Дата документу 23.05.2023 Справа № 336/7085/14-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/7085/14-ц
Провадження №22-ц/807/871/23
Головуючий в 1-й інстанції Савеленко О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,
секретарБєлова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2022 року, постановлену у м. Запоріжжі у справі за заявою ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 , як правонаступник ОСОБА_2 звернулася до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з заявою, в якій просила замінити спосіб виконання рішення. В обґрунтування заяви вказала, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2016 року частково задоволена 5 (п`ята) редакція уточнених позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення в натурі частки у праві спільної часткової власності та зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні власністю. Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_3 у доступі до горища і газопроводу в будинку АДРЕСА_1 . В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 22.02.2017 року рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2016 р. скасовано у частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки у праві спільної часткової власності на нерухоме майно та ухвалено у цій частині нове рішення про його задоволення. Вирішено виділити ОСОБА_3 в натурі частину будинковолодіння АДРЕСА_1 , під літерою А, яке складається з житлової кімнати 2-5 площею 7,9 м2, житлової кімнати 1-2 площею 6,2 м2, житлової кімнати 2-4 площею 12,7 м2; в прибудові під літерою А1: коридор 2-1 площею 2,3 м2, коридор 2-2 площею 2,7 м2, гардероб 2-3 площею 0,8 м2, кухню 2-6 площею 4,5 м2, котельню 2-7 площею 3,1 м2, а, крім того, ганок до літ. А1, сходи, козирок до літ. А1, зливну яму № 4, 1/2 частину паркану № 1, паркан № 7, 1/2 частину паркану № 8, замощення Ш, замощення ІУ. Відповідач ОСОБА_2 скористалась своїм правом на касаційне оскарження нового рішення Апеляційного суду Запорізької області від 22.02.2017 року. Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.10.2018 року задоволена касаційна скарга ОСОБА_2 , скасовано в повному обсязі рішення Апеляційного суду Запорізької області від 22 лютого 2017 року (пров.№22- ц/778/554/17), а справа направлена до Запорізького апеляційного суду на новий розгляд. Остаточною постановою Запорізького апеляційного суду від 20.03.2019 року апеляційна скарга ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2016 року залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Згідно з запропонованим судовим експертом Гіріч І. М. експертним висновком №12-16 від 10 жовтня 2016 року (Т.2, а.с.28-32) на підставі рішення Апеляційного суду Запорізької області від 22.02.2017 року, - позивач ОСОБА_3 вчинила дії, спрямовані на перепланування житлового будинку АДРЕСА_1 , з саме: А) пробила двірний отвір з кімнати 2-4 (пл. 12,4 кв.м.) в кімнату 1-2 (пл. 6,2 кв.м.); Б) заклала двірний отвір з кімнати 1-2 (пл.6,2 кв.м.) до кімнати 1-5 (пл.2,8 кв.м,), чим позбавила відповідача ОСОБА_2 можливості використовувати за цільовим призначенням жилу кімнату 1-2 (пл.6,2 кв.м.). Факт переобладнання (реконструкції, перепланування) відображений в технічному паспорту від 27.03.2017 року, який в судовому засіданні від 27.02.2019 року долучений за клопотанням ОСОБА_3 до матеріалів справи під час її перегляду в апеляційному порядку Запорізьким апеляційним судом. 30.10.2019 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя постановлено ухвалу, якою заяву ОСОБА_2 про поворот виконання судового рішення - задоволено. Зобов`язано позивача ОСОБА_3 , за власний рахунок вчинити дії, спрямовані на повернення до первісного стану, що передував виконанню скасованого рішення Апеляційного суду Запорізької області від 22.02.2017 року та відображений в технічному паспорті від 17.10.2013р., а саме: 1.закласти двірний отвір з кімнати 2-4 (пл.. 12.4 кв.м) в кімнату 1-2 (пл.. 6.2 кв. м).; 2.пробити двірний отвір з кімнати 1-2 (пл.. 6.2 кв.м.) до кімнати 1-5 (пл.. 2.8 кв. м.), розташованих в житловому будинку АДРЕСА_1 . Попереджено позивача ОСОБА_3 , що в разі не вчинення дій, спрямованих на відновлення житлового будинку АДРЕСА_1 в попередній стан, що відображений в технічному паспорті від 17.10.2013 року, такі дії будуть вчинені відповідачкою ОСОБА_2 за власний рахунок з подальшим стягненням витрачених коштів з ОСОБА_3 . Оскільки, ухвала Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2019 року не виконана, заявниця просила постановити ухвалу якою зобов`язати ОСОБА_1 правонаступника ОСОБА_2 замість ОСОБА_4 правонаступника ОСОБА_3 за власний рахунок вчинити дії, спрямовані на повернення до первісного стану житлового будинку АДРЕСА_1 , що передував виконанню перепланування за скасованим рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 22.02.2017 року та відображений в технічному паспорті від 17.10.2013 року, а саме: 1.закласти двірний отвір з кімнати 2-4 (пл.. 12.4 кв.м) в кімнату 1-2 (пл.. 6.2 кв. м); 2.пробити двірний отвір з кімнати 1-2 (пл.. 6.2 кв.м.) до кімнати 1-5 (пл.. 2.8 кв. м.), розташованих в житловому будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2022 року, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення вимог заяви.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що вимоги заяви про поворот виконання рішення не є такими, що протирічать нормам закону і змінюють суть рішення. При цьому задоволення заяви буде сприяти ефективному виконанню рішення, та захисту прав заявника.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_4 в особі представника адвоката Черкашина І.І., зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.10.2019 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя постановлено ухвалу, якою заяву ОСОБА_2 про поворот виконання судового рішення - задоволено.

Зобов`язано позивача ОСОБА_3 , за власний рахунок вчинити дії, спрямовані на повернення до первісного стану, що передував виконанню скасованого рішення Апеляційного суду Запорізької області від 22.02.2017 року та відображений в технічному паспорті від 17.10.2013р., а саме:

1.закласти двірний отвір з кімнати 2-4 (пл.. 12.4 кв.м) в кімнату 1-2 (пл.. 6.2 кв. м).

2.пробити двірний отвір з кімнати 1-2 (пл.. 6.2 кв.м.) до кімнати 1-5 (пл.. 2.8 кв. м.), розташованих в житловому будинку АДРЕСА_1 .

Попереджено позивача ОСОБА_3 , що в разі не вчинення дій, спрямованих на відновлення житлового будинку АДРЕСА_1 в попередній стан, що відображений в технічному паспорті від 17.10.2013 року, такі дії будуть вчинені відповідачкою ОСОБА_2 за власний рахунок з подальшим стягненням витрачених коштів з ОСОБА_3 .

05.08.2021 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 336/7085/14 від 26.11.2019 року виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя яким зобов`язано позивача ОСОБА_3 , за власний рахунок вчинити дії, спрямовані на повернення до первісного стану що передував виконанню скасованого рішення Апеляційного суду Запорізької області від 22.02.2017 року та відображений в технічному паспорті від 17.10.2013р., а саме:

1.закласти двірний отвір з кімнати 2-4 (пл. 12.4 кв.м) в кімнату 1-2 (пл.. 6.2 кв. м).

2.пробити двірний отвір з кімнати 1-2 (пл.. 6.2 кв.м.) до кімнати 1-5 (пл.. 2.8 кв. м.), розташованих в житловому будинку АДРЕСА_1 закінчено. Встановлено, що за актом державного виконавця від 01.07.2021 року та 12.01.2021 року боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що звертаючись до суду з заявою про змін способу виконання рішення суду, ОСОБА_1 не вказала обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення, оскільки згідно з ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2019 року про поворот виконання рішення суду, попереджено позивача ОСОБА_3 (правонаступником якої є ОСОБА_4 , що в разі не вчинення дій, спрямованих на відновлення житлового будинку АДРЕСА_1 в попередній стан, що відображений в технічному паспорті від 17.10.2013 року, такі дії будуть вчинені відповідачкою ОСОБА_2 правонаступником якої є ОСОБА_1 за власний рахунок з подальшим стягненням витрачених коштів з ОСОБА_3 . Отже, в ухвалі від 30.10.2019 року, суд вже роз`яснив, наслідки невиконання рішення та вказав, які дій будуть вчинені відповідачем у разі не приведення у попередній стан будинку позивачем. За таких обставин, не має підстав для зміни способу виконання рішення суду.

З вказаними висновками суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з частиною третьою статті 33 Закону України Про виконавче провадження за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до положень частин першої, третьої статті 435 ЦПК України суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України.

Отже, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у статті 16 ЦК України способів захисту цивільних прав. Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду підлягають з`ясуванню обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. При цьому, у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.

При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про неможливість виконання рішення. Задоволення таких заяв можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Таким чином, чинне законодавство пов`язує можливість відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення суду лише за умов доведення заявником існування обставин, що ускладнюють виконання або роблять його неможливим.

Водночас, змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Заявник просить фактично змінити боржника у виконанні рішення, що за своїм наслідком буде тягнути зміну судового рішення по суті, а це є недопустимим, оскільки призведе до виникнення інших правовідносин, таким чином вимоги заяви не є зміною способу виконання судового рішення у розуміння ст. 435 ЦПК України.

Доводів, які б вказували на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали суду апеляційна скарга не містить.

З мотивів, викладених вище, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволені заяви про зміну способу виконання рішення суду і підстав для скасування ухвали не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 25 травня 2023 року.

Головуючий, суддя-доповідач С.В. Кухар

Судді: О.В. Крилова

О.З. Поляков