Справа № 161/8261/23
Провадження № 2/161/2522/23
У Х В А Л А

24 травня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Івасюти Л.В.

з участю секретаря судового засідання Вольської А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку заяву представника опікуна ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , адвоката Лавренчука Олександра Володимировича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє опікун ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Лавренчук О.В. подав до суду вищевказану заяву про забезпечення позовую

Заяву обґрунтовує тим, що в березні 2023 ОСОБА_1 , яка є опікуном ОСОБА_2 , стало відомо про наявність відкритого виконавчого провадження № 66285090 від 27.07.2021. Підставою для відкриття виконавчого провадження слугував виконавчий напис № 46525 від 19.05.2021 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_2 в користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованості в сумі 102210,84 грн.

Зазначає, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм чинного законодавства та оскаржується у судовому порядку, а тому існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа до вирішення справи по суті може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача за захистом яких вона звернулася до суду.

Посилаючись на вищенаведене, позивач просить вжити заходів забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується в судовому порядку.

Відповідно до положень ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи .

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та додані до неї докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Аналізуючи зміст поданої заяви про забезпечення позову суд дійшов висновку, що у ній наведено обґрунтування необхідності застосування обраного заявником заходу забезпечення позову, а також додані докази, що підтверджують ці обставини.

Відповідно до частин 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.152 ЦПК України, позов може забезпечуватися забороною вчиняти певні дії.

За змістом вищенаведених норм закону, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов може бути забезпечено шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Оскільки у даному випадку визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є немайновою вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, у даному випадку мала б застосовуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Саме про це зазначила заявник у своїй заяві, вказуючи, що після виконання приватним виконавцем виконавчого напису, повернути стягнуте за виконавчим написом для неї буде утрудненим у разі задоволення судом поданого нею позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання. Це означає, що позивач не зможе захистити свої права в межах одного цього судового провадження, без нових звернень до суду.

Як випливає із змісту заяви про забезпечення позову, 19.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис № 46525.

27.07.2021 на підставі вказаного виконавчого листа, приватним виконавцем Капітан М.В. відкрито виконавче провадження № 66285090 та винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Виконавчий напис № 46525 від 19.05.2021 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., оскаржується в судовому порядку, відтак, між сторонами наявний реальний спір, а між заходом забезпечення позову і предметом позову існує безпосередній зв`язок, невжиття таких заходів може призвести до утруднення повернення сторін спору у попередній стан.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 колегія суддів дійшла висновку, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису.

Керуючись ст. 149, п.6 ч. 1 ст.150, ст.ст. 153, 352, 353, 354 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника опікуна ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , адвоката Лавренчука Олександра Володимировича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє опікун ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича за № 46525 від 19 травня 2021 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованості в сумі 102210,84 грн. у виконавчому провадження № 66285090, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Капітан Михайлом Володимировичем, 27 липня 2021 року.

Ухвалу до негайного виконання надіслати приватному виконавцю виконавчого округу Волинської області Капітан Михайлу Володимировичу.

Про результати виконання ухвали приватному виконавцю виконавчого округу Волинської області Капітан Михайлу Володимировичу повідомити суд.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта