справа № 492/1275/21
провадження № 2/492/118/23
08 травня 2023 року м. Арциз
Арцизький районний суд Одеської області у складі:
головуючої судді Гусєвої Н.Д.,
при секретарі судового засідання Гамурар І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Колос», Ліквідаційної комісії Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Колос» про визнання право власності на нерухоме майно, -
Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачів про визнання за позивачем право власності на нерухоме майно, а саме: сарай-телятник, тамбур та колодязь, розташовані за адресою: Комплекс будівель та споруд № 2, буд. № 2, територія Долинівської сільської ради за межами населеного пункту, Арцизький район, Одеська область, посилаючись на те, що ОСОБА_1 в період з 1984 року по 1994 рік працював в колгоспі ім.Мічуріна (с.Долинівка Арцизького району Одеської області), правонаступником якого є Приватне орендне сільськогосподарське підприємство «Колос». Відповідно до рішення про паювання майна позивачу в рахунок майнового паю Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Колос» було передано у власність нерухоме майно сарай-телятник та дороги біля нього, які знаходяться на фермі № 1 Приватне орендне сільськогосподарське підприємство «Колос». 16 лютого 2018 року Виконавчим комітетом Долинівської сільської ради Арцизького району Одеської області присвоєно сараю-телятнику, загальною площею 660 м.кв. адресу: Комплекс будівель та споруд № 2, буд. № 2, територія Долинівської сільської ради за межами населеного пункту, Арцизький район, Одеська область та на замовлення позивача був виготовлений технічний паспорт на вказане нерухоме майно. З метою оформлення права власності на зазначене нерухоме майно позивач звернувся до державного реєстратора, однак позивачу було відмовлено у державній реєстрації права власності у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом.
У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, але від представника позивача до суду надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, у разі неявки відповідачів в судове засідання не заперечував щодо ухвалення заочного рішення.
Представники Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Колос», Ліквідаційної комісії Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Колос» про дату, час та місце судового засідання неодноразово повідомлялися належним чином, однак у судове засідання не з`явилися. Так, судом, відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, надсилалися судові повістки про виклик до суду за адресою місцезнаходження відповідачів, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак, згідно з поштовими конвертами з судовими повістками, що повернулися до суду з довідкою відділення «Укрпошти» «адресат відсутній за вказаною адресою», що свідчить про неможливість вручення представникам відповідачів судової повістки, та відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в такому випадку вважається, що судовий виклик вручений представникам відповідачів належним чином. Представники відповідачів клопотання про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали, про причини неявки в суд не повідомляли, а також не подали до суду відзиви на позовну заяву.
Суд також враховує, що складовим елементом права на справедливе судочинство є судовий розгляд справи упродовж розумного строку (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) від 04 листопада 1950 року та рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Світлана Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, пункт 86; «Странніков проти України» від 03 травня 2005 року, пункт 40; «Лещенко і Толюпа проти України» та «Смирнова проти України» від 08 листопада 2005 року, пункт 54, «Антоненков та інші проти України» від 22 листопада 2005 року, пункт 41).
Суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 1 ст. ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.
Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Також, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.
Отже, відповідачі зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З матеріалів справи не вбачається, що представники відповідачів надавали суду доказів неможливості прибути в судове засідання. Суд враховує строки розгляду справи, передбачені законом, дві неявки представників відповідачів в судові засідання без поважних причин, а також не встановлення наявності поважних причин для їх неявки.
Також, судом вжито всіх можливих заходів для повідомлення представників відповідачів про розгляд справи, забезпечено всі процесуальні права у спосіб, передбачений ЦПК України.
Виходячи із вище зазначеної практики ЄСПЛ, враховуючи зазначені обставини неявки представників відповідачів до суду, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності представників відповідачів, які з 18 січня 2022 року, тобто з моменту прийняття судом позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі до ухвалення даного заочного рішення, жодного разу до суду не прибули, станом розгляду справи не цікавилась, тим самим своїм процесуальним обов`язком з`явитись в судове засідання за викликом, знехтували.
Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідача, який не вчиняє дій щодо участі у розгляді справи.
Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена у його письмовій заяві, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають з цивільного законодавства, пов`язані з набуттям права власності, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним кодексом України (далі ЦК України).
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_1 від 12 травня 1990 року, ОСОБА_1 , позивач по справі (а.с. 58-59, 125-126), з 30 липня 1984 року по 29 квітня 1994 року був членом колгоспу ім.Мічуріна (а.с. 13, 79). Як вбачається з архівної довідки Комунального підприємства «Трудовий архів Арцизької міської ради» № Д-267/02-03 від 07 квітня 2021 року в документах з кадрових питань (особового складу) є відомості про відпрацьовані людино-дні « ОСОБА_2 » (мова оригіналу російська) за 1984-1985 роки, 1988-1994 роки (а.с. 14, 82).
Приватне орендне сільськогосподарське підприємство «Колос» (а.с. 27-28, 94-95), яке з 29 грудня 2012 року перебуває в стані припинення, є правонаступником колективного сільськогосподарського підприємства «Колос», яке є правонаступником колгоспу ім.Мічуріна, що підтверджується архівною довідкою Комунального підприємства «Трудовий архів Арцизької міської ради» № Д-268/02-03 від 07 квітня 2021 року (а.с. 15, 81). З відповіді на адвокатський запит (а.с. 44-46, 111-113) Архівного відділу Ізмаїльської районної адміністрації Одеської області № 94/01-32 від 08 вересня 2021 року документи колективного сільськогосподарського підприємства «Колос» та його правонаступника орендного сільськогосподарського підприємства «Колос» на зберігання до архівного відділу не надходили (а.с. 47, 114).
Згідно листа Арцизького сектору архівного відділу № 09-30/102 від 19 серпня 2021 року на адвокатський запит (а.с. 41-43) документи постійного зберігання (у тому числі протоколи загальних зборів та правлінь) КСП ім.Мічуріна (с.Долинівка Арцизького району Одеської області) передані на державне зберігання за період 1962-1999 роки, надати копію протоколу загальних зборів Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Колос» за 2002 рік не має можливості (а.с. 16).
Також, представником позивача адвокатом Михайловим О.А. було направлено адвокатський запит до голови ліквідаційної комісії Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Колос» про надання копії рішення загальних зборів, акта прийому-передавання майна та свідоцтва з відміткою про видачу майна в натурі (а.с. 31-32, 33-34), які отримані головою ліквідаційної комісії Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Колос» 10 червня 2021 року (а.с. 35, 36, 98-99, 100-101, 102, 103).
Як вбачається з листа Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області № 321/02-09 від 08 червня 2021 року, отриманого на адвокатський запит (а.с. 37-39, 104-106) станом на 01 січня 2021 року при прийнятті документів з Долинівської сільської ради свідоцтва про право власності на майновий пай на підставі книги обліку майнових свідоцтв, розрахунку пайового фонду, структури майнового фонду та відомостей про власників майнового фонду з вартістю пайового фонду по кожному власнику були відсутні (а.с. 40, 107). Відповідно до листа Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області № 19/11-02-01 від 11 жовтня 2021 року в реєстрових книгах, які були передані Павлівській сільській раді Арцизького району Одеської області відсутня інформація щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно сарай-телятник, розташований за адресою: Комплекс будівель та споруд № 2, буд. № 2, територія Долинівської сільської ради за межами населеного пункту, Арцизький район, Одеська область (а.с. 48, 49, 115, 116).
Відповідно до рішення про паювання майна (протокол № 9 від 04 лютого 2002 року) ОСОБА_1 в рахунок майнового паю було передано телятник № 1 та дороги, який знаходиться на фермі № 1, що підтверджується актом прийому-передачі основних засобів № 1 від 20 лютого 2002 року та накладною № 9 від 20 лютого 2002 року (а.с. 17, 18).
Рішенням Виконавчого комітету Долинівської сільської ради Арцизького району Одеської області «Про розгляд заяви щодо присвоєння юридичної адреси об`єкту нерухомого майна, який розташований за межами населених пунктів» № 07-2018 від 16 лютого 2018 року об`єктам нерухомого майна, які розташовані на території Долинівської сільської ради (біля с.Долинівка) присвоєно наступну адресу: Одеська область, Арцизький район, територія Долинівської сільської ради за межами населеного пункту Комплекс будівель та споруд № 2, буд. АДРЕСА_1 (а.с. 19, 85). Як вбачається з технічного паспорту виробничого будинку, а саме: Комплексу будівель та споруд № 2, буд. № 2, територія Долинівської сільської ради за межами населеного пункту, Арцизький район, Одеська область, він зроблений на замовлення ОСОБА_1 позивача по справі (а.с. 20-26, 86-93).

Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 60979160 від 18 жовтня 2021 року ОСОБА_1 було відмовлено у державній реєстрації права власності, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с. 29, 96). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 278344354 від 06 жовтня 2021 року за позивачем ОСОБА_1 право власності на Комплекс будівель та споруд № 2, буд. № 2, територія Долинівської сільської ради за межами населеного пункту, Арцизький район, Одеська область не зареєстроване (а.с. 30, 97).

Відповідно до звіту про оцінку майна № 18-211001 від 01 жовтня 2021 року ринкова вартість об`єкта Комплексу будівель та споруд № 2, буд. № 2, територія Долинівської сільської ради за межами населеного пункту, Арцизький район, Одеська область складає 2 380 801,76 грн. (а.с. 50-57, 118-124).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу (стаття 16 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 41 Конституції України регламентовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону (стаття 318-319 Цивільного кодексу України).

Імперативними приписами норми статті 321 Цивільного кодексу України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Предметом даного позову є право власності на Комплекс будівель та споруд № 2, буд. № 2, територія Долинівської сільської ради за межами населеного пункту, Арцизький район, Одеська область, яке передано позивачу в рахунок майнового паю, а підставою відмова державного реєстратора у реєстрації цього права, що на думку позивача належить останньому.

Майновий пай це частка кожного члена КСП в майновому пайовому фонді, розмір якої залежить від трудової участі в діяльності цього підприємства. Право на майновий пай посвідчується Свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) (далі Свідоцтво). У Свідоцтві зазначається сума, на яку члену реорганізованого КСП підлягає виділенню майно, що підлягало паюванню, та відсоток такого майна у загальному пайовому фонді.

Постановою Кабінету Міністрів України за № 1127 від 25 грудня 2015 року затверджено новий Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі Порядок № 1127), відповідно до якого цей порядок визначений у п`яти етапах.

Етап 1. Викуп майнових паїв: кожен із співвласників мав право скористатися своїм майновим паєм в один з таких способів:

- об`єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно в натурі у спільну часткову власність і передати його до статутного (пайового) фонду новостворюваної юридичної особи, у тому числі до обслуговуючого кооперативу;

- об`єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно в натурі у спільну часткову власність, укласти договір про спільне володіння, користування й розпорядження цим майном і передати його в оренду;

- отримати свій майновий пай у натурі індивідуально чи разом з членами своєї сім`ї і використати його на свій розсуд;

- відчужити пай будь-яким способом в установленому законом порядку, а саме: кожен з власників має право продати свою частку майна, яка перебуває у спільній частковій власності, згідно з договором купівлі-продажу майнового паю (форма договору купівлі-продажу майнового паю затверджена наказом Мінагрополітики від 09 квітня 2001 року за № 97 «Про затвердження Рекомендацій щодо використання майна, яке перебуває у спільній частковій власності».

Етап 2. Оформлення нового свідоцтва про перехід права власності на майновий пай на підставі цивільно-правових угод відповідним органом місцевого самоврядування, який видав і зареєстрував майновий сертифікат: видається новому власнику нове Свідоцтво. Для його отримання підприємство має подати до сільської, селищної або міської ради посвідчену копію відповідної цивільно-правової угоди та попереднє свідоцтво (попередні Свідоцтва). Нове Свідоцтво реєструється у книзі обліку свідоцтв, а попереднє (попередні) анулюється (анулюються).

Етап 3. Виділення майна в натурі зі складу майнового фонду майна.

Виділити зі складу пайового фонду майно в натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням (у процесі вирішення майнових питань) має підприємство-правонаступник (користувач) на підставі рішення зборів співвласників.

Водночас у пункті 51 Порядку № 1127 визначається, що підставою для державної реєстрації права власності є Свідоцтво з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого КСП про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства й печаткою, та акт приймання-передачі майна.

