КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 755/3101/23

номер провадження №22-ц/824/7736/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 березня 2023 року /суддя Арапіна Н.Є./

у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування про зобов`язання постановити на облік на забезпечення путівкою, зобов`язання надати та придбати путівку, стягнення вартості санаторно-курортної путівки, стягнення вартості проїзду, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування про зобов`язання постановити на облік на забезпечення путівкою, зобов`язання надати та придбати путівку, стягнення вартості санаторно-курортної путівки, стягнення вартості проїзду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 березня 2023 року відмовлено у відкритті провадження./а.с. 14-15/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу скасувати, вирішити спір по суті позовних вимог.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що він не оскаржує неправомірні дії фонду, а просить надати путівку, що є цивільною юрисдикцією. Вказував, що визначальною ознакою вирішення правил юрисдикції є характер спору, навів висновки Верховного Суду, незастосовані судом першої інстанції. Додатково виклав суть позову.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просив розглядати справу за його відсутності, окремо звернувся з клопотанням про передачу справи на розгляд до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду із позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування про зобов`язання постановити на облік на забезпечення путівкою, зобов`язання надати та придбати путівку, стягнення вартості санаторно-курортної путівки, стягнення вартості проїзду.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з частиною першою статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах.

Зокрема, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Згідно із частинами першою та другою статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин) фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом. Фонд є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

Одними із принципів соціального страхування, відповідно до пунктів 1 та 3 частин першої статті 3 Закону, зокрема, є законодавчого визначення умов і порядку здійснення соціального страхування та державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав.

Згідно з частинами шостою, сьомою статті 6 Закону рішення правління Фонду, прийняте в межах його компетенції, є обов`язковим для виконання, у тому числі всіма страхувальниками та застрахованими особами, яких воно стосується. Рішення правління Фонду оформляється постановою, відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Згідно з статтею 9 Закону основними завданнями Фонду та його робочих органів, зокрема, є реалізація державної політики у сферах соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, медичного страхування; надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону.

Відповідно до статті 44 Закону Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.

Згідно зі статтею статті 17 Закону спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Фонд є суб`єктом владних повноважень, наділений владними управлінськими функціями.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до суду у зв`язку з тим, що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування не вирішило питання та фактично відмовило йому в оплаті вартості путівки на лікування, стягнення вартості проїзду, що належить до виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням.

Ураховуючи принципи, функції Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування та зміст положень вищезазначених норм права, за предметним та суб`єктним складом цей спір має ознаки публічно-правових правовідносин, а отже підвідомчий адміністративній юрисдикції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування про зобов`язання постановити на облік на забезпечення путівкою, зобов`язання надати та придбати путівку, стягнення вартості санаторно-курортної путівки, стягнення вартості проїзду.

Доводи апеляційної скарги, щодо того, що апелянт не оскаржує неправомірні дії фонду, а просить надати путівку, що є цивільною юрисдикцією, спростовані вище викладеними обставинами справи, вірно встановленими судом першої інстанції.

Щодо клопотання апелянта про передачу справи до адміністративного суду, апеляційний суд вказує на положення п. 5 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, яке надає повноваження апеляційному суду передавати справу на розгляду суду іншої юрисдикції лише в разі скасування рішення суду першої інстанції по суті. Водночас, у даній справі рішення по суті судом першої інстанції не приймалось, тому таких повноважень апеляційний суд позбавлений згідно з законом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 березня 2023 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 березня 2023 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: