РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/1571/23

Провадження № 2/293/474/2023

27 листопада 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді Проценко Л.Й.

за участю секретаря судового засідання Тишкевич К.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оліївської сільської ради з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ)про визнання права власності в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

27.09.2023 ОСОБА_1 звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області, з позовом до Оліївської сільської ради, в якому просять суд визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 3,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Жовтень», в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 18.04.1997 на підставі рішення Черняхівської районної державної адміністрації від 07.04.1997 №93 ОСОБА_3 отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №007378004 розміром 3,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Жовтень», що знаходиться за адресою: Житомирська область, Черняхівський район, Вільська сільська рада, село Вільськ.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином та спадкоємцем ОСОБА_3 та фактично прийняв спадщину після смерті матері шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Спадщину після його смерті прийняла дочка ОСОБА_1 . Однак, 07.08.2023 Державним нотаріусом Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на право на земельну ділянку (пай) у землі розміром 3,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Жовтень», що знаходиться за адресою: Житомирська область, Черняхівський район, Вільська сільська рада, село Вільськ, яке належало ОСОБА_3 , оскільки її спадкоємець - син ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину, але не оформив спадкових прав, бо помер.

Позивач не має можливості в позасудовому порядку скористатись своїм правом на спадкове майно і звернулась до суду за захистом своїх прав та інтересів з позовом про визнання права власності в порядку спадкування.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Ухвалою від 02.10.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження в цивільній справі та призначив справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання суд призначив на 10:00 год. 31.10.2023 (а.с.18).

31.10.2023 сторони та інші учасники в підготовче судове засідання не з`явились. Позивач звернулась до суду з заявою, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Просить призначити справу до судового розгляду (а.с.22). Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання повноважного представника не направив, відзиву на позовні вимог не надіслав, клопотань про відкладень не подав.

31.10.2023 суд постановив ухвалу, якою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 10:40 год. 27.11.2023 (а.с.24).

27.11.2023 сторони в судове засідання не з`явились. В матеріалах справи містяться заяви сторін про розгляд справи у їх відсутності (а.с.22, 25). Третя особа - Житомирська державна нотаріальна контора Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) також подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Щодо вирішення справи покладається на розсуд суду (а.с.20).

У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В силу ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0073780 від 18.04.1997 ОСОБА_3 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Жовтень» розміром 3,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 01.11.2006 (а.с.9).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином ОСОБА_3 (а.с.10).

Відповідно до довідки Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 16.03.2020 №335 ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3 , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11). Смерть ОСОБА_2 22.03.2015 підтверджується також свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 23.03.2015 (а.с.12).

ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 21.11.1977 р.н. та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 від 15.08.2000 (а.с.13, 5).

Відповідно до постанови державного нотаріуса Житомирської ДНК Поліщук А.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.08.2023 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі розміром 3,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, яка перебуває у колективній класності колективного сільськогосподарського підприємства «Жовтень», яке належало ОСОБА_3 матері спадкодавця, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої був її син ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті батька, ОСОБА_2 .

ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно з ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових заходів з метою забезпечення реалізації цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом (ст.6 ЦПК України).

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Спосіб захисту порушеного права, відповідно до ст.ст. 15, 16, 20 ЦК України, при зверненні до суду обирається позивачем.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» №899-IV від 05.06.2003 визначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до статті 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат на земельну частку (пай).

Із досліджених матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_3 за життя отримала сертифікат на право власності на земельну ділянку (пай) серії ЖТ №007378004 розміром 3,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Жовтень».

Зважаючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, тоспадщина відкрилася раніше 1 січня 2004 року, тому відносини спадкування регулюються чинним на той час законодавством, зокрема, ЦК Української РСР від 18.07.1963 (далі - ЦК Української РСР).

Відповідно до частин першої та другої статті 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно зі статтею 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Водночас статтею 548 ЦК Української РСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Разом з тим ст.549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 та прийняв спадщину після її смерті шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Інші спадкоємці, як б прийняли спадщину після її смерті відсутні.

Статтею 560 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину.

З досліджених судом обставин справи убачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкових прав не оформив, з огляду на це право на земельну частку (пай) увійшло до спадкової маси прав після його смерті.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла його дочка ОСОБА_1 , шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, 07.08.2023 Державним нотаріусом Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на право на земельну ділянку (пай) у землі розміром 3,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Жовтень», що знаходиться за адресою: Житомирська область, Черняхівський район, Вільська сільська рада, село Вільськ, яке належало ОСОБА_3 , оскільки її спадкоємець - син ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину, але не оформив спадкових прав - помер.

Відповідно до п.6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Зазначені обставини свідчать, що є всі підстави для визнання за позивачем ОСОБА_1 права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності всі докази по справі, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи те, що жодним рішенням відповідача права позивачів не порушені та позивачі не просять стягнути з відповідача понесені ними судові витрати, суд залишає судові витрати понесені позивачами за нею, та не стягує їх з відповідача.

Керуючись ст.ст. 4,13, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Зороків, Черняхівського району Житомирської області, - право власності на право на земельну частку (пай) розміром 3,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Жовтень», що знаходиться за адресою: Житомирська область, Черняхівський район, Вільська сільська рада, село Вільськ, та належало ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої був її син ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не оформив своїх спадкових прав.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Відомості про сторін по справі.

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач:

Оліївська сільська рада Житомирського району Житомирської області, .

Місце знаходження: вул.Л.Ступницького, 68, с.Оліївка, Житомирський район, Житомирська область, 12402.

Третя особа:

Житомирська державна нотаріальна контора Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), .

Місце знаходження: вул.Леха Качинського, 12а, м.Житомир, 10014.

Головуюча суддя Людмила ПРОЦЕНКО