ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року м.Суми

Справа №583/800/22

Номер провадження 22-ц/816/598/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

у присутності :

позивача - ОСОБА_1 та його представника - адвоката Шпакова Анатолія Олександровича ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 лютого 2023 року у складі судді Плотникової Н.Б., ухваленого в м. Охтирка Сумської області, повний текст якого складено 03 березня 2023 року,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив: припинити стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 березня 2018 року № 583/3390/17 з 06 вересня 2022 року; стягнути аліменти з відповідача ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, які сплачувати на його користь з 06 вересня 2022 року до повноліття дитини.

Свої вимоги мотивував тим, що рішенням Охтирського міськрайонного суду від 28 березня 2018 року з нього на утримання сина ОСОБА_3 стягуються аліменти на користь відповідача, заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Починаючи з 06 вересня 2022 року син ОСОБА_3 проживає разом з ним (позивачем) та перебуває на його повному утриманні. Відповідач проживає окремо, ніяким чином матеріально не допомагає сину. В зв`язку з цим вважає, що у нього припинився обов`язок щомісячної сплати аліментів відповідачці, яка проживає окремо, а відповідачка має можливість та зобов`язана сплачувати аліменти на утримання сина, тому звернувся з даним позовом до суду.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неврахування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що в ході розгляду цієї справи було встановлено, проте не враховано судом першої інстанції, що їх з відповідачем спільний син з 06 вересня 2022 року проживає разом з ним та перебуває на його утриманні, участі у матеріальному забезпеченні відповідач не бере. У той же час, ним сплачуються відповідачу аліменти на утримання сина.

Посилаюсь на положення ч. 3 ст. 29 ЦК України, місцем проживання їх з відповідачем сина є будинок АДРЕСА_1 , тобто разом з ним.

Вважає, що припинення стягнення з нього аліментів на користь відповідача, відповідає інтересам малолітнього сина ОСОБА_3 . Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21-ц.

Наголошує на тому, що нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала разом з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечила проти її задоволення і вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, а рішення суду першої інстанції прийняте у цілковитій відповідності до вимог діючого законодавства України та фактичних обставин справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та його представника, які підтримали доводи апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги відповідача, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що сторони мають спільного сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 березня 2018 року, яке набрало законної сили 27 червня 2018 року, змінено розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_1 за рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04 квітня 2017 року на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнено з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в твердій грошовій сумі по 1100 грн щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до повноліття дитини, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили, та аліменти сплачувати матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8-10).

Заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31 серпня 2017 року усунуто ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 шляхом систематичних зустрічей з дитиною: з 17 години суботи до 17 години неділі щотижня з ночівлею вдома у ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; під час осінніх, зимових та весняних канікул перші 3 доби кожних канікул з проживанням вдома у ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 ; під час літніх канікул з 01 по 10 червня, з 01 по 10 липня, з 01 по 10 серпня щороку з проживанням вдома у ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Крім того, рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 березня 2018 року, яке постановою Апеляційного суду Сумської області від 15 травня 2018 року залишено без змін, відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради, про відібрання та передачу дитини.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 серпня 2018 року зобов`язано ОСОБА_2 передавати ОСОБА_1 неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , о 17 год. 00 хв. кожної суботи щотижня, о 09 год. 00 хв. кожного першого дня осінніх, зимових та весняних канікул щороку, 09 год. 00 хв. 01 червня щороку, о 09 год. 00 хв. 01 липня щороку, о 09 год. 00 хв. 01 серпня щороку, за місцем проживання, перебування, реєстрації неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомивши ОСОБА_1 кожного разу о 08 год. 30 хв. про місце знаходження сина, в разі перебування неповнолітнього сина не за місцем реєстрації, передавати ОСОБА_1 неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біля під`їзду (воріт, хвіртки) будинку де перебуває син, на вулиці в одязі відповідно до пори року та погоди. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 10000 грн 00 коп.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 травня 2021 року, яке набрало законної сили 30 червня 2021 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради про відібрання та передачу дитини було відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено, визначено місце проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю - ОСОБА_2 , адреса місця проживання якої зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції врахувавши наявність судового рішення, яким місце проживання дитини визначено з матір`ю, а спір за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну місця проживання дитини на момент постановлення даного рішення судом не вирішений, дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про припинення стягнення з нього аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з матері є передчасними та задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають вимогам закону на обставинам справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей.

Тобто, враховуючи предмет цього спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Частиною 3 статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, місце проживання малолітнього сина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 травня 2021 року разом з матір`ю ОСОБА_2 .

Починаючи з вересня 2022 року малолітній ОСОБА_3 , залишився проживати в будинку позивача - ОСОБА_1 за відсутності на те згоди матері дитини - ОСОБА_2 . На даний час малолітній ОСОБА_3 не досяг віку, з якого набув право вільно обирати своє місце проживання, його думка при обранні місця проживання має враховуватися, проте, не є визначальною.

У провадженні Шишацького районного суду Полтавської області перебуває справа за позовом ОСОБА_2 про відібрання малолітнього ОСОБА_3 від батька та повернення його за місцем її проживання. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення у цій справі судом ухвалено 05 квітня 2023 року, відмітка про набрання ним законної сили відсутня.

Крім того, у провадженні Охтирського міськрайонного суду Сумської області на час ухвалення оскаржуваного рішення перебувала справа за позовом ОСОБА_1 про зміну місця проживання дитини і визнання місця проживання малолітнього ОСОБА_3 з ним, яким на той час по суті не розглянуто, але на час перегляду рішення суду судом апеляційної інстанції рішення у справі № 583/802/22 ухвалено ( 19 травня 2023 року) , але законної сили не набрало.

Таким чином, враховуючи те, що встановлене судом місце проживання сина сторін - ОСОБА_3 є разом з матір`ю, питання про доцільність зміни місця проживання малолітнього разом з батьком за місцем його проживання, судом не вирішено, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про передчасність заявлених ОСОБА_1 вимог про припинення стягнення з нього аліментів та стягнення аліментів на утримання сина з відповідача.

Посилання позивача у доводах апеляційної скарги на судову практику, викладену у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21-ц, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки вона стосується інших обставин.

Щодо цільового використання відповідачем одержаних від ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 за спірний період, то колегія суддів звертає увагу, що позивач, як платник аліментів, не позбавлений можливості в порядку ст. 186 СК України звернутися до органу опіки та піклування з приводу здійснення контролю за цільовим використанням одержаних відповідачем аліментів.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 24 травня 2023 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

С. С. Ткачук