Справа №760/8504/23 2-о/760/257/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.,

за участю секретаря судового засідання Отруби В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Пенсійний фонд України Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві Управління обслуговування громадян Відділу обслуговування громадян № 10, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаною заявою в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки НОМЕР_1 від 21 січня 1980 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що для призначення пенсії вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві із відповідною заявою, до якої додала трудову книжку серії НОМЕР_1 .

Головним управлінням Пенсійного фонду при розгляді документів було зазначено, що на титульному аркуші трудової книжки вказана дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка не відповідає паспортним даним заявниці (дійсна дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 ). У зв`язку з викладеним, записи в трудовій книжці за період роботи протягом вересня 1979 - грудня 1997 року не враховані до страхового стажу та не прийнято трудову книжку через сумніви в її належності ОСОБА_1 , як наслідок, відмовлено у призначені пенсії за віком.

Зазначає, що внести виправлення у трудову книжку немає можливості, оскільки будь-які намагання зв`язатися з колишнім роботодавцем були безуспішні, зокрема, за адресою місцезнаходження ФОП ОСОБА_2 відсутня, за офіційним телефоном ніхто не відповідає.

Вказує, що встановлення факту належності їй трудової книжки необхідне для реалізації законного права на отримання пенсії, тому звернулася до суду з указаною заявою.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 квітня 2023 року вказану справу передано судді Ішуніній Л. М.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 25 квітня 2023 року відкрито провадження у вищевказаній справі та призначено в порядку окремого провадження судове засідання.

04 жовтня 2023 року від заінтересованої особи надійшли письмові пояснення, в яких представник зазначила, що в разі надання ОСОБА_1 до суду переконливих доказів стосовно належності їй трудової книжки, не заперечує проти встановлення відповідного факту.

Заявник в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак 10 жовтня 2023 року подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність представника.

Заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві в судове засідання явку свого представника не забезпечило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином, у поданих до суду поясненнях просило розглядати справу у відсутність представника.

За загальним правилом частини першоїстатті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність учасників судового процесу.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов наступних висновків.

Судом установлено, що заявник звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком.

Листом відділу обслуговування громадян № 10 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 28 листопада 2022 року № 2600-0213-8/155379 заявника повідомлено про відмову в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Зазначено, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи протягом вересня 1979 року - грудня 1997 року згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 21 січня 1980 року, оскільки на титульному аркуші вказана дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка не відповідає паспортним даним заявника - ІНФОРМАЦІЯ_2 народженя.

Як вбачається з копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення 21 січня 1980 року російською мовою вказано дату народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Октябирським р/бюро ЗАГС м. Києва 14 червня 1962 року, копії паспорта громадянина України НОМЕР_3 заявник народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після одруження прізвище заявниці « ОСОБА_3 », яке вона залишила і після розірвання шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 05 березня 1983 року та свідоцтвом про розірвання шлюбу від 27 січня 2000 року.

Звертаючись до суду з указаною заявою, ОСОБА_1 просила встановити факт належності їй трудової книжки серії НОМЕР_1 , у зв`язку з неможливістю отримати пенсію за віком.

Відповідно до пунктів 1, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У відповідності до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Наведене свідчить про те, що у разі, коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно положень вищезазначеної норми.

При розгляді цих справ суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах.

Така позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 464/6696/20 (провадження № 61-13755св21).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, в також архівними установами.

З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29 липня 1993 року (в редакції наказу Мінпраці та соцполітики № 259/34/5 від 08 червня 2001 року) заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу.

До трудової книжки вносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження.

Перша сторінка (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

З наведеного вбачається, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення трудової книжки і законом не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки.

На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17.

Так, з наданих до суду копій документів встановлено, що дійсною датою народження заявниці є ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера заявник одержала номер НОМЕР_4 .

Відповідно до відомостей з реєстру зареєстрованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5) вбачається, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , серія та номер паспорта НОМЕР_3 протягом січня 1998 року - січня 2022 року працювала в ТОВ «Мрія», СПД ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_2 .

З копії трудової книжки серії НОМЕР_1 вбачається, що вона містить записи про прийняття на роботу та звільнення ОСОБА_1 , починаючи з 26 травня 1992 року по 04 жовтня 2011 року, в ТОВ «Мрія», СПД ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_2 .

Отже належність заявнику трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення 21 січня 1980 року, підтверджується вищевказаними доказами.

Враховуючи викладене, встановлені на підставі наявних в матеріалах справи документів обставини, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Керуючись статями 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 293-294, 315, 352, 354, 355 ЦПК, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , дата заповнення 21 січня 1980 року, належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відомості щодо учасників справи:

заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, , місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. М. Ішуніна