Справа № 214/4234/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про прийняття уточненої позовної заяви зі зменшенням розміру позовних вимог та закриття провадження по справі (в частині)

16 травня 2023 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу №214/4234/22 за позовною заявою представника ОСОБА_1 адвоката Ніколенка Максима Євгеновича до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Ніколенко М.Є., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати незаконним та скасувати наказ АТ «Криворізький залізорудний комбінат» №1725-к від 27 липня 2022 року щодо звільнення ОСОБА_1 ; поновити ОСОБА_1 на роботі в АТ «Криворізький залізорудний комбінат» на посаді заступника начальника дільниці №28 шахти «Покровська» АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» з 17 березня 2022 року; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 27 липня 2022 року по день фактичного поновлення на посаді; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. 00 коп., а також понесені по справі судові витрати, у тому числі витрати на правничу допомогу 10 000 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 05 вересня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.30).

Ухвалою суду від 25 січня 2023 року здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, замінено засідання з розгляду справи по суті проведенням підготовчого судового засідання, розпочато підготовче провадження (а.с.169-170).

Ухвалою суду від 25 січня 2023 року частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с.172-173).

Зважаючи на те, що АТ «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» наказом №2055-к від 01 вересня 2022 року самостійно відновило з ОСОБА_1 трудові відносини, скасувавши оскаржуваний ним наказ про звільнення №1725-к від 27 липня 2022 року та поновило на роботі, представник АТ «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» Штефан Т.М. подала клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України за відсутністю предмету спору (а.с.191).

У свою чергу, після отримання відзиву та витребуваних судом доказів, в ході підготовчого провадження представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ніколенко М.Є. подав уточнену позовну заяву (а.с.196-204), в якій просить суд: визнати незаконним наказ АТ «Криворізький залізорудний комбінат» №1725-к від 27 липня 2022 року щодо звільнення ОСОБА_1 ; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 17 березня 2022 року по 01 вересня 2022 в розмірі 130 394 грн. 48 коп.; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. 00 коп., а також понесені по справі судові витрати. До уточненої позовної заяви також долучено докази її направлення відповідачеві.

20 квітня 2023 року від представника відповідача АТ «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» Шатунова А.О. надійшли письмові пояснення із запереченнями проти уточненої позовної заяви. Представник зауважив, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про уточнення чи доповнення позовних вимог, в той час як п.2 ч.2, ч.3 ст.49 ЦПК України чітко визначено право позивача на збільшення або зменшення розміру позовних вимог. Разом з тим, позивач заявляє про зміну позовних вимог, що свідчить про недотримання ним процесуального порядку вчинення дії. Щодо викладених у позовній заяві в уточненій редакції обставин, то позивач допускає їх викривлення та спотворення всупереч дійсності. Так, з 02 березня 2022 року по 16 березня 2022 року згідно із наказом №22-470/61 від 04 лютого 2022 року ОСОБА_1 перебував в основній щорічній відпустці. 09 березня 2022 року, зі слів позивача, його було визнано непридатним, знято з військового обліку та внаслідок оголошеного в Україні воєнного стану з метою евакуації дружини та малолітнього сина виїхав з ними за кордон. Після закінчення відпустки позивач начебто направляв на адресу підприємства заяви про надання відпустки на підставі ст.26 Закону України «Про відпустки». Однак роботодавець згоду на надання працівникові відпусток не надавав, накази не видавав. З огляду на відсутність позивача на роботі та інформації про причини відсутності понад 4 місяці поспіль, АТ «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади на підставі п.8-3 ч.1 ст.36 КЗпП України наказом №1725-к від 27 липня 2022 року. Протягом серпня 2022 року ОСОБА_1 неодноразово звертався із заявами на адресу АТ «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» з виявом бажання працювати та проханням скасувати наказ про звільнення. Йдучи на зустріч працівникові та враховуючи кадровий дефіцит, відповідач 01 вересня 2022 року скасував наказ про звільнення ОСОБА_1 , однак лише 16 вересня 2022 року ОСОБА_1 зухвало відповів, що стане до роботи після вирішення судом спору. На думку представника, посилання позивача на те, що скасуванням наказу відповідач визнав його незаконність, не відповідають дійсності. Через самостійне скасування підприємством наказу №1725-к від 27 липня 2022 року щодо звільнення ОСОБА_1 та поновлення його на роботі, представник відповідача наполягає на необхідності закриття провадження в частині визнання незаконним наказу на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Правом на участь в підготовчому судовому засіданні представники сторін не скористались, подавши заяви, в яких просили вирішити питання прийняття уточненого позову та розгляд клопотання про закриття провадження в частині вимог у письмовому порядку. Представник позивача наполягав на прийнятті уточненого позову та відмові у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження (в частині вимог). Представник відповідача клопотання про закриття провадження (в частині вимог) підтримала, при вирішенні питання прийняття уточненого позову просила врахувати подані відповідачем письмові пояснення.

Суд, дослідивши вимоги клопотання представника відповідача про закриття провадження (в частині вимог), зміст та вимоги уточненої позовної заяви в редакції від 15 березня 2023 року, матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21).

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у ст.16 ЦК України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Відповідно до п.2 ч.2, ч.3 ст.49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у ст.43 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову. При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Дослідженням змісту позовної заяви представника позивача в уточненій реакції від 15 березня 2023 року (а.с.196-204) встановлено, що предмет позову у порівнянні з первісною редакцією позову залишились незмінними, позивач фактично зменшив розмір позовних вимог до відповідача, виключивши вимогу про скасування наказу про звільнення та поновлення його на роботі. При цьому, позивач деталізував вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, залишив незмінною вимогу щодо відшкодування моральної шкоди. Вимогу про визнання незаконним наказу про звільнення позивач залишив, оскільки на думку його представника, встановлення обставин незаконності наказу не дивлячись на його скасування відповідачем, є прямим наслідком для вирішення заявлених майнових вимог як похідних.

Таким чином, за своїм характером вказана позовна заява в уточненій редакції фактично є заявою про зменшення розміру позовних вимог без зміни підстав чи предмету позову.

Що стосується дотримання стороною позивача визначеного ст.49 ЦПК України процесуального строку на подання такої заяви, то суд зазначає, що вказану заяву представником позивача подано до суду на стадії підготовчого провадження до вирішення питання його закриття, тобто в межах строку, визначеного п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України. Докази направлення відповідачеві заяви в матеріалах справи наявні.

Таким чином, суд вважає за можливе прийняти до розгляду позовну заяву представника позивача в уточненій редакції від 15 березня 2023 року, яка подана з додержанням вимог, викладених в ст.ст.175, 177 ЦПК України, підстави для її повернення, залишення без руху відсутні.

Що стосується клопотання представника відповідача про закриття провадження в частині вимог про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі (а.с.191), то суд вважає за доцільне його задовольнити частково з огляду на таке.

Положеннями статті 255 ЦПК України регламентовано підстави закриття провадження у справі. Закриття провадження це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Верховним Судом у постанові від 23 грудня 2020 року в справі № 522/8782/16-ц зазначено, що поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу ЄСПЛ до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

У постановах від 03 травня 2018 року у справі №404/251/17 та від 20 вересня 2021 року у справі №638/3792/20 Верховний Суд зазначив, що відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Як вбачається із матеріалів даної справи, на момент звернення позивача ОСОБА_1 до суду із даним позовом 29 серпня 2022 року, предмет спору наказ про звільнення №1725-к від 27 липня 2022 року існував, однак 01 вересня 2022 року він був скасований самим відповідачем АТ «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» наказом №2055-к від 01 вересня 2022 року із поновленням ОСОБА_1 на роботі (а.с.96).

Закон не обмежує роботодавця у праві самостійно скасувати наказ про звільнення працівника, якщо таке звільнення відбулося з ініціативи власника або уповноваження ним органу, а відтак скасування наказу про звільнення позивача самим відповідачем автоматично тягне за собою поновлення позивача на роботі.

Отже, враховуючи, що позивача поновлено на роботі, а оскаржуваний ним наказ скасовано роботодавцем після пред`явлення позову, що не заперечується сторонами, суд приходить до висновку про відсутність наразі предмету спору безпосередньо наказу про звільнення, відтак заявлення позивачем вимоги про визнання його незаконним за відсутності як такого є свідченням відсутності спору в цій частині, а тому провадження в цій частині слід закрити, а клопотання представника відповідача в цій частині задовольнити. Поміж іншим, оскільки відомості про виплату позивачеві середнього заробітку за період звільнення, відшкодування моральної шкоди в матеріалах справи відсутні, а позивач наполягає, що майнові права його після скасування наказу відповідачем не поновлені, тому суд приходить до висновку, що в цій частині спір є невирішеним, а вимоги ґрунтуються на самому факті звільнення позивача на підставі наказу №1725-к від 27 липня 2022 року. Відтак розгляд справи в іншій частині вимог за уточненою редакцією позову від 15 березня 32023 року слід продовжити в загальному порядку.

Підстави для задоволення клопотання представника відповідача в частині закриття провадження за вимогами про поновлення на роботі, скасування наказу про звільнення відсутні, оскільки в уточненій редакції позову ці вимоги позивачем виключені.

У силу ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

З урахуванням прийнятого судом рішення про закриття провадження в частині вимог про визнання незаконним наказу про звільнення, та продовження розгляду за іншими вимогами уточненої редакції позову, суд вважає за доцільне встановити відповідачеві строк на подання відзиву протягом 15 днів з дня отримання ухвали. На переконання суду, визначений строк буде достатнім та дозволить відповідачеві підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази щодо заявлених вимог.

Керуючись ст.ст.46, 47, 48, 175, 177, 255, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти до розгляду позовну заяву в уточненій редакції від 15 березня 2023 року зі зменшенням розміру позовних вимог представника ОСОБА_1 адвоката Ніколенка Максима Євгеновича до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» про визнання незаконним наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Клопотання представника відповідача АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» Штефан Тетяни Миколаївни задовольнити частково.

Провадження у цивільній справі за позовною заявою в уточненій редакції від 15 березня 2023 року представника ОСОБА_1 адвоката Ніколенка Максима Євгеновича до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» про визнання незаконним наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди закрити в частині вимог про визнання незаконним наказу про звільнення, на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Розгляд цивільної справи за позовною заявою в уточненій редакції від 15 березня 2023 року за іншою частиною вимог продовжити в загальному порядку за правилами загального позовного провадження, призначивши підготовче судове засідання на 15.00 год. 14 червня 2023 року.

Встановити відповідачеві 15-денний строк з моменту отримання ухвали для подання відзиву на позовну заяву в уточненій редакції зі зменшенням розміру позовних вимог, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Ухвала в частині закриття провадження може бути оскаржена протягом 15 днів з моменту її підписання шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання. Заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Ухвалу складено та підписано 16 травня 2023 року.

Суддя А.В. Ткаченко