Провадження № 2/686/5289/23
УХВАЛА

27 листопада 2023 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Козак О.В.,

при секретарі Кошельник Ю.С.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Козуляк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_2 до Держави України в особі Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України, третя особа на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Держави України в особі Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України, третя особа на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив: стягнути на його користь з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку ДКСУ 443003грн. 12коп. шкоди, завданої законом, що визнаний неконституційним.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він з 11.05.2000р. по 06.06.2007р. був особою з інвалідністю ІІІ групи від захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а з 07.06.2007р. є особою з інвалідністю ІІ групи від захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

У зв`язку з цим ГУ ПФУ в Хмельницькій області йому було призначено пенсію по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі не меншому 8-ми мінімальним пенсіям за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), ч. 3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. № 796-ХII у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Внаслідок прийняття Верховною Радою України неконституційного закону, йому було заподіяну матеріальну шкоду у виді недоотриманої пенсії за період з 01.01.2015р. по 01.07.2021р. пенсії у розмірі 443003,12грн.

Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Представники відповідача Міністерства юстиції України та третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили з підстав зазначених у відзивах.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, що підтверджується копією посвідчення серія НОМЕР_1 . Відповідно до копії довідки МСЕ № 059865 від 07.06.2007р., листа ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 19.07.2021р., він з 11.05.2000р. по 06.06.2007р. був особою з інвалідністю ІІІ групи від захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а з 07.06.2007р. є особою з інвалідністю ІІ групи від захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС довічно.

Згідно з копією довідки ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 25.06.2021р. ОСОБА_2 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Хмельницькій області та отримує пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, забезпечує збирання, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання, виплат за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом, соціальні та інші виплати, передбачені законодавством України, та інші функції, передбачені цим Законом, Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та статутом Пенсійного фонду.

Згідно з п. 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд). Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Фонду), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

З наведеного слідує, що Пенсійний фонд України, відповідно до покладених на нього завдань і функцій, є суб`єктом владних повноважень у сфері нарахування та виплати пенсій. Отже спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, а тому їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У п.1 ч.1 ст.19 КАС України передбачено, що юрисдикція спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані суб`єкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Відповідно до ч.3 ст.152 Конституції України, матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому законом порядку.

У пункті 4 рішення Конституційного Суду України № 1-р(ІІ)/2021 від 07 квітня 2021 року у справі № 3-333/2018(4498/18) вказано, що громадяни України, на яких поширюється дія статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII, мають право на відшкодування шкоди, якої вони зазнали внаслідок дії частини третьої статті 54 цього закону в редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII.

У справі, що переглядається, позивач, звертаючись до суду із позовом, вказав на те, що йому завдано шкоду дією закону, який визнано неконституційним.

Предметом спору є майнова шкода, розмір якої дорівнює розміру недоотриманої пенсії, передбаченої частиною третьою статті 54 Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вирішення цього спору по суті буде залежати від правомірності нарахування та виплати позивачу недоотриманої пенсії, а такі правовідносини за своїм змістом є публічно-правовими та ґрунтуються на нормах публічного права, а тому мають розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 750/1668/17 (провадження № 14-599цс18) та від 03 липня 2019 року у справі № 750/1591/18-ц (провадження № 14-261цс19), викладені правові позиції щодо юрисдикції аналогічних спорів.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що спір стосовно недоотриманої суми пенсії є публічно-правовим, виник з публічно-правових відносин, за участю органу державної влади як суб`єкта владних повноважень, тому повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Також у постанові від 08 лютого 2023 року у справі № 751/6418/21 (провадження № 61-9856 св 22) про стягнення майнової шкоди у вигляді недоотриманої пенсії, передбаченої частиною третьою статті 54 Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Верховний Суд дійшов висновку, що такий спір є публічно-правовим, а отже підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За змістом статті 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, роз`яснивши позивачу його право звернутися з відповідним позовом в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. 255 ч.1.п.1, ст.260 ЦПК України, суд, -

постановив:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Держави України в особі Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України, третя особа на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відшкодування шкоди.

Роз`яснити позивачу його право звернутися з відповідним позовом в порядку адміністративного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складання повного тексту ухвали суду 27.11.2023 року.

Суддя: