Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м.Миколаєва

Центральнийрайонний суд м.Миколаєва

у складі: головуючого судді Чулуп О.С.

при секретарі Ребрина Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 , ОСОБА_2

до

ОСОБА_3 , ОСОБА_4

третя особа: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Євтушенко Алла Миколаївна

про визначення часток, виділення частки в натурі,

В С Т А Н О В И В

Позивачі звернулись з позовом про визначення за спадкодавцем ОСОБА_5 розміру частки у праві власності на земельну ділянку, площею 0,1214 га (кадастровий номер: :18:008:0016) надану для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 із врахуванням, що частка спадкодавця ОСОБА_5 у праві власності на житловий будинок складає 32/100 та розміру частки земельної ділянки за ОСОБА_3 та за ОСОБА_4 , а також про виділення позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у власність в натурі в рівних частках кожній, земельні ділянки, що відповідають частці спадкодавця ОСОБА_5 для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_2 .

В обгрунтування позову позивачі зазначають, що вони є спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 21.10.2021 року Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Євтушенко А.М. - ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку у праві спільної часткової власності на домоволодіння АДРЕСА_2 . Також, 21.10.2021 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Євтушенко А.М. - ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право власності на 1/2 частку в праві спільної сумісної власності на домоволодіння АДРЕСА_2 , як у майні набутому подружжям за час шлюбу. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в праві спільної часткової власності на земельну ділянку для обслуговування індивідуального житлового будинку АДРЕСА_2 було відмовлено у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 за померлим, а на земельну ділянку для обслуговування індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 в зв`язку з тим, що частка в праві спільної власності не визначена. Позивачі вказують, що на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , якою фактично користуються позивачі відсутні будь-які документи щодо реєстрації права власності, через те, що спадкодавець ОСОБА_5 не встиг виділити в натурі вказану земельну ділянку для обслуговування індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_2 . Таким чином позивачі зазначають, що відсутність правовстановлюючого документу про право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 перешкоджає позивачам в оформленні права власності на вказане майно після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у порядку спадкування за законом.

Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задоволити позов.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_3 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову визнає.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом досліджено свідоцтво про право на спадщину за законом від 13.02.2020 року згідно якого ОСОБА_3 отримав у спадщину 37/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 .

Судом досліджено свідоцтво про право на спадщину за законом від 23.10.2020 року згідно якого ОСОБА_3 отримав у спадщину 37/100 часток в праві спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0,1214 га, що розташована в АДРЕСА_1 .

Судом досліджено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.02.2020 року згідно якого за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 37/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 .

Судом досліджено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.10.2020 року згідно якого за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 37/100 часток в праві спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0,1214 га, що розташована в АДРЕСА_1 .

Судом досліджено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.03.2018 року згідно якого за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на 31/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 .

Судом досліджено свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 згідно якого ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом досліджено свідоцтво про право на спадщину за законом від 21.10.2021 року згідно якого ОСОБА_1 отримала у спадщину після смерті ОСОБА_5 частку в праві спільної часткової власності на домоволодіння АДРЕСА_2 .

Судом досліджено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.10.2021 року згідно якого за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на частку в праві спільної часткової власності на домоволодіння АДРЕСА_2 .

Судом досліджено свідоцтво про право власності від 21.10.2021 року згідно якого ОСОБА_2 є власником частки у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, а саме домоволодіння АДРЕСА_2 .

Судом досліджено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.10.2021 року згідно якого за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на частку у праві спільної часткової власності на домоволодіння АДРЕСА_2 .

Судом досліджено постанову приватного нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Євтушенко А.М. від 25.10.2021 року згідно якої відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в праві спільної часткової власності на земельну ділянку для обслуговування індивідуального житлового будинку АДРЕСА_2 у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на вказану земельну ділянку за померлим та відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в праві спільної власності на земельну ділянку для обслуговування індивідуального житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що частка спадкодавця в праві спільної власності не визначена.

Судом досліджено державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-МК № 015133 від 19.04.1996 року згідно якого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 передано на підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради народних депутатів земельну ділянку площею 0,1214 га для обслуговування індивідуального житлового будинку АДРЕСА_1 .

Судом досліджено витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28.12.2019 року згідно якого за ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 зареєстровано право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 з кадастровим номером (кадастровий номер :18:008:0016) площею 0,1214 га.

Судом досліджено свідоцтво про право власності на житловий будинок від 26.08.1986 року згідно якого за ОСОБА_5 є власником 32/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 .

Судом досліджено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію Права власності від 23.09.2019 року згідно якого за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на 32/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 .

Судом досліджено витяг з рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 351 від 22 квітня 2020 року згідно якого вирішено надати житловому будинку та частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_5 нову адресу АДРЕСА_2 .

Судом досліджено акт Миколаївського бюро технічної інвентаризації від 28.02.2020 року згідно якого вбачається, що фактично житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами знаходяться в користуванні ОСОБА_5 - 32/100 частки, ОСОБА_4 31/100 частки, ОСОБА_3 37/100 часток.

