, діючим цивільно-процесуальним законодавством передбачено, що на виконання завдань цивільного судочинства сторони у справі мають належним чином використовувати свої процесуальні права, а саме: сприяти своєчасному розгляду справи. Для цього законодавець регламентував порядок подання доказів, внесення клопотань про їх витребування, а також заяви по суті справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Суд наголошує на тому, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, тому подання сторонами доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі.

Поданням своїх доказів, сторони реалізують право на доказування і одночасно виконують обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.

Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і докази не збирає.

У свою чергу суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Принцип добросовісності передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків. Добросовісність при реалізації прав і повноважень втілюється у неприпустимості зловживання правом, яку зазвичай виводять із конституційних положень, згідно з якими здійснення прав та свобод людини не повинне порушувати права та свободи інших осіб; заборони обходу закону, тобто ухилення від застосування обов`язкового правила шляхом використання легального засобу, але з негативними намірами, при цьому обхід закону передбачає свідоме створення суб`єктами права певного фактичного складу (чи утримання від його створення) з метою забезпечити щодо себе дію одного правового припису та/чи не допустити дію іншого.

У той же час, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

При цьому, частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 2 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 8 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 2 листопада 2006 року, «Літоселітіс проти Греції`від 5 лютого 2004 року та інші).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини - в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»).

На виконання завдань цивільного судочинства позивач та відповідно представник позивача мають належним чином використовувати свої процесуальні права з урахуванням завдань цивільного судочинства, а саме своєчасність розгляду цивільних справ. Для цього законодавець передбачив порядок подання доказів, внесення клопотань про їх витребування, а також заяви по суті справи.

Так, відповідно до ч.2 ст.83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

У ч.1 ст.84 ЦПК України вказано, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 ЦПК України, а якщо таке клопотання подане з пропуском строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причини, що не залежали від неї.

Як встановлено з пояснень представника позивача, про наявність інших співвласників квартири, з якої сталося залиття, окрім відповідачки ОСОБА_2 , їм стало відомо після надання стороною відповідача Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, проте вони своєчасно не звернули на це увагу.

Стороною позивача не наведено поважних причин, які б перешкоджали подати докази до закриття підготовчого провадження чи до початку розгляду справи по суті.

Таким чином, судом не встановлено правових підстав для повернення до стадії підготовчого засідання, оскільки така процесуальна дія не охоплюється нормами цивільного судочинства, визначеними ЦПК України, не відповідає його завданням та основним засадам.

Повернення до стадії підготовчого провадження не є можливим, що зумовлено, зокрема, необхідністю дотримання принципів стадійності цивільного процесу та правової визначеності, а також з метою недопущення зловживання тієї чи іншої сторони процесуальними правами, про що, окрім того, свідчить відсутність відповідного правового механізму у нормах ЦПК України.

Вказане у сукупності, є підставою для відмови у задоволенні клопотання представника відповідача про повернення на стадію підготовчого провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.260 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання представника позивача - адвоката Микитишин О.М. про повернення на стадію підготовчого судового засідання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернетhttp://dn.ki.court.gov.ua.

Повний текст ухвали виготовлений 23 травня 2023 року.

Суддя