Справа № 242/697/23
Провадження № 2-н/242/105/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

23 травня 2023 року м. Селидове

Суддя Селидівського міського суду Донецької області Хацько Н.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Селидіввугілля» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, відповідно до ст. ст. 160-167 Цивільного процесуального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

18.05.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Селидіввугілля» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку. В обґрунтування заяви зазначено, що з 01.02.1981 року по 01.02.2021 року перебував у трудових відносинах та був звільнений за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України у зв`язку з виходом на пенсію за віком з виплатою одноразової допомоги за стаж роботи в галузі в розмірі 3х середньомісячних заробітків. Згідно довідки № 288 заборгованість по вихідній допомозі становить 14490 грн. 00 коп., а відповідно довідки-розрахунку № 289 середньоденний заробіток становить 205 грн. 40 коп. Кількість робочих днів протягом півроку після звільнення складає 124 робочі дні, таким чином середньоденна заробітна плата за час затримки розрахунку складає 25496 грн. 60 коп.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Наказне провадження - це особливий спрощений вид цивільного процесу, спрямований на швидкий та ефективний захист безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу, що одночасно є судовим рішенням та виконавчим документом.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Загальна характеристика вимог, за якими може бути видано судовий наказ - вони повинні бути безспірними.

Так, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості, яка відповідно, на час видачі судового наказу судом вбачається безспірною вимогою кредитора.

Зазначене узгоджується із вимогами статті 163 ЦПК України, за якою до заяви про видачу судового наказу додаються: - копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; - інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги; - документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; - документ, що підтверджує сплату судового збору.

Разом з цим, всупереч вказаним вимогам, в якості доказу заборгованості по заробітній платі, заявником надано довідку № 1-2029 видану ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» № 228, яка датована 17.08.2021 року, отже надані заявником докази на підтвердження заборгованості є не актуальними на день розгляду заяви про видачу судового наказу, оскільки містять відомості станом на серпень 2021 року.

Беручи до уваги наведене, слід дійти висновку, що подані заявником документи не підтверджують права грошової вимоги станом на дату подачі заяви про видачу судового наказу, оскільки довідку про розмір невиплаченого доходу видано 17.08.2021 року, а до суду заявник звернувся 18.05.2023 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи, що заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Суд також роз`яснює заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 161 ЦПК України, особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Керуючись ст. ст. 161, 163, 165, 167 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Селидіввугілля» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

.Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, пунктами 1 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Хацько