ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 травня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/1031/22

Головуючий у першій інстанції - Овсієнко Ю. К.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/662/23

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Шитченко Н.В.,

суддів Висоцької Н.В., Онищенко О.І.,

із секретарем: Патук А.А.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» (до перейменування АТ «Альфа-Банк»),

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (до перейменування АТ «Альфа-Банк») про визнання кредитного договору недійсним.

У С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до АТ «СЕНС БАНК» (до перейменування АТ «Альфа-Банк») про визнання недійсним кредитного договору № 2402/0808/71-079 від 01 серпня 2008 року.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, ОСОБА_1 зазначала, що 01 серпня 2008 року між нею та ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є відповідач, укладено кредитний договір №2402/0808/71-079, за умовами якого банк зобов`язався надати кредит в сумі 66 150,00 доларів США для споживчих цілей строком до 01 липня 2038 року. Однак банк зобов`язання щодо видачі кредиту в доларах США не виконав, платіжне доручення в іноземній валюті відсутнє, а отже, кредитний договір є неукладеним (недійсним) відповідно до п. 1 ст. 203, ст. 1046 ЦК України.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 лютого 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити і визнати недійсним кредитний договір № 2402/0808/71-079 від 01 серпня 2008 року.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що банк не виконав взяті на себе зобов`язання по видачі позивачці кредитних коштів у іноземній валюті - доларах США, тому кредитний договір є неукладеним на підставі п. 1 ст. 203, ст. 1046 ЦК України. Пред`явлення вимоги про визнання договору неукладеним не передбачено чинним законодавством, проте можливо визнати договір недійсним з підстав його неукладеності.

Заявниця наголошує на тому, що надана відповідачем копія заяви на видачу готівки № U425-20 від 01 серпня 2008 року свідчить лише про її звернення до банківської установи і попереднє бажання розпорядитися коштами. Указана заява не може підміняти оригіналу платіжного доручення, за яким перераховано кошти в сумі 66 150 доларів США на рахунок НОМЕР_1 по кредитному договору № 2402/0808/71-079 від 01 серпня 2008 року, який банком не надано.

Позивачка зазначає, що суд мав встановити, чи були одержані кредитні кошти позичальником від позикодавця, і перевірити, чи банк перерахував кошти на її рахунок, а не відмовляти у задоволенні позову з підстав обрання невірного способу захисту цивільного права. Вважає, що положення статті 1051 ЦК України не свідчать про те, що факт отримання коштів можна оспорити тільки під час вирішення справи про стягнення боргу за кредитним договором, як це стверджує суд першої інстанції.

У наданому відзиві представник АТ «СЕНС БАНК» (до перейменування АТ «Альфа-Банк») - адвокат Михніцький Г.Ю., не погоджуючись з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 , просить залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.

Доводи відзиву зводяться до того, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 березня 2016 року у справі № 751/7600/15-ц стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість по кредитному договору в сумі 1 443 921,07 грн, тобто встановлено факт отримання кредиту. Видача ОСОБА_1 грошових коштів підтверджується наявною у справі заявою на видачу готівки № U425-20 від 01 серпня 2008 року.

Представник банку наголошує на пропуску ОСОБА_1 строку позовної давності для звернення з даним позовом.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що обрано невірний спосіб захисту, оскільки оспорювання позивачкою отримання коштів у розмірі 66 150 доларів США за спірним договором та, як наслідок, самого факту укладення 01 серпня 2008 року кредитного договору між ОСОБА_1 та ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є відповідач, здійснюється не шляхом подання окремого позову про визнання недійсним спірного договору, а під час вирішення справи про стягнення боргу за кредитним договором.

Дійшовши висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції скасував заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 лютого 2022 року шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої являється ОСОБА_1 , із забороною вчинення перереєстрації прав власності на неї.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

У справі встановлено, що 01 серпня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2402/0808/71-079, за умовами якого банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 66 150 доларів США на строк з 01 серпня 2008 року до 31 липня 2038 року включно з процентною ставкою 11,9% відсотків річних для придбання квартири АДРЕСА_1 (а.с. 7-9).

З копії заяви на видачу готівки № U425-20 вбачається, що 01 серпня 2008 року ОСОБА_1 отримала 66 150 доларів США згідно із договором № 2402/0808/71-079 від 01 серпня 2008 року, що еквівалентно 320 503,37 грн. (а.с. 100).

Того ж дня, 01 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 6927 (а.с.14). Про укладення договору здійснено запис в Державному реєстрі правочинів (а.с. 15).

01 серпня 2008 року ОСОБА_2 підтвердила нотаріально посвідченою заявою здійснення повного розрахунку ОСОБА_1 за куплену квартиру АДРЕСА_1 (договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О.В. 01 серпня 2008 року за реєстром № 6927). Будь-яких матеріальних претензій, які б стосувалися розрахунків за продану квартиру, ОСОБА_2 до ОСОБА_1 не мала (а.с. 16).

01 серпня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, за умовами якого на забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № 2402/0808/71-079 від 01 серпня 2008 року ОСОБА_1 передала в іпотеку ВАТ «Сведбанк» квартиру АДРЕСА_1 (а.с.18-19).

13 січня 2009 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору щодо рахунку сплати нарахованих відсотків та періоду їх сплати (а.с. 79-82), а також договори про внесення змір та доповнень № 2 та № 3 від 28 серпня 2009 року, якими кредитний договір викладено у новій редакції та змінено процентну ставку (а.с. 83-89).

АТ «Альфа-Банк» є правонаступником ВАТ «Сведбанк» за кредитним договором № 2402/0808/71-079 від 01 серпня 2008 року.

Рішенням Новозаводського районного суд м. Чернігова від 03 березня 2016 року у справі № 751/7600/15-ц, яке набрало законної сили, позов ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 2402/0808/71-079 від 01 серпня 2008 року у сумі 1 443 921,07 грн, яка складається з: 1 247 841,58 грн - заборгованість за кредитом, 156 488,20 грн - заборгованість по відсотках, 39 591,29 грн - пеня. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» судовий збір в розмірі 3 654 грн. Зустрічний позов ОСОБА_4 до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання договору поруки припиненим задоволено. Визнано договір поруки № 2402/0808/71-079/Р-2, який укладено 01 серпня 2008 року між ОСОБА_4 та ВАТ «Сведбанк», припиненим. Зустрічний позов ОСОБА_3 до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання договору поруки припиненим задоволено. Визнано договір поруки №2402/0808/71-079/Р-1, який укладено 01 серпня 2008 року між ОСОБА_3 та ВАТ «Сведбанк», припиненим (а.с. 20-25, 90).

18 липня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним О.П. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 751/7600/15-ц, виданого 31 травня 2016 року Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № № 2402/0808/71-079 від 01 серпня 2008 року у сумі 1 443 921,07 грн (а.с. 39).

У статті 626 ЦК України закріплено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (частина третя статті 626 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 та статті 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У справі, що переглядається, ОСОБА_1 просила визнати недійсним кредитний договір № 2402/0808/71-079 від 01 серпня 2008 року з підстав його неукладеності (неотримання коштів за ним у іноземній валюті - доларах США).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції указав на те, що наслідки недійсності правочину до неукладеного договору не застосовуються, тому вимога про визнання правочину неукладеним не відповідає способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених статтею 16 ЦК України.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19), про те, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнано судом недійсним. Такий спосіб захисту як визнання правочину неукладеним не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. У випадку оспорювання самого факту укладення правочину такий факт може бути спростований не шляхом подання самостійного позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірного договору у мотивувальній частині судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 березня 2016 року у справі № 751/7600/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 2402/0808/71-079 від 01 серпня 2008 року у сумі 1 443 921,07 грн, яка складається з: 1 247 841,58 грн - заборгованість за кредитом, 156 488,20 грн - заборгованість по відсотках, 39 591,29 грн - пеня, а також судовий збір в розмірі 3 654,00 грн (20-25).

З мотивів наведеного вище судового рішення вбачається, що представник відповідача ОСОБА_1 не погоджувався з сумою заборгованості за кредитним договором. За його клопотанням у справі призначено судово-економічну експертизу для визначення фактично сплачених сум за кредитом відповідачкою ОСОБА_1 . Однак указану експертизу проведено не була у зв`язку з неоплатою. На підставі наявних у справі матеріалів суд, вирішуючи спір, дійшов висновку, що відповідачка та її представник не надали належних доказів, які б спростували розрахунок заборгованості за кредитним договором № 2402/0808/71-079, який надано позивачем, отже стягненню підлягає сума коштів у розмірі 1 443 921,07 грн. Отже, питання видачі кредитних коштів та належність виконання зобов`язання судом першої інстанції перевірялось, доводам ОСОБА_1 щодо заперечень на позов про стягнення заборгованості за кредитом надано відповідну правову оцінку.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 12 травня 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 березня 2016 року у справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання договору поруки припиненим, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання договору поруки припиненим (а.с. 90).

За даними Єдиного реєстру судових рішень касаційну скаргу на зазначені судові рішення у справі № 751/7600/15-ц ОСОБА_1 не подавала.

Оскільки при вирішенні спору про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2402/0808/71-079 від 01 серпня 2008 року ОСОБА_1 не доведено неотримання коштів в сумі 66 150 доларів США, і як наслідок, самого факту неукладення кредитного договору, обраний позивачкою спосіб захисту, як визнання недійсним неукладеного договору в окремому спорі, ініційованому після набрання чинності судовим рішенням про стягнення заборгованості за кредитним договором, є невірним способом захисту, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про необхідність захисту порушеного права позивачки шляхом викладення відповідного висновку щодо неукладеності договору у мотивувальній частині судового рішення після встановлення обставин неотримання ОСОБА_1 кредитних коштів в іноземній валюті, вважаючи, що позивачка мала доводити заявлені нею в цьому позові підстави недійсності правочину під час судового розгляду справи про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором № 2402/0808/71-079 від 01 серпня 2008 року, а не ініціювати окрему судову справу. У діях позивачки вбачається прагнення переглянути в межах цієї справи судові рішення, прийняті в іншій справі № 751/7600/15-ц, що є неприпустимим.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про визнання кредитного договору недійсним.

Дійшовши вірного висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції обґрунтовано скасував заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 10 лютого 2022 року шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої являється ОСОБА_1 із забороною вчинення перереєстрації прав власності на неї.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалено районним судом з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим, згідно із ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 лютого 2023 року - без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 лютого 2023 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 травня 2023 року.

Головуюча Н.В. Шитченко

Судді Н.В. Висоцька

О.І. Онищенко