Дата документу 24.05.2023
Справа № 334/1611/21
Провадження № 2/334/1639/23
УХВАЛА

про заміну неналежного відповідача

24 травня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Засько О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі заяву позивача Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про заміну первісного відповідача належним відповідачем,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідачки адвоката Бичківського О.О.,

встановив:

представник позивача ПАТ «Запоріжжяобленерго» Лєлєкова В.В. звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 7 707,77 гривень.

23.05.2023 представник позивача подала суду заяву, в якій просила замінити первісного відповідача ОСОБА_2 належним відповідачемОСОБА_3 , який на час виникнення спірних правовідносин був власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в яку постачалась електрична енергія.

Представник позивача ОСОБА_1 заяву та обставини, яким вона обґрунтована, підтримала.

Представник відповідачки адвокат Бичківського О.О. проти задоволення клопотання не заперечував.

Заслухавши представників сторін, дослідивши заяву та матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява позивача про заміну відповідача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 06.11.2015 та інформаційної довідки з ДРРП від 09.04.2023 власником квартири, за адресою якої позивачем надавалась комунальна послуга, був ОСОБА_3 , а отже саме він був споживачем вказаної послуги.

Таким чином, належним відповідачем у справі є саме Раєвський1 І.І.

Також, представник відповідачки заявив вимогу про компенсацію відповідачці судових витрат, здійснених нею внаслідок необґрунтованих дій позивача, які складаються із судового збору, сплаченого за подачу заяви про перегляд заочного рішення в сумі 536,80 гривень, а також її витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 гривень. Зазначив, що визначення відповідача за позовом належить саме до повноважень позивача.

Представник позивача ОСОБА_1 проти вказаної вимоги заперечувала, оскільки первісний позивач ОСОБА_2 після відчуження зазначеної квартири не зверталась до позивача з заявою про розірвання договору, тобто не виконала свій обов`язок, передбачений пунктом 6 Правил користування електричної енергії для населення. При цьому, позивач при зверненні до суду з позовом не зобов`язаний встановлювати те, хто є фактичним споживачем. У зв`язку з тим, що первісний відповідач не виконала свій обов`язок щодо звернення до позивача з заявою про розірвання договору, відсутні підстави для компенсації її витрат. Враховуючи вказане, представник позивача вважала недоцільним заявляти клопотання про зменшення розміру витрат первісного відповідача на правничу допомогу.

Відповідно до частини п`ятої статті 51 ЦПК України відповідач, замінений іншим відповідачем, має право заявити вимогу про компенсацію судових витрат, здійснених ним внаслідок необґрунтованих дій позивача. Питання про розподіл судових витрат вирішується в ухвалі про заміну неналежного відповідача.

Для стягнення здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

У даному випадку необґрунтовані дії позивача на думку представника неналежного відповідача полягають саме у пред`явленні позову до неналежного відповідача.

Згідно з частиною першою статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Зазначений висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

Представник позивача, заперечуючи проти вимоги про компенсацію відповідачу судових витрат, посилається на те, що саме ОСОБА_2 не виконала свій обов`язок подати заяву про розірвання договору, передбачений пунктом 6 Правил користування електричної енергії для населення.

Відповідно до пункту 6 Правил користування електричної енергії для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357 (далі ПКЕЕН), яка діяла на момент відчуження відповідачем квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в яку позивачем надавалась послуга, у разі прийняття рішення про припинення користування електричною енергією побутовий споживач не пізніше ніж за сім робочих днів подає електропостачальнику письмову заяву про розірвання договору, в якій зазначає день припинення електропостачання на об`єкт побутового споживача.

Вказаний обов`язок споживача передбачений пунктом 9.11 Договору про користування електричною енергією № 573606082 від 12.09.2013, укладеному між позивачем та ОСОБА_2 (далі Договір)

Відповідно до пункту 34 Договору строк його дії припиняється у разі припинення права власності чи права користування споживачем на даний об`єкт.

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, що передбачено статтею 598 ЦК України.

Згідно з частиною першою статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Отже, розірвання договору є одним з шляхів припинення договірних відносин.

Таким чином, умовами Договору про користування електричною енергією № 573606082 від 12.09.2013 та ПКЕЕН не був передбачений обов`язок ОСОБА_2 повідомити про відчуження нею квартири, що є підставою для припинення Договору.

Суд вважає, що позивач скориставшись своїм правом пред`явити позов до ОСОБА_2 , діяв необґрунтовано, оскільки не був позбавлений можливості перевірити відомості про право власності на квартиру, за якою були надані послуги, за інформацією з ДРРП та визначити належного відповідача. Крім цього, дана обставина могла бути встановлена у разі виконання позивачем обов`язку, встановленого пунктом 38 ПКЕЕН та пунктом 11.6 Договору щодо проведення не менш як один раз на 6 місяців контрольного огляду засобів обліку у споживача відповідно до затверджених графіків.

Отже, у даному випадку наявні підстави для компенсації відповідачу ОСОБА_2 судових витрат, здійснених нею внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з позивача на користь первісного відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 536,80 гривень, сплачений останньою за подачу заяви про перегляд заочного рішення.

Як передбачено у статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України) та становлять одну із складових судових витрат (частина перша статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: (1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; (2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що 04.04.2023 між відповідачкою ОСОБА_2 та адвокатом Бичківським Олексієм Олексійовичем укладений Договір про надання правової допомоги № 23/04-04 (далі - Договір), предметом якого є зобов`язання адвоката надати правову допомогу у справі № 334/1611/21. Професійна правнича допомога, обумовлена Договором, надавалась адвокатом Бичківським О.О. на підставі ордеру на надання правничої (правової) від 04.04.2023. Відповідно до Рахунків-фактур від 07.04.2023 та 11.05.2023, Актів приймання-передачі наданих послуг від 17.12.2021 07.04.2023 та 11.05.2023, загальна вартість правничої допомоги склала 7 000 гривень. Відповідно до квитанцій від 12.04.2023 та 12.05.2023 відповідачка ОСОБА_2 оплатила представнику витрати на правничу допомогу в сумі 7 000 гривень.

Оскільки представником позивача відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України не подане клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, на позивача необхідно покласти обов`язок по відшкодуванню 7 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачкою у зв`язку з розглядом справи.

Суд відкладає судове засідання у зв`язку з залученням належного відповідача.

Керуючись статтями 51, 141, 260, 268 ЦПК України, суд

постановив:

заяву задовольнити.

Замінити первісного відповідача ОСОБА_2 належним відповідачем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відкласти судове засідання на 09.30 годину 04 липня 2023 року.

Копію ухвали одночасно з копією позовної заяви з додатками надіслати відповідачу.

Відповідач у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали має право надіслати: суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу - копію відзиву та доданих до нього документів. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Позивач у п`ятиденний строк з дня вручення відзиву має право надіслати суду відповідь на відзив. Копія відповіді на відзив з копіями доданих до неї документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відповіді на відзив до суду.

Відповідач у п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив має право надіслати суду заперечення. Копія заперечення з копіями доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) заперечення до суду.

Роз`яснити учасникам справи, що подання заяв по суті справи є їхнім правом. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 (сім тисяч) гривень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 24 травня 2023 року.

Суддя: