Справа № 157/417/23
Провадження №2/157/156/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі: головуючого судді Тімонової В.М.,

з участю: секретаря судового засідання Кисляка Я.С.,

представника позивача Каліщука В.П. (в режимі відеоконференції),

відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ВОЛИНЬГАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

06.03.2023 АТ «Оператор газорозподільної системи «ВОЛИНЬГАЗ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачка є споживачем послуг з розподілу природного газу з відкритим особовим рахунком № НОМЕР_1 , які надаються АТ «Оператор газорозподільної системи «ВОЛИНЬГАЗ», яке стабільно надавало послуги з розподілу природного газу боржнику за адресою: АДРЕСА_1 . Однак відповідачка, отримуючи вказані послуги, всупереч ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оплату не проводить, у зв`язку з чим станом на 28.02.2023 виникла заборгованість в розмірі 1281,74 грн. Відповідачка в добровільному порядку заборгованості за надані послуги не сплачує.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 1281,74 грн., а також судовий збір в розмірі 2684 грн.

Ухвалою судді від 29.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідачка 13.04.2023 року подала відзив на позовну заяву, де зазначила, що вважає позов безпідставним та таким, який не підлягає до задоволення у зв`язку з відсутністю фактичного споживання нею природного газу та неукладенням між нею та позивачем письмового договору про розподіл природного газу, а тому жодних зобов`язань між нею та заявником не виникло. Вона особисто не використовує природний газ на протязі більше трьох років у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки в ній відсутня газова плита для приготування їжі. Не здійснюючи відбору газу, вона не є споживачем послуг з доставки природного газу, оскільки фактично не отримує (не відбирає) природний газ, про що свідчать показники встановленого у вказаній квартирі газового лічильника, та не сплачує його вартість, про що неодноразово повідомляла працівників позивача. У зв`язку з викладеним, просить позов залишити без задоволення через неотримання (відсутність споживання) нею газу, починаючи з 2019 року.

Представником позивача 27.04.2023 року подано відповідь на відзив на позовну заяву, де вона зазначає, що вважає припущення викладені ОСОБА_1 безпідставними та такими, що не відповідають реальним фактам. Факт приєднання відповідачки до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є сплата за послуги оператора ГРМ у серпні та грудні 2020 року, що підтверджується випискою із фінансового стану по особовому рахунку № НОМЕР_1 . Крім того, припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору. А тому у відповідачки наявний обов`язок здійснити оплату за надані позивачем послуги розподілу природного газу до моменту припинення дії договору розподілу природного газу та механічного від`єднання від газорозподільної мережі відповідачки. Договір між сторонами не розірвано і відповідачка не зверталася до АТ «ВОЛИНЬГАЗ» із відповідною заявою про розірвання договору та остаточного припинення розподілу газу. Доказів вилучення об`єкта споживача із заяви-приєднання ОСОБА_1 не надавала. З огляду на викладене та посилаючись на судову практику, вважає, що докази по справі надані АТ «ВОЛИНЬГАЗ» не спростовані відповідачкою.

Відповідачкою в судовому засіданні 11.05.2023 подано письмові пояснення, де вона зазначає, що рішення суду апеляційної інстанції, які додані представником позивача як приклад позитивного вирішення вимог позивача та інші рішення судів, на які посилається позивач у відповіді на відзив, є зовсім відмінними від тих правовідносин, які склалися між нею та позивачем, а отже ніяк не можуть бути застосовані до правовідносин, які є предметом розгляду цієї справи. Вважає, що нею додано достатньо доказів про те, що з грудня 2019 року нею не отримано жодного кубометра природного газу, а отже жодних зобов`язань між нею та позивачем не виникло, оскільки останній не доставив та не розподілив природного газу у її квартиру на протязі більше 40 місяців підряд та не надав доказів на підтвердження споживання нею природного газу. У зв`язку з цим вважає щомісячне нарахування заборгованості за розподіл природного газу, починаючи з 01.01.2020 по даний час є неправомірним. Посилаючись на викладене та судову практику, просить позовну заяву залишити без задоволення.

Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив на позовну заяву та пояснив, що між позивачем та відповідачкою був укладений типовий договір розподілу природного газу, оскільки квартира відповідачки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , під`єднана до системи газопостачання, у зв`язку з чим АТ «Оператор газорозподільної системи «ВОЛИНЬГАЗ» зобов`язане надавати відповідачці послуги з розподілу природного газу. Крім того, ОСОБА_1 проводила оплату за користування природнім газом у жовтні та грудні 2020 року. Згідно з Кодексом ГРМ акцептування публічного договору не потребує підписання його сторонами. Споживач, який під`єднаний до системи газопостачання, не звільняється від оплати за послуги з доставки природного газу до того часу, поки не звернеться із заявою про від`єднання від системи газопостачання та розірвання договору. Просив позов задовольнити.

Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала із викладених у відзиві та письмових пояясненнях підстав та пояснила, що вона не замовляла доставку газу ні в газопостачальній ні в газорозподільчій організаціях, договору на постачання чи на розподіл природного газу ні усно ні письмово не укладала. Протягом останніх чотирьох років у неї нульове споживання газу. Просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Судом установлено, що АТ «Оператор газорозподільної системи «ВОЛИНЬГАЗ» є оператором газорозподільної системи, суб`єктом господарювання, що здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою та здійснює щодо неї функції оперативно-технічного управління.

ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , номер особового рахунку НОМЕР_1 (а.с. 10).

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини з приводу наданих послуг з розподілу природного газу та їх оплати, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем та Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи.

Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління;

Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Згідно з пунктом 5 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VІ цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.

Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі - Типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності).

У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Підпунктом 6 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ).

Пунктом 1.3. Типового договору розподілу природного газу встановлено, що фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

За змістом пункту 2.1 Типового договору оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Відповідно до глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюється виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються рівномірними частками протягом календарного року.

За змістом пункту 6.6 Типового договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка оператора ГРМ.

Відповідно до пунктів 6.1, 6.2 Типового договору оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як різниця за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу ГРС. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо його встановлення.

Комунальні послуги це послуги, зокрема з постачання та розподілу природного газу (пункт 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

За змістом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

За нормами статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З довідки фінансового стану розрахунків за послуги з розподілу природного газу по особовому рахунку НОМЕР_1 (в якому зазначено дані про споживача, про прилади: опалення та плита на а.с. 10) та довідки по особовому рахунку № НОМЕР_1 від 30.01.2023 (а.с. 11), вбачається, що у відповідачки ОСОБА_1 за надані послуги з розподілу природного газу за період з січня 2021 року по лютий 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 1281,74 грн.

Аналіз наведених вище норм матеріального права та обставини справи дають підстави вважати, що позивачем доведено факт приєднання відповідачки до умов Типового договору розподілу природного газу, оскільки ОСОБА_1 отримувала послуги з постачання природного газу, а тому, відповідно, отримувала і послуги з розподілу природного газу, що підтверджується фактичною оплатою за надані послуги у серпні та грудні 2020 року (а.с. 10).

Крім того, встановлено, що позивач належним чином виконав умови договору, надаючи відповідачці послуги з розподілу природного газу. Відповідачка ОСОБА_1 користувалася наданими послугами, споживаючи природний газ, натомість всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконувала, а саме не сплачувала вартість отриманих нею послуг з розподілу природного газу, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 1281,74 грн, яка останньою не спростована.

Твердження відповідачки про те, що вона не отримувала послуг з розподілу природного газу, оскільки на протязі більше трьох років не використовує природній газ, а тому не є споживачем послуг з доставки природного газу, крім того, не укладала з позивачем письмового договору про розподіл природного газу, суд відхиляє з огляду на таке.

Згідно з абзацом шостим пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року.

Відповідно до положень глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу.

Розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу здійснюються не на підставі визначених обсягів розподіленого (спожитого) природного газу за відповідний розрахунковий місяць, а виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача, яка визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу

Місячну вартість послуги розподілу природного газу позивачем визначено шляхом ділення величини річної замовленої потужності об`єкта споживача, спожитої за минулий газовий рік на 12 місяців, який множиться на встановлений НКРЕКП для оператора ГРМ тариф на послуги з розподілу природного газу.

Припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору. Відтак у відповідачки наявний обов`язок здійснювати оплату за надані позивачем послуги розподілу природного газу до моменту припинення дії договору розподілу природного газу та механічного від`єднання від газорозподільної мережі позивача. Як вбачається із матеріалів справи, договір між сторонами не розірвано та відповідачка не зверталася до позивача із відповідною заявою про розірвання договору та остаточного припинення розподілу газу і такі докази суду не надала.

Крім того, відповідно до висновку, викладеному Верховним Судом у постанові за №212/1796/18 від 20.07.2020, факт приєднання до Типового договору розподілу природного газу підтверджується щомісячним споживанням природного газу та щомісячною сплатою рахунків за спожитий природний газ.

Положеннями ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Наведений процесуальний обов`язок відповідачкою не виконано та не надано доказів, що вона зверталася із письмовою заявою до оператора ГРМ про припинення розподілу природного газу, відтак, послуги з розподілу природного газу вона отримувала та має сплатити їх вартість згідно з розрахунком, який нею не спростований.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги АТ «Оператор газорозподільної системи «ВОЛИНЬГАЗ» є обґрунтованими, оскільки відповідачкою не було виконано належним чином зобов`язання перед позивачем по сплаті послуг за розподіл природного газу, чим порушений обов`язок з виконання вимог Типового договору та норми чинного законодавства.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача усі понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

Керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, статтями 526, 610, 611, 629 ЦК України, статтями 5, 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ВОЛИНЬГАЗ» 1281,74 (одну тисячу двісті вісімдесят одну гривню) 74 копійки заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ВОЛИНЬГАЗ» судовий збір в розмірі 2684 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Позивач: акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «ВОЛИНЬГАЗ», фактичне місце знаходження: вул. Івана Франка, 12, м. Луцьк, 43000, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номери облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Головуючий: В. М. Тімонова