РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2023 року

м. Рівне

Справа № 559/3353/22

Провадження № 22-ц/4815/659/23

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Майданіка В.В.,

суддів: Вейтас І.В.,

Ковальчук Н.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк",

треті особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, Дубенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів),

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в залі суду в м. Рівне цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , діючого від імені Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", на додаткове рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 24 березня 2023 року, ухвалене у складі судді Жуковської О.Ю. в м. Дубно Рівненської області,дата складення повного тексту додаткового рішення не зазначено, у справі за позовом адвоката Мацея Анатолія Михайловича, діючого від імені ОСОБА_1 , до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", треті особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, Дубенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позовної заяви, оскаржуваного судового рішення та апеляційної скарги

У грудні 2022 року адвокат Мацей Анатолій Михайлович, діючий від імені ОСОБА_1 , звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №5844, вчинений 07.07.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемов Анатолійовичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", що є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", заборгованості за Кредитним договором № DNH4KS87890130 від 07.03.2006 року в розмірі 108 251,03 грн.

В обґрунтування позову послався на те, що заборгованість не була безспірною, а нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис на підставі норми, що втратила чинність 22.02.2017 року.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 30 січня 2023 року позов було задоволено. Суд вирішив:

--- визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №5844, вчинений 07.07.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за Кредитним договором № DNH4KS87890130 від 07.03.2006 року;

--- стягнути з АТ КБ "Приватбанк" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 488,60 грн.

Вказане рішення в апеляційному порядку не переглядалось як таке, що оскаржувалось.

Додатковим рішенням вказаного суду від 24 березня 2023 рокузаяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу було задоволено частково. Суд ухвалив:

--- стягнути з АТ КБ "Приватбанк" на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн;

--- в задоволенні решти вимог відмовити.

На вказане судове рішення представником банку подана апеляційна скарга, в якій ставиться питання про його скасування в частині стягнення з АТ КБ "Приватбанк" на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн й залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без задоволення та / або без розгляду. В іншій частині додаткове рішення не оскаржується. При цьому скаржник послався на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Зокрема, вказав, що суд не врахував при ухваленні додаткового рішення правові позиції, викладені в постановах Верховного Суду: від 27.06.2018р у справі № 826/1216/16, від 08.06.2021р у справі № 550/936/18, від 05.02.2019р у справі № 906/194/18, від 11.06.2020р у справі № 821/227/17, від 09.06.2020р у справі № 466/9758/16-ц, від 15.04.2020р у справі № 199/3939/18-ц, від 19.11.2020р у справі № 734/2313/17, від 02.07.2020р у справі № 362/3912/18, від 31.07.2020р у справі № 301/2534/16-ц, від 13.05.2021р у справі № 903/277/20, від 16.01.2022р у справі № 922/1964/21, від 03.10.2019р у справі № 922/445/19, від 01.08.2019р у справі № 915/237/18, від 24.10.2019р у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020р у справі № 904/3583/19, від 18.03.2021р у справі № 910/15621/19, від 12.05.2020р у справі № 904/4507/18, від 19.02.2020р у справі № 755/9215/15-ц, від 03.10.2019р у справі № 922/445/19, від 02.10.2019р у справі № 211/3113/16-ц, від 06.11.2020р у справі № 760/11145/18.

Вказані правові позиції полягають в тому, що: витрати на оплату правової допомоги входять до предмета доказування; вони мають буди належним чином доведені; що гонорар адвоката має бути розумним та враховувати витрачений ним час; що розмір витрат має бути співмірним із складністю справи та витраченим часом; що суд може не присуджувати стороні всі його витрати на адвоката з огляду на принципи справедливості та верховенства права та з огляду на встановлення завищення розміру гонорару.

Також зазначив, що суд не прийняв до уваги надання стороною позивача доказів, які не є належними відносно здійснення витрат на правничу допомогу. Зокрема, частина процесуальних документів підписана особисто позивачем, що свідчить про те, що в їх підготовці адвокат участі не приймав. Також позовна заява підписана адвокатом на підставі неналежних документів з огляду на плутанину в укладених між сторонами договорів. Також не підтверджена участь адвоката у здійсненні певних робіт (формування основної правової позиції, підготовка позовної заяви, ознайомлення та опрацювання матеріалів виконавчого провадження тощо). Також не підлягають задоволенню вказані в детальному описі послуги (опрацювання законодавчої бази, практики Верховного Суду), оскільки не підтверджено, що такі витрати пов`язані із вирішенням спору.

Крім того, вказав, що належних доказів понесення витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі позивач не надав, а тому вони підлягають зменшенню та/або відшкодуванню виключно за рахунок позивача.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом

Із матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

При розгляді цієї справи в суді першої інстанції інтереси позивача ОСОБА_1 представляв адвокат Мацей Анатолій Михайловична підставі Ордеру № 1131292 від 16.12.2022 року, в якому є посилання на те, що він виданий на підставі Договору про надання правової допомоги № б/н від 15.12.2022 року (а.с.15).

07.02.2023 року позивач подав до суду Заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив винести додаткове рішення про стягнення з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн (а.с.75-78).

При цьому він згідно Клопотання від 07.02.2023р долучив копію Договору про надання правничої (правової) допомоги від 12.12.2022 року (а.с.87-93), копію Акту виконаних робіт від 06.02.2023 року, копію Акту приймання-передачі наданих послуг від 06.02.2023 року (а.с.95), копію Детального опису робіт… від 06.02.2023 року (а.с.96).

Відповідно до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 12.12.2022 року: розмір гонорару за надані послуги складає 20 000,00 грн, який сплачується клієнтом після винесення рішення Дубенським міськрайонним судом, а саме на протязі 5 днів з моменту отримання відповідної вимоги адвоката про сплату гонорару; при встановленні розміру гонорару сторони враховують складність справи, фінансовий стан клієнта, досвід адвоката та інші обставини, а також враховано обсяг і час роботи адвоката, ступінь складності правових питань, що стосуються даного Договору тощо.

Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаний адвокатом, та здійснених витрат, необхідних для надання правничої (правової) допомоги від 06.02.2023 року містить найменування робіт та послуг, кількість витраченого часу (20 годин) та вартість послуг. Загальна сума вартості послуг (робіт) складає 20 000,00 грн.

Згідно з Актом приймання-передачі наданих послуг від 06.02.2023 року зазначено про те, що адвокат надав послуги, а клієнт прийняв їх, вартість допомоги адвоката складає 20 000,00 грн, клієнт до адвоката жодних претензій щодо якості наданих послуг та строків їх виконання не має.

Нормативно-правове обґрунтування та позиція суду апеляційної інстанції

Згідно ст.133 вказаного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1). До останніх належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3).

За положеннями ст.137 вказаного Кодексу:

--- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1);

--- за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2);

--- для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3);

--- розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4);

--- у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5);

--- обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6).

Відповідно до ст.141 вказаного Кодексу ("Розподіл судових витрат між сторонами"):

--- судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1);

--- інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову на відповідача;

2) у разі відмови в позові на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2).

Апеляційний суд вважає, що з огляду на складність справи, її тривалість, того, яке вона має значення для сторін, обсягу наданих адвокатом Мацеєм Анатолієм Михайловичемпослуг та виконаних робіт, та час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт та послуг, розмір витрат на оплату послуг адвоката в 5 000,00 грн, які стягнуто оскаржуваним додатковим рішенням суду, є співмірним з обсягом наданих послуг та відповідає положенню ч.4 ст.137 ЦПК України.

Таким чином, суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване додаткове рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн, висновки якого не спростовані.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, не підтверджені належними доказами та висновків суду не спростовують.

Зокрема, не можуть бути прийняті до уваги посилання скаржника на неврахування судом ненадання позивачем доказів здійснення витрат на правничу допомогу в заявленому розмірі, неврахування наявності підстав для зменшення та/або відшкодування виключно за рахунок позивача витрат на правничу допомогу та неврахування неспівмірності критеріям реальності заявленої до стягнення суми витрат на правничу допомогу.

При цьому суд апеляційної інстанції виходить з того, що, як вже було зазначено, з огляду на складність справи, того, яке вона має значення для сторін, обсягу наданих адвокатом Мацеєм Анатолієм Михайловичемпослуг та виконаних робіт, часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт і послуг, розмір витрат на оплату послуг адвоката в 5 000,00 грн, які стягнуто оскаржуваним додатковим рішенням суду, є співмірним з обсягом наданих послуг та відповідає положенню ч.4 ст.137 ЦПК України.

Крім того, підлягають відхиленню й посилання скаржника на неврахування судом правових позицій, викладених в постановах Верховного Суду: від 27.06.2018р у справі № 826/1216/16, від 08.06.2021р у справі № 550/936/18, від 05.02.2019р у справі № 906/194/18, від 11.06.2020р у справі № 821/227/17, від 09.06.2020р у справі № 466/9758/16-ц, від 15.04.2020р у справі № 199/3939/18-ц, від 19.11.2020р у справі № 734/2313/17, від 02.07.2020р у справі № 362/3912/18, від 31.07.2020р у справі № 301/2534/16-ц, від 13.05.2021р у справі № 903/277/20, від 16.01.2022р у справі № 922/1964/21, від 03.10.2019р у справі № 922/445/19, від 01.08.2019р у справі № 915/237/18, від 24.10.2019р у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020р у справі № 904/3583/19, від 18.03.2021р у справі № 910/15621/19, від 12.05.2020р у справі № 904/4507/18, від 19.02.2020р у справі № 755/9215/15-ц, від 03.10.2019р у справі № 922/445/19, від 02.10.2019р у справі № 211/3113/16-ц, від 06.11.2020р у справі № 760/11145/18.

При цьому апеляційний суд враховує те, що висновки суду першої інстанції про стягнення витрат на правничу допомогу при ухваленні оскаржуваного додаткового рішення в цілому відповідали вказаним правовим позиціям Верховного Суду.

Висновки суду апеляційної інстанції

Оскільки суд першої інстанції прийняв додаткове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України це є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а додаткове рішення суду без змін.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , діючого від імені Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", залишити без задоволення.

Додаткове рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 24 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 23 травня 2023 року.

Головуючий В.В.Майданік

Судді: І.В. Вейтас

Н.М. Ковальчук