Отже, для виділення майна в натурі мають бути проведені загальні збори співвласників майнових паїв КСП.

Етап 4. Реєстрація права власності на майно.

Виділення майна в натурі не призводить до виникнення права власності. Для цього існує обов`язкова процедура державної реєстрації права власності на таке майно.

Зокрема речове право на нерухоме майно (в тому числі, право власності) можуть зареєструвати: нотаріуси, які взяли на себе функції державного реєстратора; державні реєстратори виконавчих органів сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міської, районної, районної у містах Києві та Севастополі державної адміністрації; та акредитовані суб`єкти.

З метою державної реєстрації права власності на нерухоме «пайове» майно можна звернутися до будь-якого з вищенаведених державних реєстраторів, але виключно в межах області, або міст Києва та Севастополя, де знаходиться відповідне майно.

Для проведення державної реєстрації необхідно подати:

- свідоцтво (майновий сертифікат) з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого КСП про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою;

- акт прийому-передачі нерухомого майна;

- документ, який підтверджує присвоєння об`єкту нерухомості адреси;

- технічний паспорт на нерухоме майно;

- рішення загальних зборів співвласників про виділення майна в натурі.

У свою чергу, зі змісту статей 7, 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» вбачається, що: майно КСП належить його членам на праві спільної часткової власності; пайовий фонд майна КСП складається з балансової вартості основних виробничих та оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінних паперів, акцій, а також коштів у грошовому виразі; майновий пай є грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника в колективне майно, визначеним на дату паювання (та скоригований на день вибуття працівника з господарства).

За правилами статей 5, 8 вищевказаного Закону, право розпоряджатися своїм паєм на власний розсуд член КСП набуває лише після припинення членства в підприємстві. До припинення членства частка майна члена КСП є частиною майна цього підприємства, яке у статуті визначає принципи формування спільної власності та права членів щодо неї і через свої органи здійснює право власності (тобто володіння, користування, розпорядження).

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 , як члену колективного сільськогосподарського підприємства було передано у власність телятник № 1 та дороги біля нього, що знаходиться на фермі № 1 в рахунок майнового паю (а.с. 17, 18, 83, 84). Рішенням Виконавчого комітету Долинівської сільської ради Арцизького району Одеської області № 07-2018 від 16 лютого 2018 року об`єктам нерухомого майна, які розташовані на території Долинівської сільської ради (біля с.Долинівка) наступну адресу: Одеська область, Арцизький район, територія Длинівської сільської ради за межами населеного пункту Комплекс будівель та споруд № 2, буд. АДРЕСА_1 (а.с. 19, 85).

Рішенням № 60979160 від 18 жовтня 2021 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у державній реєстрації права власності, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с. 29, 96).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що позивач позбавлений можливості провести реєстрацію права власності на належне йому нерухоме майно, його право власності може бути захищено у судовому порядку шляхом визнання права власності, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати підтверджені відповідною квитанцією (а.с. 1).

На підставі ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16, 317, 321, 328 ЦК України, керуючись ст. ст. 2 керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 19, 49, 76-82, 89, 141, 211, 247, 258, 259, 280-283, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Колос», Ліквідаційної комісії Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Колос» про визнання право власності на нерухоме майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ) право власності на сарай-телятник, тамбур та колодязь, розташовані за адресою: АДРЕСА_3 .

Стягнути з Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Колос» (місцезнаходження: 68654, с.Першотравневе Ізмаїльського району Одеської області, вул.Шкільна, буд. № 103) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 11350 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано протягом строку оскарження; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Представник позивача: адвокат Михайлов Олег Афанасійович (місце роботи: вул.Соборна, буд. № 46 а, м.Арциз, Болградський район, Одеська область, поштовий індекс 68400).

Відповідач: Приватне орендне сільськогосподарське підприємство «Колос» (місцезнаходження: вул.Шкільна, буд. № 103, с.Першотравневе, Ізмаїльський район, Одеська область, поштовий індекс 68654).

Відповідач: Ліквідаційна комісія Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Колос» (місцезнаходження: вул.Шкільна, буд. № 103, с.Першотравневе, Ізмаїльський район, Одеська область, поштовий індекс 68654).

Суддя

Арцизького районного суду Н.Д. Гусєва