Справа № 510/211/22
Провадження 2/510/11/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.23 року Ренійський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 /заінтересована особа Головне управління Держгеокадастру в Одеській області/ про встановлення належності правовстановлюючого документу, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому державного акту на право постійного користування землею серії ОД 19-015, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 15, виданого 10.05.1994р. на ім`я « ОСОБА_2 » про передачу у постійне користування земельної ділянки площею 11,00 га, для ведення селянського (фермерського) господарства, розташованої на території Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області.

У заяві ОСОБА_1 зазначив, що рішенням XV сесії XXI скликання Ренійської районної ради народних депутатів Ренійського району Одеської області від 10.03.1994р. № 200 йому передана у постійне користування земельна ділянка площею 11,00 га. в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення - для ведення селянського (фермерського) господарства. 10.05.1994р. йому був виданий державний акт на право постійного користування

землею серії ОД 19-015, акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 15.

Однак у державному акті серії ОД 19-015 про право постійного користування землею була допущена описка у зазначені його прізвища, а саме прізвище, ім`я та по батькові вказано українською мовою « ОСОБА_2 », хоча згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 17.07.2001р., його прізвище українською мовою - « ОСОБА_3 ».

Через те, що встановити факт належності правовстановлюючого документу не можливо в позасудовому порядку, ОСОБА_1 звернувся з відповідною заявою до суду, оскільки встановлення даного факту в судовому порядку є єдиним способом, що забезпечить можливість реалізувати вільно та в повному обсязі його права.

Заявник у судовому засідання підтвердив факти, викладені у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, наполягав на її задоволенні.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до судового засідання не з`явився, направив до суду пояснення, в яких вказано, що за інформацією Відділу № 4 управління надання адміністративних послуг Головного управління від 15.12.2022 № 2017/486-22, згідно з наявними у відділі Книгами реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, догорів оренди землі та других примірників державних актів станом на 31.12.2012, зареєстровано державний акт на право постійного користування землею серії ОД 19-015 від 10.05.1994 за № 15, виданий громадянину ОСОБА_2 на земельну ділянку загальною площею 11,00 га, для ведення селянського (фермерського) господарства, на території Лиманської сільської ради, кадастровий номер земельній ділянці не присвоєно.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідка ОСОБА_4 , суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, рішенням XV сесії XXI скликання Ренійської районної ради народних депутатів Ренійського району Одеської області від 10.03.1994р. № 200 заявнику передана у постійне користування земельна ділянка площею 11,00 га. в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення для ведення селянського (фермерського) господарства. 10.05.1994р. заявнику був виданий державний акт на право постійного користування землею серії ОД 19-015, акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 15.

Ці обставини у судовому засіданні підтвердив свідок ОСОБА_4 , який був народним депутатом Ренійського району Одеської області у 90-х роках. Він пояснив, що у 1994 р. вони розглядали питання про виділення громадянам земельних ділянок у тому числі і ОСОБА_1 . Свідок пояснив, що він його добре запам`ятав, оскільки заявник працював на залізниці. Скільки виділялось земельної ділянки він не пам`ятає, але земля виділялась відповідно до закону, який діяв на той період часу.

У державному акті серії ОД 19-015 про право постійного користування землею була допущена описка у зазначені прізвища заявника, а саме прізвище у державному акті вказано « ОСОБА_5 », ім`я та по батькові зазначено вірно « ОСОБА_6 ». Згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 17.07.2001р., прізвище, ім`я та по батькові заявника ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи нищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Статтею 55 Конституції України гарантовано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Про помилкове трактування прізвища заявника свідчать викладені ним у заяві обставини, які підтвердились у судовому засіданні, також ці обставини підтверджуються допитаним у судовому засіданні свідком ОСОБА_4 .. Згідно паспорту громадянина України ПІБ заявника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак при виготовлені державного акту на право постійного користування землею, посадовими особами Ренійської районної Ради народних депутатів було допущено помилку в написані прізвища заявника українською мовою, а саме прізвище заявника було зазначено як « ОСОБА_5 ». Виправити ці розбіжності в позасудовому порядку є неможливим. Тому, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню, а факт належності заявнику правовстановлюючого документу - встановленню, оскільки він має юридичне значення, тобто від нього залежить право заявника в повному обсязі розпоряджатись своїм правом щодо зазначеної земельної ділянки.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315, 316, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 321, 328 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 /заінтересована особа Головне управління Держгеокадастру в Одеській області/ про встановлення належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) державного акту на право постійного користування землею серії ОД 19-015, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 15, виданого 10.05.1994р. на ім`я « ОСОБА_2 » про передачу у постійне користування земельної ділянки площею 11,00 га, для ведення селянського (фермерського) господарства, розташованої на території Лиманської сільської ради Ренійського району Одеської області.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін