Справа № 466/4500/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2023 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючий суддя Едер П. Т.

секретар с/з Настасяк Б. І.

з участю: державного виконавця Кіт В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові скаргу ОСОБА_1 , з участю заінтересованих осіб державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кіт Вікторії, ОСОБА_2 на дії державного виконавця та зобов`язання до вчинення дій,-

у с т а н о в и в:

04 травня 2023 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла скарга ОСОБА_1 , з участю заінтересованих осіб державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кіт Вікторії, ОСОБА_2 на дії державного виконавця та зобов`язання до вчинення дій, у якій просить визнати дії державного виконавця Кіт В. протиправними та зобов`язати повернути стягнені з ОСОБА_1 кошти в межах виконавчого провадження № 71550520 щодо рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 20.02.2023 у цивільній справі № 466/7947/22 про стягнення з неї матеріальної шкоди на користь ОСОБА_2 у розмірі 13488,03 грн. та в подальшому здійснювати дане виконавче провадження № 71550520 щодо рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 20.02.2023 у цивільній справі № 466/7947/22 про стягнення з неї матеріальної шкоди на користь ОСОБА_2 з урахуванням ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 12 квітня 2023 року про розстрочку виконання рішення суду протягом 1 (одного) року.

В обґрунтування поданої скарги покликається на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 20 лютого 2023 року з неї стягнуто на користь ОСОБА_2 завдану матеріальну шкоду в розмірі 11952,00 грн.

У зв`язку із скрутним матеріальним становищем вона звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова про розстрочку виконання рішення суду рівними частинами протягом 1 (одного) року. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 12 квітня 2023 року її заяву задоволено та розстрочено виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 20 лютого 2023 року у справі № 466/7947/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 11952,00 грн. завданої матеріальної шкоди та понесені судові витрати в розмірі 992,40 грн. рівними частинами на 1 (один) рік.

Копію даної ухвали разом із заявою щодо зняття арешту з її рахунків її представником подано до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 17 квітня 2023 року.

Однак, 28.04.2023 із додатку Приватбанку вона дізналася, що з її рахунку знято 13488 грн. в межах виконавчого провадження.

Відтак, на думку скаржника, державним виконавцем свідомо та протиправно проігноровано наявність ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 12 квітня 2023 року про розстрочку виконання рішення суду рівними частинами протягом 1 (одного) року та такі дії державного виконавця Кіт В. Ю. вважає протиправними.

Скаржник зазначила, що 03.05.2023 її представником подано заяву до Шевченківського ВДВС з долученою ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 12 квітня 2023 року про розстрочку виконання рішення суду рівними частинами протягом 1 (одного) року, яка набрала законної сили 28 квітня 2023 року з проханням повернути стягнені 13488 грн. за мінусом місячного платежу 1124 грн.

Такі дії державного виконавця скаржник вважає неправомірними, які порушують її права, тому змушена звернутися до суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 05 травня 2023 прийнято скаргу до розгляду.

12.05.2023 на адресу суду представником Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) подано письмові заперечення на вищезазначену скаргу, у яких просить суд відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

Заперечення мотивує тим, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 71550520 та № 71550299 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 466/7947/22, виданого 04.04.2023 Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 11952,76 грн. завданої матеріальної шкоди та судові витрати в сумі 992,40 грн. (два виконавчих документа).

Рішення суду набрало законної сили 22.03.2023, вищевказані виконавчі документи пред`явлені до виконання, відповідають вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. ст. 3, 4, 24, 25-27 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 13.04.2023 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Того ж дня, 13.04.2023 державним виконавцем, у відповідності до вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про арешт коштів боржника, яку електронно-цифровим підписом скеровано до виконання у банківські установи.

При відкритті виконавчого провадження, у відповідності до вимог ст. ст. 27, 42 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про стягнення із боржника витрат виконавчого провадження в сумі 340,00 грн. та постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 10% від суми, яка підлягає стягненню, а саме 1195,27 грн.

Згідно електронної відповіді ДПС України від 13 квітня 2023 року встановлено, що у боржника є відкриті рахунки у банківських установах, на яких були наявні кошти для задоволення вимог вищевказаного виконавчого документа, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. А саме на рахунку боржника IBAN НОМЕР_1 знаходились кошти в сумі 25943,28 грн. та на рахунку IBAN НОМЕР_2 знаходились кошти в сумі 90000,22 грн.

14.04.2023 державним виконавцем виставлено платіжну інструкцію на 13488,03 грн., яку скеровано у АТ КБ «Приватбанк» до виконання (рахунок IBAN НОМЕР_1 ).

17.04.2023 у відділ ДВС надійшла заява представника боржника ОСОБА_3 , до якої долучено копію ухвали Шевченківського районного суду м. Львова по справі № 466/7947/22 від 12.04.2023 про розстрочку виконання рішення, проте, дана ухвала станом на 17.04.2023 не набрала законної сили, а відтак вимоги звернення представника боржника щодо розстрочення виконання рішення на той момент не були виконані.

25.04.2023 на відповідний рахунок відділу ДВС надійшли кошти у сумі 13488,03 грн., які державним виконавцем 26.04.2023 перераховано в погашення заборгованості, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

26.04.2023 державним виконавцем, у відповідності до вимог п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та знято арешт з коштів боржника.

Судові витрати у сумі 992,40 грн., виконавчий збір та витрати у АСВП № 71550299, боржником ОСОБА_1 сплачено самостійно на відповідний рахунок відділу ДВС.

03.05.2023 на адресу відділу повторно надійшла заява адвоката Фис У. М. про долучення до матеріалів виконавчого провадження ухвали по справі № 466/7947/22 від 12.04.2023 про розстрочку виконання рішення, яка набрала законної сили 28 квітня 2023 року, а також 03.05.2023 (вхід. № 8192) надійшов запит про надання інформації стосовно розгляду заяви від 17.04.2023 в інтересах ОСОБА_1 щодо зняття арешту з коштів боржника.

04.05.2023 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) надано відповідь на запит адвоката Фис У. М. про те, що неможливо задоволити вимоги даного звернення щодо розстрочки виконання виконавчого листа у справі № 466/7947/22, виданого 04.04.2023 Шевченківським районним судом м. Львова та повернення коштів боржнику, оскільки ухвала Шевченківського районного суду м. Львова у справі № 466/7947/22 від 12 квітня 2023 року про розстрочку виконання рішення набрала законної сили 28 квітня 2023 року та долучено представником ОСОБА_1 до матеріалів виконавчого провадження лише 03 травня 2023 року (після закінчення виконавчого провадження). Дана відповідь скерована представнику боржника на електронну адресу, а також рекомендованою кореспонденцією за № 298. До вказаної відповіді долучено оригінал постанови про закінчення виконавчого провадження АСВП № 71550520.

Вимоги державного виконавця є законними та правомірними, спрямовані на фактичне виконання рішення суду.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 скаргу підтримала з мотивів, наведених у ній, просила таку задовольнити. У судове засідання, призначене на 23 травня 2023 року скаржник не з`явилася, причини неявки суду невідомі.

У судовому засіданні представник Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кіт В. Ю. вимоги скарги заперечила, вважає скаргу безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях на скаргу.

У судове засідання стягувач ОСОБА_2 не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши доводи особи, дії якої оскаржуються, дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківським районним судом м. Львова від 20 лютого 2023 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 11952,76 грн. завданої матеріальної шкоди.

Рішення суду набрало законної сили 22 березня 2023 року та 04 квітня 2023 року Шевченківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист про стягнення зі скаржника ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 вказану завдану шкоду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 12 квітня 2023 року задоволено заяву ОСОБА_1 та розстрочено виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова у справі № 466/7947/22 від 20 лютого 2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 11952,76 грн. завданої матеріальної шкоди та понесені судові витрати у розмірі 992,40 грн. рівними частинами на 1 (один) рік. Ухвала суду набрала законної сили 28 квітня 2023 року.

13 квітня 2023 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кіт В. Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 71550520.

Того ж дня, 13.04.2023 державним виконавцем, у відповідності до вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про арешт коштів боржника, яку електронно-цифровим підписом скеровано до виконання у банківські установи.

Згідно електронної відповіді ДПС України від 13 квітня 2023 року встановлено, що у боржника є відкриті рахунки у банківських установах, на яких були наявні кошти для задоволення вимог вищевказаного виконавчого документа, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. А саме на рахунку боржника IBAN НОМЕР_1 знаходились кошти в сумі 25943,28 грн. та на рахунку IBAN НОМЕР_2 знаходились кошти в сумі 90000,22 грн.

14.04.2023 державним виконавцем виставлено платіжну інструкцію на 13488,03 грн., яку скеровано у АТ КБ «Приватбанк» до виконання (рахунок IBAN НОМЕР_1 ).

17.04.2023 у відділ ДВС надійшла заява представника боржника ОСОБА_3 , до якої долучено копію ухвали Шевченківського районного суду м. Львова по справі № 466/7947/22 від 12.04.2023 про розстрочку виконання рішення, проте, дана ухвала станом на 17.04.2023 не набрала законної сили, а відтак вимоги звернення представника боржника щодо розстрочення виконання рішення на той момент не виконані.

25.04.2023 на відповідний рахунок відділу ДВС надійшли кошти у сумі 13488,03 грн., які державним виконавцем 26.04.2023 перераховано в погашення заборгованості, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

26.04.2023 державним виконавцем, у відповідності до вимог п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та знято арешт з коштів боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Разом з тим, за змістом частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Обов`язковість виконання судових рішень встановлена у статтях 2, 18 ЦПК України, статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Питання порядку виконання судових рішень врегульоване статтею 129-1 Конституції України, у відповідності до якої суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Суду як джерело права.

Відсутність у стягувача можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (рішення ЄСПЛ у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» «Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine», § 52, n. 53 рішення ЄСПЛ у справі «Войтенко проти України» від 29 червня 2004 року № 18966/02).

З огляду на наведене, суд вважає, що принцип обов`язковості судового рішення та визначений процесуальним законодавством обов`язок суду із здійснення судового контролю за виконанням судового рішення зобов`язує суди, здійснюючи оцінку тих чи інших обставин, враховувати чи сприяє вчинення будь-якої процесуальної дії (в тому числі судом) виконанню остаточного судового рішення чи навпаки - перешкоджає такому виконанню.

При цьому, слід зауважити на тому, що виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника (ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, у визначеному законом порядку, утверджує авторитет держави як правової і, навпаки, невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки;

6) невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після одержання відповідного звернення від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, cтвореного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства в оборонно-промисловому комплексі, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", вчинити дії щодо зняття арешту з майна, щодо якого було здійснено заходи із заміни майна, передбачені статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до положень ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, судовому захисту підлягає порушене, невизнане або оспорюване право, свобода чи інтерес.

Обов`язковою підставою звернення до суду є порушення прав і свобод сторони виконавчого провадження, в даному випадку боржника ОСОБА_1 . Боржник повинен вказати, яке саме право порушено і довести яким чином державним виконавцем її права порушено, так як судом встановлено, що дії державного виконавця є законними та правомірними, спрямованими на фактичне виконання рішення суду. Так як виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов`язаний здійснювати заходи забезпечення та заходи щодо примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та Законом України «Про виконавче провадження», у тому числі накладати арешт на кошти, які перебувають на рахунках.

Таким чином, суд вважає, що скаржником не доведено належними, допустимими та достовірними доказами порушення її прав.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2020 року в справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19) вказано, що «завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим».

Згідно ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, суд вважає, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні № 71550520, що перебували на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) з виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова по справі № 466/7947/22 від 20 лютого 2023 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 11952,76 грн. завданої матеріальної шкоди є правомірними та обґрунтованими, тому у задоволенні скарги ОСОБА_1 , з участю заінтересованих осіб державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кіт Вікторії, ОСОБА_2 на дії державного виконавця та зобов`язання до вчинення дій слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 19, 175-177, 260, 261, 263, 352, 354, 447-451 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

у задоволенні скарги ОСОБА_1 , з участю заінтересованих осіб державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кіт Вікторії, ОСОБА_2 на дії державного виконавця та зобов`язання до вчинення дій відмовити.

Скаржник (боржник): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Стягувач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), , місцезнаходження: м. Львів, вул. Котлярська, 6.

Ухвала може бути повністю або частково оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення у формі ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 25 травня 2023 року.

Суддя П. Т. Едер