СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ун. № 759/3408/23
пр. № 2/759/2133/23
22 травня 2023 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,
секретаря судового засідання Гаєвської Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві без виклику сторін у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовними вимогами Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів,
І. Позиція сторін у справі
у лютому 2023 р. до суду надійшла вищезазначена позовна заява, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із ОСОБА_1 на користь Київського міського центру зайнятості грошові кошти у розмірі 548 грн 39 коп., а також судовий збір по справі.
В обґрунтування позову зазначає, що 06.05.2020 до Святошинської районної філії Київського міського центру зайнятості звернулася ОСОБА_1 із заявами про надання статусу безробітної та про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю, в яких зазначила про те, що через відсутність роботи не має заробітку, не є підпиємцем, в тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, трудовою діяльністю не займається, пенсію на пільгових умовах не отримує та не є членом особистого селянського господарства, фермером або членом фермерського господарства, а також повідомила, що ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітної та несе відповідальність за достовірність поданих даних та відомостей на підставі чого відповідачу надано статус безробітнього та призначено виплату допомоги по безробіттю, після чого 28.07.2020 відповідач подала до Центру заяву про зняття її з реєстрації у зв`язку із відмовою від послуг служби зайнятості, проте при опрацюванні даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування виявлено, що відповідач під час перебування на обліку в якості безробітної була у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 та з липня 2020 їй нараховано дохід у розмірі 3199 грн 45 коп. за 21 к.д., тому для здійснення перевірки Хмельницької районною філією Хмельницького обласного центру зайнятості 08.10.2020 надіслано рекомендованим листом повідомлення щодо необхідності здійснення перевірки (звірки) перебування у трудових відносинах ОСОБА_1 у липні 2020 р., яке 23.10.2020 повернулася із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» - АДРЕСА_1 ФОП ОСОБА_2 , таким чином відповідно до вимог діючого законодавства України, відповідач, під час реєстрації та перебування на обліку в якості безробітної, належала до категорії зайнятого населення, про що не повідомила Святошинську районну філію, тому прийнято рішення про повернення відповідачем нарахованого та виплаченого їй матеріального забезпечення на випадок безробіття, що становить 548 грн 39 коп., про що з метою врегулювання спору було повідомлено відповідача по справі, однак у добровільному порядку відповідач кошти не повернула, що стало підставою звернення до суду.
ІІ. Процесуальні дії і рішення суду
відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2023, визначено головуючого - суддю Ул`яновську О.В. (а.с. 30, 31).
Ухвалою судді від 01.03.2023 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням без виклику сторін (а.с. 33, 34).
Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно положень ст. 190 ЦПК України, на адресу відповідача рекомендованим листом надсилалась копія ухвали про відкриття провадження від 01.03.2023 та копія позовної заяви з додатками, однак поштове відправлення не було отримане відповідачем та повернулось до суду із відміткою про закінчення терміну зберігання.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).
Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає ст. 280 ЦПК України.
ІІІ. Фактичні обставини справи
судом встановлено, що 06.05.2020 ОСОБА_1 звернувся до Святошинської районної філії Київського міського центру зайнятості із заявами про надання статусу безробітної, в якій зазначила, що через відсутність роботи не має заробітної плати або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. З правами та обов`язками безробітного ознайомлена та несе відповідальність за достовірність поданих даних та відомостей. Поінформована, що після завершення карантину зобов`язана протягом 10 робочих днів подати центру зайнятості оригінали документів (а.с. 9, 10).
28.07.2020 ОСОБА_1 подала до Святошинської районної філії Київського центру зайнятості заяву про зняття її з реєстрації, як безробітної з 28.07.2020 у зв`язку із відмову від послуг (а.с. 12).
Згідно даних Реєстру персональних карток ПФУ встановлено, що ОСОБА_1 з 11.07.2020 знаходилася у трудових відносинах із ФОП ОСОБА_2 (а.с. 13, 14).
Згідно акту №19 від 26.10.2020 Хмельницького обласного центру зайнятості Хмельницька районна філія Хмельницького обласного центру зайнятості, розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття» встановлено, що було проведено перевірку достовірнсоті даних щодо перебування у трудових відносинах ОСОБА_1 з ФОП ОСОБА_2 , на пісдтаві чого було надіслано рекомендованим листом повідомлення вих.№17-02/294 щодо необхідності здійснення перевірки (звірки) перебування у трудових відносинах ОСОБА_1 з ФОП ОСОБА_2 , проте вказаний лист повернувся з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 15-17).
Згідно Витягу з наказів про прийняті рішення по ОСОБА_1 від 19.01.2023 від 19.01.2023 Наказом від 06.05.2020 №НТ200506 розпочато (поновлено) виплату допомоги по безробіттю відповідно до ст. 22 ЗУпЗДССВБ; Наказом від 28.07.2020 №НТ200728 припинено виплату допомоги по безробіттю; Наказом від 28.07.2020 №НТ200728 припинено реєстрацію безробітних у зв`язку із поданням зареєстрованим безробітним заяви про припинення реєстрації відповідно до абз. 16 пп 1 п. 30 Порядку; Наказом від 05.11.2020 №НТ201105 затверджено повернути кошти у встановленому порядку відповідно до ч. 3 ст. 36 ЗУпЗДССВБ (з акту) 11.07.2020 о (з акту) 27.07.2020 сума боргу 548 грн 39 коп. по 27.07.2020 (а.с. 18, 19).
Згідно довідки-розрахунку від 03.11.2020 ОСОБА_1 нараховано суму коштів, яка підлягає поверненню за період з 11.07.2020 - 27.07.2020 у розмірі 548 грн 39 коп. (а.с. 20).
На підставі наказу від 09.11.2020 №83/275-02/20 вирішено підготувати та направити протягом 2-х робочих днів повідомлення щодо добровільного відшкодування незаконно отриманих коштів, виплачених як допомога по безробіттю. У разі відмови гр. ОСОБА_1 повернути незаконно отримані кошти добровільно протягом 15 календарних днів з дня отримання ним письмового повідомлення, підготувати позовну заяву суду про стягнення коштів (а.с. 21).
На адресу ОСОБА_1 позивачем надіслано лист від 09.11.2020 №275.5-5564/20 про добровільне відшкодування неї коштів, виплачених як допомога по безробіттю, яка згідно довідки-розрахунку складає 548 грн 39 коп. (а.с. 22, 23).
ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.
Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводить розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.
Частинами 2, 3 ст. 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що метою державного нагляду є контроль за дотриманням законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття. Страхувальники та страховик зобов`язані надавати посадовим особам органу державного нагляду документи, необхідні для здійснення ними контролю.
Відповідно п. 5 до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 №60/62, перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, проводиться центрами зайнятості шляхом: звіряння наданої особою інформації з відомостями, наявними в Державній податковій адміністрації України, Пенсійному фонді України, у державних реєстраторів; використання даних вищевказаних органів, Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю, контрольно-ревізійних органів цільового використання коштів Фонду; проведення центром зайнятості перевірки достовірності зазначених у довідках про середню заробітну плату даних та записів у трудових книжках безпосередньо на підприємствах, в установах, організаціях та у фізичних осіб, які використовують найману працю, у порядку, встановленому законодавством.
За результатами звірки або перевірки оформлюється акт, який підписується посадовими особами, що її проводили.
У разі встановлення недостовірності даних, на підставі яких особі надано статус безробітної та право на виплату матеріального забезпечення, особа ознайомлюється з актом, про що засвідчує власним підписом. У разі відмови особи підписати акт про це робиться відповідна відмітка спеціалістом центру зайнятості.
У відповідності до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.
Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг (ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»).
Пунктом 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у ч. 1 ст. 45 цього Закону (зокрема щодо своєї зайнятості - діяльності, яка пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі).
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про зайнятість населення» формування та реалізацію державної політики у сфері зайнятості населення забезпечують у межах своїх повноважень Верховна Рада України, Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інші центральні органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим та Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування.
Відповідно до положення про Київський міський центр зайнятості, затвердженого наказом Державної служби зайнятості (Центрального апарату) 29.09.2017 №140, Київський центр зайнятості є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та банківських установах. Одним з основних завдань регіонального центру зайнятості є надання соціальних послуг, нарахування та виплата матеріального забезпечення відповідно до Законів України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «Про зайнятість населення», відповідно до покладених на нього завдань, у порядку визначеному законодавством, серед іншого, здійснює контроль за використанням коштів Фонду та має право у межах компетенції діяти від імені Фонду.
Відповідно до сформованої правової позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові № 753/9858/17-ц від 12.04.2018, а саме: задовольняючи позов суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із того, що особа, перебуваючи на обліку в центрі зайнятості та отримуючи допомогу по безробіттю, у порушення вищевказаних вимог закону не подав своєчасно відомості про його трудові відносини, що є підставою для стягнення з нього виплаченої за вищевказаний період допомоги по безробіттю.
У відповідності до п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань мають право звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.
Таким чином, центр зайнятості мав постійний доступ до індивідуальних відомостей про застраховану особу і в будь-який момент мав змогу їх звірити з базою даних центрального органу виконавчої влади.
Враховуючи, що відповідач виконувала оплачувану роботу як найманий працівник з 11.07.2020, відтак він не мала права на отримання допомоги по безробіттю в період з 11.07.2020, так як з моменту перебування у трудових відносинах не мала правових підстав перебувати на обліку, так як відносився до зайнятої категорії населення.
Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. (ст. 1215 ЦК України).
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином з врахуванням викладеного, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити.
V. Розподіл судових витрат
відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684 грн 00 коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 1, 4, 9 Закону України «Про зайнятість населення», ст.ст. 8, 34, 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, статтями 13, 33, 130, 141, 247, 258, 259, 263-265, 273, 280 354 ЦПК України, -
позовні вимоги Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.В. Ул`яновська
Повний текст рішення суду складено 24.05.2023.