Справа № 367/633/23
Провадження №2/367/3207/2023
06 листопада 2023 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді Шестопалової Я.В.,
при секретарі судових засідань Балинській О.С.,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АКТІС ІНВЕСТ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АКТІС ІНВЕСТ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позову зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «АКТІС ІНВЕСТ» є власником квартири АДРЕСА_1 про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 242228103 від 28.01.2021 року. В даній квартирі зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .Не зважаючи на той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на даний час прописані (зареєстровані) за вищевказаною адресою, проте фактично вони не проживають в цій квартирі більше восьми років у зв`язку з постійним проживанням на території Ізраїлю.
На підставі викладеного, просять суд визнати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 , що є в тому числі підставою для зняття її з реєстраційного обліку в цій квартирі; визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 що є в тому числі підставою для зняття його з реєстраційного обліку в цій квартирі.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03.03.2023 року було відкрито провадження по справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явились, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлялись належним чином, до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується зворотніми повідомленням про вручення поштової кореспонденції, а також оголошенням на сайті «Судова влада України», а тому суд вважає за можливе розглянути справу без її участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи.
За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «АКТІС ІНВЕСТ» є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 242228103 від 28.01.2021 року.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на даний час зареєстровані за вищевказаною адресою, проте фактично вони не проживають в цій квартирі більше восьми років у зв`язку з постійним проживанням на території Ізраїлю. Даний факт підтверджується показами свідків згідно з Актом опитування ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) від 27 грудня 2022 року та Актом опитування ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) від 27 грудня 2022 року.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в наслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
За загальним правилом (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказаним право обґрунтовано скористався позивач.
Крім того, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням.
Відповідно до правових висновків Верховного суду України (постанова ВСУ від 16.11.2016 р. справа № 6ц-709ці-16) власник житла усуває перешкоди, що чиняться зареєстрованою особою, в користуванні належним йому житлом, шляхом подання позову про визнання цієї особи такою, що втратила право на користування житлом.
Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого житла.
Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 р. «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя» (зі змінами та доповненнями) передбачено, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.
Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачі втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 , оскільки добровільно її залишили і без поважних причини в ній не проживають, у зв`язку позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно солідарно стягнути судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 684,00 гривень, що були сплачені позивачем при зверненні з даним позовом до суду.
Керуючись ст. 71-72 ЖК України, ст.41 Конституції України, ст.ст. ч.1 ст.16, ч.1 ст.319,ч.1 ст.321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 81, 141, 247, 263-268, 280, 282-283 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АКТІС ІНВЕСТ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .
Копію заочного рішення суду направити сторонам для відома.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Я.В. Шестопалова