Справа № 456/86/23
Провадження № 2/456/414/2023
РІШЕННЯ

іменем України

/заочне/

22 травня 2023 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бораковського В. М. ,

секретар судового засідання Черевата С. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних за прострочення грошового зобов`язання,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що 14 квітня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком „Укргазбанк в особі Львівської філії ВАТ АБ „Укргазбанк правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №93-р. На виконання умов кредитного договору ОСОБА_1 було надано кредит в сумі 5 000,00 (п`ять тисяч) доларів США на строк з 14 квітня 2008 р. по 13 жовтня 2008 р. із сплатою процентів за користування кредитом виходячи із 22 % річних.

В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2 14 квітня 2008 р. укладено договір поруки.

У зв`язку з виникненням заборгованості за кредитним договором банк звернувся в суд про її стягнення.

08 вересня 2009 року заочним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області у справі № 2-975/09, яке набуло законної сили, позовні вимоги банку були задоволені у повному обсязі, ухвалено «стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» солідарно 4957,97 дол. США заборгованості за кредитним договором, 9556,85 грн. пені та 1070,92 грн. судових витрат». В мотивувальній частині рішення зазначається, що заборгованість по поверненню кредиту складає 4252,42 дол. США, заборгованість зі сплати відсотків - 705,55 дол. США.

З моменту ухвалення зазначеного судового рішення по теперішній час відповідачі не погасили заборгованість за кредитним договором, про що свідчать виписки за рахунками.

Відповідно до Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженого Постановою НБУ № 280 від 17.06.2004 року з наступними змінами та доповненнями:

балансовий рахунок 2203 - «Довгострокові кредити на поточні потреби, що надані фізичним особам» (рахунок гіла кредиту),

балансовий рахунок 2207 - «Прострочена заборгованість за кредитами на поточні потреби, що надані фізичним особам» (рахунок простроченого тіла кредиту),

балансовий рахунок 2208 - «Нараховані доходи за кредитами на поточні потреби, що надані фізичним особам» (рахунок по процентах),

балансовий рахунок 2209 - «Резерви за кредитами на поточні потреби, що надані фізичним особам» (рахунок прострочених процентів),

балансовий рахунок 9611 - «Списана у збиток заборгованість за кредитними операціями».

Як вбачається з долучених до позовної заяви виписок за рахунками за період з 14.04.2008 року (дата підписання кредитного договору) по 11.10.2022 року (дата формування виписки) 30.10.2018 року відбулось списання за рахунок резерву заборгованості за кредитним договором по поверненню кредиту у сумі 4252,42 доларів США та по прострочених відсотках у сумі 1164,80 доларів США. Інших операцій за рахунками, в тому числі погашення заборгованості не було. На думку позивача, ці дані підтверджують той факт, що заборгованість за кредитом та відсотками, задоволені до стягнення рішенням суду від 08.09.2009 р. не погашена. Відмінність суми за відсотками у виписці (1164,80 дол. США) та у судовому рішенні (705,55 дол. США) пояснюється тим, що банк ще якийсь час продовжував нараховувати відсотки за користування кредитом після винесення рішення суду і такі теж були прострочені. Проте, сума відсотків, донарахована після винесення рішення суду і яка не зазначена до стягнення судом, для розрахунку вимог за цим позовом не враховується.

Позивач вважає, що відповідачі так і не повернули кредитні кошти та не сплатили відсотки, чим прострочили виконання грошового зобов`язання.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, зазначених у Постанові ВП ВС від 16.01.2019 № 464/3790/16-ц (14-465цс18), 3% річних, передбачені ст. 625 ЦК України, можуть бути визначені у доларах США та нараховуються виходячи із простроченої суми, вираженої у відповідній грошовій валюті. У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.

Враховуючи вимоги статті 625 ЦКУ, позивачем нараховано три проценти річних від прострочених позичальником сум повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами за період з 12.03.2017 р. по 23.02.2022 р., що становить 737,18 дол. США.

Позивач вказує що для розрахунку 3% річних було взято підтверджену судовим рішенням суму заборгованості у розмірі 4957,97 доларів США.

Щодо періоду нарахування заборгованості позивач пояснює наступне.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України). Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби» № 540-ІХ від 30.03.2020 (Набрав чинності з 02.04.2020) Перехідні та прикінцеві положення Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 наступного змісту: «12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 карантин установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 р. на усій території України. В подальшому, карантин неодноразово продовжувався на всій території України. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом» (з подальшими змінами) установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом, з 19.12.2020 до 31.12.2022 на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, від 20.05.2020 № 392, від 22.07.2020 № 641.

Також, Законом України № 2120-ІХ від 15.03.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» Перехідні та прикінцеві положення Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.».

Зважаючи на викладене та враховуючи роз`яснення Верховного суду України про те, що визначені законом № 540-ІХ процесуальні строки не зупиняються, не поновлюються, а автоматично продовжуються, розрахунок трьох процентів річних здійснювався з 12.03.2017, року (12.03.2020р. - 3 роки) та по 23.02.2022 року (останній день перед введенням воєнного стану).

Позивач просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АБ «УКРГАЗБАНК» 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 737,18 дол. США. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АБ «УКРГАЗБАНК» судові витрати.

Відповідачі правом на подання відзиву не скористались.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачі у судове засідання повторно не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомили, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їхньої відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Процесуальні дії у справі.

09.01.2023 та повторно 23.01.2023 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів.

Ухвалою від 14.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судового засідання від 03.04.2023 судове засідання проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та відкладено розгляд справи.

Ухвалою судового засідання від 22.05.2023 судом постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до Статуту Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» від 13.08.2020, Публічне акціонерне товариство акціонерного банку «Укргазбанк» є правонаступником Відкритого акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк».

14 квітня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком „Укргазбанк в особі Львівської філії ВАТ АБ „Укргазбанк та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №93-р. На виконання умов кредитного договору ОСОБА_1 було надано кредит в сумі 5 000,00 (п`ять тисяч) доларів США на строк з 14 квітня 2008 р. по 13 жовтня 2008 р. із сплатою процентів за користування кредитом виходячи із 22 % річних (підтверджується копією кредитного договору № 93-р).

Відповідно до договору поруки від 14.04.2008, Відкрите акціонерне товариство акціонерний банк „Укргазбанк в особі Львівської філії ВАТ АБ „Укргазбанк, надалі «кредитор», ОСОБА_2 , надалі - «поручитель», та ОСОБА_1 («позичальник»), з третьої сторони, уклали цей договір про те, що поручитель поручається перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору № 93-р. Поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору.

08 вересня 2009 року заочним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області у справі № 2-975/09, яке набуло законної сили, позовні вимоги банку були задоволені у повному обсязі, ухвалено «стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» солідарно 4957,97 дол. США заборгованості за кредитним договором, 9556,85 грн. пені та 1070,92 грн. судових витрат». В мотивувальній частині рішення зазначається, що заборгованість по поверненню кредиту складає 4252,42 дол. США, заборгованість зі сплати відсотків - 705,55 дол. США.

Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором № 93-р, позивачем нараховано три проценти річних від прострочених позичальником сум повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами за період з 12.03.2017 р. по 23.02.2022 р., що становить 737,18 дол. США.

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань, забезпечених порукою, перед кредитодавцем за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) . Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі статтями 526, 530, 610,частиною першою статті 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом статті 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, зазначених у Постанові ВП ВС від 16.01.2019 № 464/3790/16-ц (14-465цс18), 3% річних, передбачені ст. 625 ЦК України, можуть бути визначені у доларах США та нараховуються виходячи із простроченої суми, вираженої у відповідній грошовій валюті. У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби» № 540-ІХ від 30.03.2020 (Набрав чинності з 02.04.2020) Перехідні та прикінцеві положення Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 наступного змісту: «12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 карантин установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 р. на усій території України. В подальшому, карантин неодноразово продовжувався на всій території України. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом» (з подальшими змінами) установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом, з 19.12.2020 до 31.12.2022 на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, від 20.05.2020 № 392, від 22.07.2020 № 641.

Також, Законом України № 2120-ІХ від 15.03.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» Перехідні та прикінцеві положення Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.».

Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-IX) доповнено, серед іншого, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18. Зокрема, наразі вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено, що 14 квітня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком „Укргазбанк в особі Львівської філії ВАТ АБ „Укргазбанк, правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №93-р. На виконання умов кредитного договору ОСОБА_1 було надано кредит в сумі 5 000,00 (п`ять тисяч) доларів США на строк з 14 квітня 2008 р. по 13 жовтня 2008 р. із сплатою процентів за користування кредитом виходячи із 22 % річних. В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2 14 квітня 2008 р. укладено договір поруки. Згідно вказаного договору поруки, поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору.

08 вересня 2009 року заочним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області у справі № 2-975/09, яке набуло законної сили, позовні вимоги банку були задоволені у повному обсязі, ухвалено «стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» солідарно 4957,97 дол. США заборгованості за кредитним договором, 9556,85 грн. пені та 1070,92 грн. судових витрат». В мотивувальній частині рішення зазначається, що заборгованість по поверненню кредиту складає 4252,42 дол. США, заборгованість зі сплати відсотків - 705,55 дол. США.

Як встановлено судом, з моменту ухвалення зазначеного судового рішення по теперішній час відповідачі не погасили заборгованість за кредитним договором, про що свідчать виписки за рахунками.

Враховуючи вимоги статті 625 ЦКУ, позивачем нараховано три проценти річних від прострочених позичальником сум повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами за період з 12.03.2017 р. по 23.02.2022 р., що становить 737,18 дол. США. Для розрахунку 3% річних було взято підтверджену судовим рішенням суму заборгованості у розмірі 4957,97 доларів США.

Суд зазначає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України). Однак Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби» № 540-ІХ від 30.03.2020 Перехідні та прикінцеві положення Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 наступного змісту: «12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 карантин установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 р. на усій території України. В подальшому, карантин неодноразово продовжувався на всій території України. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом» (з подальшими змінами) установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом, з 19.12.2020 до 31.12.2022 на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, від 20.05.2020 № 392, від 22.07.2020 № 641.

Також, Законом України № 2120-ІХ від 15.03.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» Перехідні та прикінцеві положення Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».

Зважаючи на те, що строки позовної давності продовжились на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, розрахунок трьох процентів річних здійснювався з 12.03.2017 року (12.03.2020р. - 3 роки) та по 23.02.2022 року (останній день перед введенням воєнного стану).

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для солідарного стягнення з відповідачів 3% річних за прострочення грошового зобов`язання.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у сумі 2 481 грн. 00 коп.

На підставі статей 207, 257, 526, 553, 554, 559, 625, 626, 628, 638, ЦК України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 737, 18 дол. США (сімсот тридцять сім доларів США вісімнадцять центів).

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» сплачений судовий збір у сумі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя В. М. Бораковський