Справа № 345/6002/23
Провадження № 4-с/345/19/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2023 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гапоненко Р.В.

секретаря судового засідання Баран В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш скаргу ОСОБА_1 , зацікавлена особа Калуський відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), зацікавлена особа ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

Скаржник ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою про визнання неправомірними дій Калуського відділу відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та зобов`язання вчинити дії.

Свою скаргу мотивує тим, що вона звернулася до Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про зняття арешту щодо її нерухомого майна, однак Калуським ВДВС в Калуському районі відмовлено в задоволенні заяви, мотивуючи тим, що відповідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень ВД ВП (Спецрозділ) на виконанні у Калуському міськрайонному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області перебувало виконавче провадження №26021570 про стягнення з неї заборгованості на користь ПАТ «ВТБ БАНК». Дане виконавче провадження було завершене на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий лист повернуто стягувачу. Повторно на виконання виконавчий лист не надходив, а матеріали виконавчого провадження знищено, відповідно до Наказу №2274/5 від 25.12.2008 року Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби».

Скаржниця вважає такі дії Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції неправомірними та просить зобов`язати Калуський відділ державної виконавчої служби в Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з її майна з вилученням відповідного запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна .

21.11.2023 Калуським міськрайонним судом відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 та призначено до розгляду. Заінтересованій особі запропоновано подати пояснення чи заперечення по суті скарги та докази, якими вони будуть обґрунтовувати свої власні пояснення чи заперечення.

У судове засідання представник ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд скарги без його участі, скаргу підтримує.

Представник Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся завчасно та належним чином.

Зацікавлена особа ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» у судове засідання також не з`явився. Заяв та клопотань до суду не надсилав.

За нормами ч. 2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області, від 10.08.2010 у справі №2-1869/10 накладено арешт на майно та грошові суми щодо ОСОБА_2 , який являється чоловіком скаржниці та щодо самої скаржниці за позовом ВАТ «ВТБ БАНК» про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.03.2012 у справі №2-1696/11 рік позов ПАТ «ВТБ БАНК» задоволено частково та в рахунок погашення заборгованості за Генеральною угодою №16.34-28/08 від 29.01.2008 та кредитними договорами №16.35-28/08-КЛ від 29.01.2008, №16.34-28/08-КЛ від 31.01.2008 та №16.188-28/08-СК від 29.08.2008 звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме, на нежитлове приміщення (цегла), зазначені в плані літерою «А», загальною площею 2198,1 кв.м. в цілому, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу предмета іпотеки. Вказане судове рішення набрало законної сили.

18 листопада 2015 року між ПАТ «ВТБ БАНК» та ТОВ «Фінансова Компанія «ПОЛІС» () було укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ від 18.11.2015, відповідно до якого ПАТ «ВТБ БАНК» відступив право вимоги за вищевказаними Кредитними договорами та договорами іпотеки, а також за всіма іншими договорами забезпечення виконання зобов`язань за Кредитними договорами, в тому числі, договорами поруки №16.35-28/08-ДП1 від 29.01.2008 та №16.34-28/08-ДП1 від 31.01.2008, де ОСОБА_2 був позичальником (боржником) ПАТ «ВТБ БАНК», а скаржниця ОСОБА_1 його поручителем.

Згідно постанови Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 21.10.2016 виконавчий лист №2-1696, виданий 15.04.2012 на виконання рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.03.2012 у справі №2-1696/11 повернуто стягувачу.

23 грудня 2016 року вищезазначений Предмет іпотеки був відчужений і ТОВ «Фінансова Компанія «ПОЛІС» задовольнило свої вимоги за рахунок отриманих коштів від продажу Предмета іпотеки (договір купівлі-продажу від 23.12.2016, приватний нотаріус Калуського міського нотаріального округу Курищук І.В., номер в реєстрі 2198, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 104).

Згідно лист ТОВ «Фінансова Компанія «Поліс» від 04.1.2023, будь яких претензій до скаржниці ОСОБА_1 в Товариства немає, оскільки внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі договору іпотеки, який був укладений з метою забезпечення виконання ОСОБА_2 основного зобов`язання за кредитними договорами, де він був боржником а скаржниця ОСОБА_1 поручителем, згідно Договорів поруки.

Однак, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 26021570 від 15.04.2011, зареєстрованого 20.04.2011 за №11095711 реєстратором Івано-Франківської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстровано обтяження нерухомого майна власником якого є ОСОБА_1

23.10. 2023 року скаржниця звернулась до Калуського ВДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про закінчення виконавчого провадження та зняття обтяження (припинити чинність арешту нерухомого майна) щодо наступного нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження: 11095711, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно, в межах суми стягнення 2933896,19 грн., зареєстрованого 20.04.2011 за №11095711 реєстратором Івано-Франківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №26021570 від 15.04.2011 міського відділу державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції .

Однак, Калуський ВДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом №74611 від 26.10.2023 відмовив у задоволенні вищевказаної заяви про зняття арешту. Свою відмову Калуський ВДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції мотивував тим, що згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень пошук ВД ВП (Спецрозділ) на виконанні у Калуському відділі державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження №26021570 щодо виконавчого листа №2-1869 виданого Калуським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ПАТ «ВТБ БАНК» 2665348,23 грн. боргу та 1820 грн. судових витрат. На виконання даного виконавчого листа накладено арешт №11095711 згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження. 09.12.2013 дане виконавче провадження завершено по п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» та повернуто стягувачу. Повторно на виконання виконавчий лист не поступав, а матеріали цього виконавчого провадження знищено відповідно до Наказу №2274/5 від 25.12.2008 Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби».

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» 21.04.1999 № 606-XIV, який був чинний на момент накладення арешту, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» 21.04.1999 № 606-XIV, встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з положеннями ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» 21.04.1999 № 606-XIV, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виходячи зі змісту ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» 21.04.1999 № 606-XIV, за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Положеннями ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» 21.04.1999 № 606-XIV, передбачено, що державний виконавець виносить постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення, якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження, та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Згідно з положеннями ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» 21.04.1999 № 606-XIV, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Державний виконавець зобов`язаний зняти арешт з рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом.

З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

До підстав зняття арешту також належать закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» 21.04.1999 № 606-XIV).

Частиною другою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» 21.04.1999 № 606-XIV передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» 21.04.1999 № 606-XIV державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

- закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону;

- повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону;

- повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав,

- згідно із статтею 48 цього Закону.

Отже, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Крім того, як зазначено в ч.4-5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» 02.06.2016 № 1404-VIII, який чинний на даний час, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Також, згідно ч.1-2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» 02.06.2016 № 1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Таким чином, як у випадку закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, арешт, накладений на майно боржника, знімається.

З огляду на вищевикладене, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах скарги, суд дійшов висновку, що подана ОСОБА_1 скарга підлягає до часткового задоволення.

Так, з матеріалів справи неможливо встановити, в якій саме формі було закінчено виконавче провадження.

Оскільки виконавче провадження було знищене, в суду відсутня можливість перевірити наявність у державного виконавця підстав для скасування арешту.

Тому суд вважає, що в задоволенні вимоги про визнання неправомірною бездіяльності посадових осіб Калуського відділу ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) щодо незняття арешту майна боржника ОСОБА_1 слід відмовити.

Також в судовому засіданні встановлено, що виконавче провадження №26021570 щодо виконання виконавчого листа № 2-1869, виданого 10.01.2011, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «ВТБ Банк» заборгованості в сумі 2665348,23 грн. і судових витрат 1820,00 грн. перебувало на виконанні у Калуському міськрайонному відділі ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Матеріали даного виконавчого провадження знищено, вказаний виконавчий лист не перебуває на виконанні. Таким чином, судом встановлено, що виконавче провадження завершено, однак, всупереч вимогам ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт з майна боржника ОСОБА_2 не знятий.

Скаржниця являється боржником по даному виконавчому провадженні, здійснює оскарження дій та бездіяльності органу державної виконавчої служби в частині незняття арешту з належного йому нерухомого майна при закінченні виконавчих проваджень, які в свою чергу накладались з метою забезпечення фактичного виконання рішення суду.

З огляду на те, що виконавче провадження №26021570 закінчено, а його матеріали знищено, вищезазначений виконавчий лист не пред`явлено до примусового виконання повторно, то чинність та необхідність арешту відпала.

Також суд вважає, що ефективним способом захисту порушеного права ОСОБА_1 в даному випадку буде скасування арешту на все його майно, що був накладений згідно постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №26021570.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 258-261, 268, 354, 447, 448, 450, 451 ЦПК України, суд -

постановив:

Скаргу задоволити частково.

Зняти арешт з майна, що був накладений на все майно ОСОБА_1 , згідно постанови державного виконавця від 15.04.2011, на виконання якої у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстратором Івано-Франківська філія державного підприємства «Івано-Франківський центр» Міністерства юстиції України вчинено запис про обтяження нерухомого майна за такими параметрами: тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження:11095711; зареєстровано:20.04.2011 12:43:13 за №11095711; підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження 26021570, 15.04.2011, МВ ДВС Калуського МРУЮ; об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно в межах суми стягненення 2933896,19; власник ОСОБА_1 ; обтяжував: Міський відділ державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції, код 34877636, 77300, Івано-Франківська область, м.Калуш, пр.Л.Українки,1; заявник: Міський відділ державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції, код 34877636, 77300, Івано-Франківська область, м.Калуш, пр.Л.Українки,1.

В решті заявлених вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня її складання шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Головуючий: