Житомирський апеляційний суд
Справа №295/8448/22 Головуючий у 1-й інст. Чішман Л. М.
Категорія 36 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Галацевич О.М., Микитюк О.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників у м. Житомирі цивільну справу №295/8448/22 за позовом Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 02 лютого 2023 року, ухвалене під головуванням судді Чішман Л.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У серпні 2022 року Комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради звернулось до суду із даним позовом, в якому просило стягнути з відповідачів на їх користь заборгованість за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії в розмірі 50052,05 грн, по 16684,01 грн з кожного та вирішити питання відшкодування судових витрат.

В обґрунтування позову зазначено, що КП «Житомиртеплокомуненерго» надає послуги з централізованого опалення, якими забезпечується квартира АДРЕСА_1 . Відповідачі будучи власниками вказаної квартири належним чином не виконують обов`язку щодо оплати наданих послуг, внаслідок чого за період з 01.02.2015 по 01.08.2022 утворилась заборгованість у розмірі 50052,05 грн. Посилаючись на вказані обставини, комунальне підприємство просило задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 02 лютого 2023 року позов задоволено частково. З відповідачів стягнуто по 8440,36 грн з кожного заборгованості за послуги з централізованого опалення в розмірі, що утворилась за період з 01.09.2019 по 01.08.2022 та по 408,62 грн витрат по сплаті судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

В апеляційній скарзі відповідачі просять рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Рішення суду в частині витрат на правову допомогу змінити та стягнути в повній мірі заявлені вимоги у суді першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є частково незаконним, необґрунтованим, постановлене, частково, з порушенням норм матеріального права та процесуального права, є частково не об`єктивним. Висновки суду такими, що не відповідають обставинам справи та наданим суду доказам, ці докази не перевірені, не досліджені і прийняті як підстава для прийняття незаконних рішень, судом проігноровано норми права. Відповідачамповідомлено, що позивач вимагає сплатити за послуги централізованого опалення за законом та за відсутністю укладеного договору, на підставі Інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Також, позивачем не подано до суду належних доказів про фактичний розмір заборгованості, наявної у відповідачів, не наведено обґрунтувань та належного розрахунку з посиланням на відповідні умови договору в частині стягнення заборгованості, не доведено правомірності підстав нарахування боргу, що позбавляє суд можливості перевірити правильність здійсненого позивачем розрахунку боргу.

Первинні бухгалтерські документи: квитанції, розписки, чеки, меморіальні ордери, платіжні доручення - до матеріалів справи не долучені. Розрахунок не передбачений законами України, не має юридичної сили. Таблиця нарахувань названа як розрахунок позивача, складений невідомою особою, сама по собі не є належним доказом. Додаткових документів не було надано позивачем.

Щодо позовної давності то суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог.

Їм повідомлено позивачем, що борг за послуги централізованого опалення нараховано з 01 лютого 2015 року по 01 серпня 2022 року, та саме з 30.08.2019 (позов подано 30.08.2022 до Богунського районного суду міста Житомира) починається дія трьохрічний строку права звернення до суду з вимогою захисту своїх інтересів КП «Житомиртеплокомуненерго». Таким чином, строк позовної давності сплинув 2019 року, проте позивач звернулося до суду у 2022 році. Так, щодо нарахування штрафних санкцій застосовується у 1 рік, строк давності минув у 2021 році. Клопотань про поновлення пропущених з поважних причин строків не заявлялось. Минув строк позовної давності як загальний так і спеціальний, в даному випадку щодо стягнення тіла боргу (3 роки) та стягнення штрафних санкцій (1 рік).

Судом не прийнято до уваги, що у квартирі відповідачів установлений сертифікований в Україні електронний лічильник теплової енергії, а відтак вимоги КП «Житомиртеплокомуненерго» є безпідставними.

Ухвалами Житомирського апеляційного суду від 18.04.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та 19.04.2023 справу призначено до розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу, КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення місцевого суду залишити без змін, так як воно є законним та обґрунтованим, та таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України (ч.1 ст. 368 ЦПК України).

За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.5 ст.268, ст.381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом установлено, що відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №306628379 від 05.08.2022 року по 1/3 частки кожен (а.с.5 ) та не заперечується сторонами.

Комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, надає послуги з централізованого опалення за вказаною адресою та оформлено особовий рахунок № НОМЕР_1 на послуги Підприємства.

Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що за період з 01.12.2015 по 01.08.2022 заборгованість за надані послуги з теплопостачання по особовому рахунку № НОМЕР_1 складає 50052,05 грн.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції із посиланням на норми ст. ст. 322, 366, 525, 526, 530 ЦК України, п.п.1,5 ч. 2 ст. 7, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 162 ЖК України, дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності правових підстав щодо стягнення із відповідачів заборгованості за надані КП «Житомиртеплокомуненерго» послуги з теплопостачання саме за період з 01.09.2019 по 01.08.2022, оскільки за положеннями п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, право вимоги у позивача виникло 21.03.2015, а з позовом про стягнення заборгованості він звернувся 31.08.2022, пропустивши строку звернення до суду, передбачений статтею 257 ЦК України щодо заборгованості, яка утворилась до серпня 2019 року.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення.

Посилання скаржників на те, що вони не мають обов`язку перед позивачем щодо оплати послуг централізованого опалення, оскільки у їх квартирі встановлено квартирний засіб обліку теплової енергії, не може бути прийнятий до уваги, так як цей засіб обліку у встановленому законом порядку не введено в експлуатацію та не взято на абонентський облік, а відповідачами в судовому порядку не встановлено неправомірність відмови КП «Житомиртеплокомуненерго» у вчиненні відповідних дій.

Отже, матеріали справи не містять доказів про те, що позивачем в належний спосіб взято встановлений відповідачами засіб обліку теплової енергії на абонентський облік, що було би підставою для нарахування коштів з використанням даного засобу, тому місцевий суд дійшов правильного висновку про обґрунтованість розрахунку заборгованості відповідачів за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії за вказаний вище період та наявність правових підстав щодо її стягнення.

Судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення залишити без змін.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись ст. ст. 258, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 02 лютого 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Судді