Судом досліджено висновок № 125-022 судової земельно-технічної експертизи від 13.11.2022 року щодо варіантів реального виділу в натурі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у власність частини земельної ділянки в рівних частках по кожній із земельної ділянки площею 0,1214 га наданої для обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . У висновку експерт пропонує варіант виділу ОСОБА_1 земельної ділянки - площею 126,5 кв.м., що на 67,74 кв.м. менше від ідеальної долі 194,24 кв.м., ОСОБА_2 площею 89,5 кв.м., що на 104,74 кв.м, менше від ідеальної частки 194,24 кв.м. Розробити варіант виділу частки земельної ділянки співвласникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно ідеальних часток не надається можливим в звязку з тим, що співвласники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 користуються окремою ізольованою, огородженою частиною земельної ділянки з окремим входом з боку АДРЕСА_3 та не претендують на площу, якої не вистачає до ідеальної долі та якою користуються інші співвласники.

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними.

У відповідності до ч. 3 ст.358 ЦК України кожен ізспіввласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Статтею 364 ч. 1 цього Кодексу передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає: а) при добровільному об`єднанні власниками належних їм земельних ділянок; б) при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; в) при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами; г) за рішенням суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

.Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За приписами п.п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» №7 відповідно достатті 1225 ЦК(435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Аналізуючи сукупність наведених та досліджених судом доказів, враховуючи те, що позивачі не можуть реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, так як частки співвласників земельної ділянки не визначені, і визначити їх у нотаріальному порядку немає можливості через смерть одного із співвласників, суд приходить до висновку, що способом захисту прав позивачів буде визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку.

Щодо позовних вимог про визначення за ОСОБА_3 37/100 часток та ОСОБА_4 31/100 часток у праві спільної власності на спірну земельну ділянку, то суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Враховуючи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 таких вимог заявлено не було, то суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні останніх.

Відповідно до ч. 4 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 89 ЗК України поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивачів ОСОБА_7 пояснили, що позивач ОСОБА_2 відмовилась від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .

Отже, вимога про виділення у натурі у власність в порядку спадкування можлива щодо позивача ОСОБА_1 , яка спадщину після ОСОБА_2 прийняла. Проте у позивача ОСОБА_2 в процесі прийняття спадщини за останньою визнано право власності на 1/2 частину будинку як подружжя, яке пережило іншого подружжя. За такого ОСОБА_2 було видано свідоцтво на 1/2 частину будинку зареєстрованого за спадкодавцем ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку то до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті, яка вказує, що предметом правочину, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду, об`єкт незавершеного будівництва або частку у праві спільної власності на такий об`єкт), який розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), що перебуває у власності відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, повинна бути також така земельна ділянка (або частка у праві спільної власності на неї). Істотною умовою договору, який передбачає такий перехід права власності, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача до набувача такого об`єкта (частки у праві спільної власності на неї).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу Ураїни за позивачем ОСОБА_2 (дружиною) слід визнати право власності на 32/200 (половину земельної ділянки, що належала спадкодавцю ОСОБА_5 ), як подружжя, яке пережило іншого подружжя.

Оскільки ОСОБА_1 отримала у спадщину 1/2 частку у праві власності на будинок АДРЕСА_2 , то за нею слід визнати право власності на 1/2 частку земельної ділянки, що належала спадкодавцю ОСОБА_5 .

За такого суд приходить до висновку, що слід визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках право власності на 32/100 часток земельної ділянки площею 0,1214 га (кадастровий номер :18:008:0016) по АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що позивачі набули право власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 суд вважає за можливе виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках із земельної ділянки площею 0,1214га (кадастровий номер :18:008:0016) по АДРЕСА_1 в натурі земельну ділянку площею 0,0216га для обслуговування індивідуального жилого будинку АДРЕСА_2 за обрисами (конфігурацією), які відповідають першому варіанту розподілу за висновком судової земельно-технічної експертизи №125-022 від 13.11.2022р. у справі № 490/10323/21.

Керуючись статтями 4,19,141, 158,263-265,280 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Визначити, що частка спадкодавця ОСОБА_5 у праві власності на земельну ділянку, площею 0,1214 га (кадастровий номер: :18:008:0016) по АДРЕСА_1 становила - 32/100.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках право власності на 32/100 часток земельної ділянки площею 0,1214га (кадастровий номер :18:008:0016) по АДРЕСА_1 .

Виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках із земельної ділянки площею 0,1214га (кадастровий номер :18:008:0016) по АДРЕСА_1 в натурі земельну ділянку площею 0,0216га для обслуговування індивідуального жилого будинку АДРЕСА_2 за обрисами(конфігурацією), які відповідають першому варіанту розподілу за висновком судової земельно-технічної експертизи №125-022 від 13.11.2022р. у справі № 490/10323/21.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцятиднів з дня виготовлення повного тексту безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя