Провадження № 4-с/750/28/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Аушевої М.Ю.,

за участі представника заявника ОСОБА_1 , заступника начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Счасливої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кравченко Катерини Василівни, заінтересована особа ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

09.10.2023 ОСОБА_2 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова зі скаргою на дії старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кравченко Катерини Василівни та просив визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення накладення штрафу № 43538820 від 11.10.2021 року. Одночасно просив визнати причини пропуску строку поважними та поновити строки оскарження постанови про накладення штрафу, оскільки із оскаржуваною постановою був ознайомлений 28.09.2023 року, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження, до цього оскаржувана постанова не отримувалась заявником.

Заявник обґрунтовує скаргу тим, що на виконанні у Деснянському відділі державної виконавчої служби м. Чернігова перебуває виконавче провадження № 43538820. 28.09.2023 при ознайомленні із матеріалами виконавчого провадження встановлено, що 11.10.2021 старшим державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби м.Чернігова Кравченко Катериною Вікторовою винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 40272.86 грн. При винесенні даної постанови державним виконавцем не враховано, що аналогічна постанова була винесена 12.09.2018, отже штрафні санкції застосовано за період з 12.09.2018 по 11.10.2021. Проте за вказаний період аліменти частково сплачувались, так у матеріалах виконавчого провадження є підтвердження про часткову сплату боржником заборгованості по аліментах. На момент винесення оскаржуваної постанови у матеріалах виконавчого провадження відсутній актуальний розрахунок заборгованості, так згідно інформації про виконавче провадження із автоматизованої системи виконавчого провадження у жовтні 2021 року розмір заборгованості визначено від 80545,75 грн. до 115045,28 грн., а в системі АСВП взагалі відсутній будь-який розрахунок заборгованості за вказаний період, тому просить визнати протиправною та скасувати постанову.

Представник заявника у судовому засіданні скаргу підтримав та наполягав на її задоволенні.

Стягувач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку.

Заступник начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Счаслива А.В. в провадженні якої перебуває виконавче провадження АСВП №43538820 просила відмовити в задоволенні скарги з підстав викладених у відзиві та пояснила, що розмір заборгованості по аліментах за три роки складав 80545,75 грн., тому розмір штрафу був визначений у відповідності до норми ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», а постанова про накладення штрафу є законною.

Судом замінено суб`єкта оскарження старшого державного виконавця Кравченко К.В., оскільки остання звільнена з роботи на заступника начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Счасливої А.В., в провадженні якої перебуває виконавче провадження АСВП №43538820.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-УІІІ (далі - Закон № 1404-УІІІ), примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-УІІІ, виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону № 1404-УІІІ виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно з ч. 8 ст. 71 Закону № 1404-УІІІ, спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

За змістом ст. 1 Закону № 1404-УІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-УІІІ, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Положеннями ч. 1 ст. 13 Закону № 1404-УІІІ передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

При цьому, приписами ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-УІІІ встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

28.08.2018 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" від 03.07.2018 № 2475- VIII (далі - Закон № 2475-VIII).

Відповідно до Закону № 2475-VIII частина 4 ст.11 Закону № 1404-VIII викладена в такій редакції - "Строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання".

Крім того, Законом № 2475-УІІІ стаття 71 Закону №1404-VIII доповнена частиною 14 наступного змісту: "За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувану".

Таким чином, з 28.08.2018 державний виконавець має право прийняти рішення про накладення на боржника у виконавчому провадженню по примусовому виконанню судового рішення про стягнення аліментів за встановленням, зокрема, двох юридичних фактів: по-перше, станом на 28.08.2018 (та у подальшому на день прийняття рішення про накладення штрафу) боржник має заборгованість зі сплати аліментів, по-друге, розмір заборгованості із сплати аліментів учасником виконавчого провадження не оскаржений у судовому порядку.

Станом на 01.10.2021 року позивач мав заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому листу у розмірі 115045,28 грн., що підтверджується розрахунком-заборгованості по аліментам у матеріалах виконавчого провадження (Вищевказаний розрахунок-заборгованості по аліментам був доведений боржнику у відділі виконавчої служби під підпис, даний розрахунок-заборгованості боржником в установленому законом порядку оскаржений не був).

Виходячи з вищевказаного, твердження позивача, щодо відсутності розрахунка-заборгованості по аліментам в матеріалах виконавчого провадження та неврахування часткових сплат аліментів є хибним та спростовуються матеріалами виконавчого провадження, не були спростовані представником заявника у судовому засіданні.

Пунктом 8 розділу XVI Інструкції № 512/5, визначено, що виконавець накладає на боржника штраф у розмірі та у випадках, визначених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону № 1404-УІІІ. Постанова про накладення штрафу оформлюється відповідно до вимог пункту 7 розділу І цієї Інструкції та містить відомості про розмір заборгованості, яка утворилася з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, та суму штрафу.

Так 11.10.2021 року державним виконавцем на підставі ст. 71 Закону винесено постанову про накладення штрафу в якій зазначено, що «станом на 01.10.2021 року у боржника наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки та складає 80 545,75 грн.» сума штрафу на користь стягувана по даній постанові складає 40 272,86 грн.

Таким чином, як встановлено судом, загальний розмір боргу по аліментам з дня відкриття виконавчого провадження та станом на 01.10.2021 року згідно розрахунка-заборгованості по аліментам складав 115 045,28 грн., борг станом на 01.09.2018 року згідно розрахунка-заборгованості по аліментам складав 34 335,28 грн., а отже (115045,28-34335,28=80545,75 грн), 80545,75 грн. сукупний розмір заборгованості по аліментам перевищив суму відповідних платежів за три роки.

Відтак, зважаючи на те, що несплата аліментів у даному виконавчому провадженні мала характер триваючої бездіяльності боржника, державний виконавець мав право приймати оскаржувану постанову.

При цьому, будь - яких обмежень щодо незастосування штрафних санкцій відносно боржників, Закон не містить.

Вищезазначені зміни до законодавства створюють передумови для посилення захисту прав дітей та їх належного матеріального забезпечення, в першу чергу тих, які виховуються в неповних сім`ях, умови для підвищення почуття моральної та матеріальної відповідальності батьків, які не приділяють належну увагу утриманню своїх дітей, оскільки кошти, стягнуті з боржників за неналежне виконання обов`язків по сплаті аліментів, перераховуються стягувачам, які цих дітей утримують.

Постанова про накладення штрафу від 12.09.2018 року відносно боржника ОСОБА_2 , якою встановлено, що станом на 01.09.2018 року у боржника наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік та складає 34335,28 грн. також не була оскаржена заявником та розрахунок заборгованості не був спростований останнім.

Згідно матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів станом на 16.02.2023 року ОСОБА_2 був ознайомлений 20.02.2023 року, з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.05.2018 року був ознайомлений 31.05.2018 року.

Належних доказів отримання боржником оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 11.10.2021 матеріали виконавчого провадження не містять, тому слід визнати поважними причинами пропуску строку звернення до суду та поновити строк на оскарження постанови.

В листопаді 2023 року після звернення до суду заявник сплатив частково суму заборгованості в розмірі 44200,00 грн., тому сукупний розмір заборгованості станом на 28.11.2023 року визначений державним виконавцем становить 130850,35 грн.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що державний виконавець діяв у межах і спосіб передбачений Законом, постанова про накладення штрафу від 11.10.2021 АСВП №43538820 є правомірною і такою, що винесена відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином подана ОСОБА_2 скарга є безпідставною і такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.447-453 ЦПК України суд,

у х в а л и в :

в задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії заступника начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Счасливої Альони Вікторівни, заінтересована особа ОСОБА_3 , відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.В. Карапута