16.05.2023 227/98/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Корнєєвої В.В.

при секретарі Вологжаніній К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим в її інтересах представником позивача адвокатом Пісковим Ярославом Володимировичем, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

До Добропільського міськрайонного суду Донецької області через Електронний суд надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана в її інтересах представником позивача адвокатом Пісковим Я.В. до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначено, що між позивачем та відповідачем 09.08.2005 року укладено шлюб, від якого сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Представник позивача зазначає, що відповідач матеріально не допомагає позивачу утримувати спільну дитину, участі у вихованні дитини також не приймає, в зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09.03.2023 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

03.04.2023 року представником відповідача ОСОБА_4 надано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач не заперечує стосовно задоволення позову, але просить зменшити витрати на правничу допомогу, так як розмір гонорару, який заявляє адвокат у сумі 10000,00 грн є неспівмірним з заявленими вимогами, та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу, які поніс відповідач в зв"язку із розглядом цієї справи в суді, в розмірі 4000,00 грн.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від позивача та її представника в матеріалах справи міститься заява, з проханням розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали та просила їх задовольнити в повному обсязі. Від представника відповідача ОСОБА_4 також надійшла заява з проханням розглядати справу без його участі та участі відповідача, просив винести судове рішення з урахуванням відзиву на позовну заяву та клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про прийняття заяви відповідача про визнання відповідачем позовних вимог.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 09.08.2005 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 10.03.2023 року(а.с. 12)

Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 10.02.2016 року виконкомом Білицької міської ради м. Добропілля Донецької області, актовий запис № 8 від 10.02.2016 року (а.с. 13)

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з положень ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач визнав позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу).

Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду з позовом 18.01.2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи те, що позивач визнав позов про стягнення аліментів до початку розгляду справи по суті, то з нього підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн, іншу частину компенсувати за рахунок держави.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема: витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Представник позивача надав до суду на підтвердження витрат на правничу допомогу в розмір 10000,00 грн, копію ордеру, копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 16/01/23-1 від 16.01.2023 року, копію рахунку № 16/01/23-1 від 16.01.2023 року до договору про надання правової (правничої) допомоги, копію акту про прийняття передачі наданих послуг по договору про надання правової (правничої) допомоги, копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 17/01-О-1 від 17.01.2023 року на суму 10000,00 грн. (а.с. 14-18).

Згідно ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до правової позиції викладеної у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування по справі.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу правову допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи та її значення для позивача, умови укладеного договору про надання правової (правничої) допомоги № 16/01/23-1 від 16.01.2023 року, копію рахунку № 16/01/23-1 від 16.01.2023 року до договору про надання правової (правничої) допомоги, копію акту про прийняття передачі наданих послуг по договору про надання правової (правничої) допомоги, копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 17/01-О-1 від 17.01.2023 року на суму 10000,00 грн, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та приходить до висновку про часткове задоволення зазначених вимог, а саме про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в розмірі 1000,00 грн., іншу частину понесених витрат за надання правової допомоги слід залишити за позивачем.

Щодо вимог представника відповідача про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне:

Представник відповідача надав до суду на підтвердження витрат на правничу допомогу в розмір 4000,00 грн, копію ордеру, копію квитанції до прибуткового касового ордеру від 27.03.2023 року на суму 4000,00 грн, копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 27.03.2023 року.

Суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн., оскільки позовні вимоги позивача були задоволені судом в повному обсязі, і саме через дії відповідача, який не бажав добровільно сплачувати аліменти на утримання дитини, позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, і витрати, понесені відповідачем щодо оплати послуг адвоката, слід залишити за відповідачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 84, 179-182, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 13, 28, 81, 89, 141, 273, 352, 354 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , подані в її інтересах представником позивача адвокатом Пісковим Ярославом Володимировичем, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн НОМЕР_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 18 січня 2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 гривень.

Іншу частину судового збору компенсувати за рахунок держави.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн НОМЕР_2 , на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн НОМЕР_3 , витрати, понесені позивачем на правничу допомогу, в розмірі 1000 гривень 00 копійок.

Іншу частину витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, в розмірі 9000 гривень 00 копійок- залишити за позивачем.

Витрати відповідача, понесені на правничу допомогу, у розмірі 4000,00 грн.- залишити за відповідачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ; представник позивача адвокат Пісковий Ярослав Володимирович, адреса: Кіровоградська область, м. Новомиргород, вул. Левшиних, 29;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ; представник відповідача адвокат Макєєв Олександр Володимирович, адреса: Донецька область, м. Добропілля, вул. Івана Франка, буд. 19, оф. 214.

Суддя В.В. Корнєєва

16.05.2023