Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/5796/23
Провадження № 2-н/357/1317/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2023 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б. І. розглянувши заяву комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Житлово-експлуатаційна контора №6» про видачу судового наказу,-

В С Т А Н О В И В:

19 травня 2023 року КП БМР «Житлово-експлуатаційна контора №6» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із вказаною заявою і просило суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 , заборгованість за надані послуги з управління багатоквартирним будинком в розмірі 13 474,22 грн. та судові витрати по справі.

В обґрунтування заяви зазначено, що боржник ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем житлової послуги- послуги з управління багатоквартирним будинком яке надає КП БМР «Житлово-експлуатаційна контора №6». 23.07.2021 між КП БМР «Житлово-експлуатаційна контора №6» та уповноваженими загальними зборами співвласників на підписання договору особами, які діяли від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 , укладено договір № 15 «Про надання послуг з управління багатоквартирним будинком». Заявником обов`язки по договору виконуються в повному обсязі, надаються послуги з управління багатоквартирним будинком, однак боржником зобов`язання по своєчасному внесенню плати за отримані послуги належним чином не виконуються.

Розглянувши надані матеріали, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно ч. 1ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України), судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пунктом 3 ч.1 ст.161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до положень статті 163 ЦПК України в заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Разом з тим, до заяви про видачу судового наказу заявником додано довідку про перелік сум за період по особовому рахунку боржника, з якої вбачається, що станом на лютий 2023 року останній має заборгованість в розмірі 13 474,22 грн. Крім того, в довідці зазначено, що станом на березень 2020 року у боржника вже існувала заборгованість в розмірі 3 945,47 грн., яка після часткової сплати була включена до розміру заборгованості, яку заявник просить стягнути з боржника.

У зв`язку із викладеним неможливо встановити за який період нараховано суму боргу та чи пред`явлено відповідну вимогу в межах строку позовної давності.

П. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України передбачено, що при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог заявлених стягувачем по суті. Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин спливу позовної давності щодо заявленої вимоги. Такі підстави для відмови у видачі судового наказу свідчать про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права, щодо спливу позовної давності, в тому числі щодо наявності прострочення виконання зобов`язання боржником (зокрема, з метою визначення періоду, який знаходиться в межах позовної давності). Однак, такі повноваження суду в межах наказного провадження є обмеженими, враховуючи функціональне призначення інституту наказного провадження та принцип пропорційності цивільного судочинства (ст. 19 ЦПК України).

Крім того, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право є підставою для відмови у видачі судового наказу за заявою про видачу судового наказу, якщо з доданих документів вбачається пропуск позовної давності; така вимога може бути розглянута тільки у позовному провадженні.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму норми ЦПК України не передбачають можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки, він видається лише за умови безспірності вимог.

Також, подана до суду заява не відповідає вимогам ст.163 ЦПК України, оскільки, в заяві заявник вказує, що 23.07.2021 року між КП БМР «Житлово-експлуатаційна контора №6» та уповноваженими загальними зборами співвласників на підписання договору особами, які діяли від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 укладено договір № 15 «Про надання послуг з управління багатоквартирним будинком», при цьому заявником не додано до заяви доказів того, що ОСОБА_1 є співвласником багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 і відповідно має нести зобов`язання по його утриманню.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу, та роз`яснити заявникові, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163, 165, 166 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Комунальному підприємству Білоцерківської міської ради «Житлово-експлуатаційна контора №6» відмовити у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Б. І. Кошель