УХВАЛА

23 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 570/4391/21

провадження № 61-15230ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями та договору дарування земельної ділянки недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , просила:

визнати недійсним договір дарування від 02 грудня 2005 року щодо відчуження житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між відповідачами;

визнати недійсним договір дарування від 02 грудня 2005 року щодо відчуження земельної ділянки за зазначеною адресою, площею 0,22 га, кадастровий номер 020130071, укладений між відповідачами;

застосувати наслідки недійсності правочину, шляхом повернення сторін за спірними договорами дарування у попередній стан, шляхом:

припинення права власності ОСОБА_3 на спірні житловий будинок та земельну ділянку;

скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на зазначене нерухоме майно.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 31 січня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір дарування від 02 грудня 2005 року щодо відчуження житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між відповідачами.

Визнано недійсним договір дарування від 02 грудня 2005 року щодо відчуження земельної ділянки за зазначеною адресою, площею 0,22 га, кадастровий номер 020130071, укладений між відповідачами.

Застосовано наслідки недійсності правочину, шляхом повернення сторін за спірними договорами дарування у попередній стан, шляхом:

припинення права власності ОСОБА_3 на житловий будинок та земельну ділянку за вказаною адресою.

скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на спірний житловий будинок з надвірними будівлями.

В іншій частині позову відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Волинського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 31 січня 2023 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У жовтні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 27 жовтня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху, надано заявниці строк для усунення недоліків щодо доплати судового збору.

У листопаді 2023 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 27 жовтня 2023 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення, а рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 31 січня 2023 року залишити в силі.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження заявниця зазначає неправильне застосування норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду України від 23 травня 2012 року у справі № 6-37цс12, від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2710цс15, від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17; у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 405/239/15, від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, від 12 лютого 2020 року у справі № 341/680/13 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Верховний Суд не приймає до уваги під час відкриття касаційного провадження посилання заявниці на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України (відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах), оскільки ОСОБА_1 не обґрунтувала зазначену підставу.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 390, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу № 570/4391/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями та договору дарування земельної ділянки недійсними.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 22 грудня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян