Справа № 452/3100/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" травня 2023 р. м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Пташинського І.А.

секретаря судового засідання Терлецької І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Самборі Львівської області цивільну справу за позовом керівника Самбірської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі відділу освіти, молоді та спорту Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області, Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника,-

в с т а н о в и в :

20.10.2022 року керівник Самбірської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Відділу освіти, молоді та спорту Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника. В обгрунтування позову зазначив, що рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області і 455/1167/20, провадження № 2/455/227/2021 від 01.10.2021 задоволено позов ОСОБА_2 до Новокалинівського опорного закладу загальної середньої освіти Самбірського району Львівської області, яким: визнано незаконним та скасовано наказ директора Новокалинівського опорного закладу загальної середньої освіти Симбірського району Львівської області від 11.08.2020 року № 45-к «Про звільнення ОСОБА_2 »; поновлено ОСОБА_2 на посаді вихователя Новокалинівського опорного закладу загальної середньої освіти Самбірського району Львівської області; стягнуто з Новокалинівського опорного закладу загальної середньої освіти Самбірського району Львівської області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 79 242 гривні 02 копійки. Дане рішення набрало законної сили 02.11.2021 року. Вказане рішення суду виконано, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями та довідкою по рахунках Новокалинівської міської ради. Вказує, що між прийняттям незаконного наказу про звільнення працівника Новокалинівсько опорного закладу загальної середньої освіти Самбірського району Львівської області з посади вихователя ОСОБА_2 та стягнення із Новокалинівсько опорного закладу загальної середньої освіти Самбірського району Львівської області коштів існує причинно-наслідковий зв`язок.

Відповідач, як посадова особа, яка видала незаконний наказ про звільнення, винна у завданій шкоді, що заподіяна Новокалинівському опорному закладу загальної середньої освіти Самбірського району Львівської області, у зв`язку з оплатою незаконно звільненому працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу та несе повну матеріальну відповідальність за вказані дії. Відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини. Таким чином, шкода завдана незаконним звільненням працівника у вигляді виплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає стягненню з відповідача, що і змусило представника позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Представник прокуратури в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві.

Представники позивачів відділу освіти, молоді та спорту Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області та Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви в яких позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, причин неявки суд неповідомила, відзиву на позовну заяву не подала, клопотань про відкладення розгляду справи не подала.

Тому, суд ухвалює заочне рішення в порядкуст. 280 ЦПК Українина підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ч. 8 ст.178 ЦПК України,так як представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно Наказу №23-к від 04 серпня 2017 року, ОСОБА_3 призначено на посаду директора Новокалинівського навчально-виховного комплексу «середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад.»

Наказом №45-к від 11.08.2020 року, виданим директором Новокалинівського опорного закладу загальної середньої освіти Самбірського району Львівської області ОСОБА_3 , ОСОБА_2 було звільнено з посади вихователя Новокалинівського опорного закладу загальної середньої освіти Самбірського району Львівської області., у зв`язку із змінами в організації праці з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку.

Згідно рішення Старосамбірського районного суду Львівської області 455/1167/20, провадження № 2/455/227/2021 від 01.10.2021 задоволено позов ОСОБА_2 до Новокалинівського опорного закладу загальної середньої освіти Симбірського району Львівської області, яким: визнано незаконним та скасовано наказ директора Новокалинівського опорного закладу загальної середньої освіти Самбірського району Львівської області від 11.08.2020 року № 45-к «Про звільнення ОСОБА_2 »; поновлено ОСОБА_2 на посаді вихователя Новокалинівського опорного закладу загальної середньої освіти Самбірського району Львівської області; стягнуто з Новокалинівського опорного закладу загальної середньої освіти Самбірського району Львівської області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 79 242 гривні 02 копійки.

Вказане рішення суду набрало законної сили 02.11.2021 року.

Із платіжних доручень №639, №640, №641 від 03.12.2021 року, та Довідки про нараховану та виплачену середню заробітну плату виданої Новокалинівською міською радою Самбірського району Львівської області (відділ освіти, молоді та спорту) від 15.09.2022 року, встановлено, що відділом освіти, молоді та спорту Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області виплачено ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 79 242,02 грн., згідно рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 01.10.2021 року.

Відповідно до ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

Згідно п. 8 ст. 134 КЗпП України, службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, несе матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з її вини підприємству, установі, організації.

За нормами ст. 136 КЗпП України, покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду.

Згідно ст. 237 КЗпП України, суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи. Такий обов`язок покладається, зокрема, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» визначено, що застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі п. 8 ст. 134 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, зокрема, у зв`язку з оплатою незаконно звільненому працівникові часу вимушеного прогулу, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення здійснено з порушенням закону. Відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини.

За п. 20 вищевказаної постанови, право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі.

Пунктом 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» встановлено, що при незаконному звільненні або переведені на іншу роботу, невиконанні рішення про поновлення працівника на роботі, що мало місце після введення в дію п. 8 ст. 134 КЗпП України та нової редакції ст. 237 КЗпП України (з 11.04.1992) настає повна матеріальна відповідальність винних в цьому службових осіб. Обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи може бути покладено при допущені ними в цих випадках будь-якого порушення закону.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, при незаконному звільненні працівника настає повна матеріальна відповідальність винних в цьому службових осіб і обов`язок покрити шкоду, заподіяну установі у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу, може бути покладено при допущенні ними будь-якого порушення закону.

Суб`єктами повної матеріальної відповідальності є службові особи, за наказом чи розпорядженням яких працівника незаконно звільнено чи переведено на іншу роботу.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно зі ст. 56 ЦПК України з метою представництва інтересів держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), в якій самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно Новокалинівський опорний заклад загальної середньої освіти Самбірського району Львівської області (на даний час ліцей м. Новий Калинів Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області згідно до рішення Новокалинівської міської ради від 15.07.2022 №346), не є самостійним розпорядником коштів, а обслуговується централізованою бухгалтерією відділу освіти, молоді та спорту Новокалинівської міської ради, який фінансується з бюджету Новокалинівської міської ради.

Відповідно до ч. 1, 3 ЗУ "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Новокалинівський опорний заклад загальної середньої освіти Самбірського району Львівської області, як уповноважені суб`єкти владних повноважень, усвідомлюючи порушення інтересів держави, не вжили заходів з метою захисту інтересів держави, зокрема, з позовом про відшкодування шкоди, внаслідок незаконного звільнення працівника, не зверталися.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 КЗпП України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Згідно ч. 6 ст. 261 ЦК України за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання.

Наявність судового рішення, за яким з потенційного регресанта ухвалено стягнути на користь потерпілого певну суму, не вважається достатньою підставою для пред`явлення регресного позову.

Такий позов може бути пред`явлений лише після виконання зазначеного рішення, оскільки до моменту виконання в іншої особи, яка відшкодовує шкоду, немає витрат, які підлягають відшкодуванню.

Юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану працівником, має право зворотної вимоги (регресу) до цієї особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК України).

Право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством грошової суми третій особі, саме від цього часу обчислюється строк на пред`явлення регресного позову.

До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд України у Постанові від 21.12.2016 у справі № 675/28/15-ц.

З врахуванням того, що строк позовної давності один рік з моменту виплати підприємством грошової суми (середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу) незаконно звільненому працівнику, однак протягом цього строку Новокалинівський опорний заклад загальної середньої освіти Самбірського району Львівської області, не звертався з позовом до службової особи, винної у незаконному звільненні працівника, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника, тому прокурор Самбірської окружної прокуратури правомірно звернувся, в межах строку позовної давності, з даним позовом з метою захисту інтересів держави, в порядку ст. 56 ЦПК України.

На підставі викладеного, суд, беручи до уваги наведені вище норми Конституції України та норми діючого трудового та цивільного законодавства, приходить до висновку, що прокурор є належним позивачем та ним надано достатньо доказів в підтвердження своїх вимог, а тому позов підлягає до задоволення.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2481 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 2,4,5,11,13,141,246, 258,259,263-265,272,273,280-284 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Позов керівника Самбірської окружної прокуратури Львівської області - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 у порядку зворотної вимоги (регресу) на користь відділу освіти, молоді та спорту Новокалинівської міської ради, Самбірського району Львівської області (, р/р НОМЕР_2 , МФО 820172) матеріальну шкоду, завдану виплатою ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у розмірі 79 242 (сімдесят дев`ять тисяч двісті сорок дві) грн. 02 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Львівської обласної прокуратури , UА0000774 у ДКСУ у м.Києві, (79005, м.Львів, проспект Шевченка, 17/19) 2481,00 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя