ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7637/23 Справа № 215/3649/22 Суддя у 1-й інстанції - Овчиннікова О. С. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Деркач Н.М.,

суддів: Пищиди М.М., Ткаченко І.Ю.,

за участю секретаря Усик А.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення осіб апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2022 року, ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що 26.02.2016 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 45. ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивачки та відповідача народилася донька ОСОБА_4 . На даний момент шлюб не розірваний. Сторони проживають окремо, донька мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Зазначає, що відповідач не проживає з нею та дитиною, надає матеріальну допомогу на утримання доньки несистематично на власний розсуд. Стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, дозволяє йому надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Дохід відповідача є більшим, ніж позивачки.

Враховуючи викладене, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання рішення в межах сплати платежу за один місяць.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 30 вересня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 обґрунтована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що 26 лютого 2016 року сторони по справі зареєстрували шлюб, актовий запис № 45 складений Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції.

Судом зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у позивачки та відповідача народилася донька ОСОБА_4 , актовий запис № 185 зроблений Кіровським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Щомісячний середній дохід відповідача в першому кварталі 2023 року, згідно до довідки ОК-7, становить 257 881,00 гривень.

Сторони не досягли згоди щодо матеріального утримання дитини. Наразі малолітня донька ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 в Німеччині, у зв`язку з військовою агресією росії.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції правильно виходив з мети захисту прав та охоронюваних законом інтересів дитини, врахував покладення законом на обох батьків обов`язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття, часткове визнання стороною відповідача позовної заяви, враховуючи стан здоров`я дитини та платника аліментів, який є працездатним, офіційно працює, суд вважав, що достатнім, незавищеним та таким, що не буде порушувати майнові права дитини та сторін, є розмір аліментів 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції неправомірно стягнув аліменти у зменшеному розмірі, оскільки 1/4 частин заробітку є безспірною вимогою, не можуть бути прийняті до уваги, з огляду на те, що граничні межі стягнення аліментів в 1/4 частки доходу застосовуються виключно в межах наказного провадження, положення ч. 5 ст. 183 СК України регламентує порядок стягнення аліментів за судовим наказом, однак вказана норма не поширюється на вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини, яка була заявлена в позовному провадженні.

Тлумачення частини першої статті 182 та частини п`ятої статті 183 СК України свідчить, що обмеження щодо розміру аліментів, передбачене частиною п`ятою статті 183 СК України, встановлено виключно для справ, що розглядаються у порядку наказного провадження.

Оскільки, ОСОБА_1 звернулася до суду з вимогою про стягнення аліментів у порядку позовного провадження, то застосуванню підлягають положення статті 12 ЦПК України щодо змагальності сторін, зокрема, в частині їх права на подання доказів з приводу обставин, які в силу статті 182 СК України мають враховуватися судом під час визначення розміру аліментів.

При цьому за змістом частини першої статті 183 СК України саме на суд покладено обов`язок з визначення розміру частки заробітку платника аліментів, яка буде стягуватися як аліменти на дитину.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.03.2023 у справі №522/8353/21.

Крім того,згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, судом першої інстанції встановлено середній дохід відповідача, що приблизно дорівнює 257 000,00 грн. Задля з`ясування достатності суми аліментів для покриття реальних потреб дитини судом визначено грошовий еквівалент 1/8 частки доходу відповідача.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За ч.1 ст. 141 СК України та ч.1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки рівні у своїх правах та обов`язках щодо дитини. Батьки не мають привілеїв, переваг в питаннях виховання та утримання дитини. Існуючі положення законодавства сприяють забезпеченню справедливого балансу батьківських прав та обов`язків. Не виключенням є й матеріальне забезпечення дитини.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції надав неправильну оцінку обставинам справи та поданим сторонами доказам є необґрунтованими, оскільки суд ухвалив рішення, дослідивши та оцінивши докази у справі щодо їх належності, допустимості та достатності.

Інші доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального та процесуального права і незгоді з ухваленим судовим рішенням, зводяться до необхідності переоцінки судом доказів.

Розмір аліментів, який просить стягнути позивачка, може призвести до перекладання обов`язку утримання дитини повністю на відповідача, що суперечитиме рівному обов`язку батьків брати участь у матеріальному утриманні дитини.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Отже, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: Н.М. Деркач

М.М. Пищида

І.Ю. Ткаченко