Справа № 367/9962/21
Провадження №2/367/2243/2023
15 травня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючої судді Шестопалової Я.В.,
за участю секретаря Балинської О.С.,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
АТ КБ «Приватбанк», в особі свого представника, звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 20 735,09 гривні та судові витрати.
Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 02.02.2011, згідно якої 02.02.2011 отримав кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому збільшився до 23 000,00 гривень. Відповідач користувався послугами банку та кредитними коштами на власний розсуд, зобов`язання за кредитним договором порушив, продовжує ухилятись від їх виконання, заборгованість не погашає, у зв`язку із чим виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 07.12.2021 становить 20 735,09 гривень. У зв`язку з вищевикладеним позивач і був змушений звернутися до суду з даними позовними вимогами.
Представник позивача в судове засідання не заявився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у відсутність представника позивача. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомив. Клопотань від відповідача про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило, відзиву на позовну заяву не подав.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи.
За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 02.02.2011, відповідно до якої 02.02.2011 отримав кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому збільшився до 23 000,00 гривень, що підтверджується анкетою-заявою ОСОБА_1 про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку та довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 .
Крім цього, встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до укладеного договору № б/н від 02.02.2011 отримала можливість користуватися послугами банку, зокрема використовувати кредитні кошти в межах встановленого кредитного ліміту, однак зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконувала у зв`язку із чим виникла заборгованість яка, згідно із розрахунком заборгованості, станом на 07.12.2021 становить 20 735,09 грн. (16 762,21 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 16 762,21 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3 972,88 грн. заборгованість за простроченими відсотками), що підтверджується також розрахунком який міститься в матеріалах справи.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У статті 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України, встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Відповідно до ст. 625 ЦК України,боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні підлягають до задоволення, та з відповідача на користь позивача слід стягнути суму заборгованості за договором б/н від 02.02.2011 у розмірі 20 735,09 гривень.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» необхідно стягнути судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2270,00 гривень, що були сплачені позивачем при зверненні з даним позовом до суду.
На підставі наведеного, керуючись статтями 526, 527, 530, 634, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України та статтями 12, 13, 81, 89, 141, 263 - 265, 280 - 289 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Копію рішення суду направити сторонам по справі для відома.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Я.В. Шестопалова