Провадження № 2/344/1039/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

18 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Дементьєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулася до Івано-Франківського міського суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення. Позовні вимоги мотивувала тим, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 18.02.2022 року, яке залишено без змін Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 06.09.2022 року встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є двоюрідними сестрою та братом ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом за правом представлення після померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом за правом представлення після померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частину автомобіля марки BMW 525 td номерний знак НОМЕР_1 року випуску та 1/2 частину автомобіля марки Mitsubishi Galant 2.0 TD номерний знак НОМЕР_2 1983 року випуску в порядку спадкування за законом за правом представлення після померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/2 частину автомобіля марки BMW 525 td номерний знак НОМЕР_1 року випуску та 1/2 частину автомобіля марки Mitsubishi Galant 2.0 TD номерний знак НОМЕР_2 1983 року випуску в порядку спадкування за законом за правом представлення після померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак, не дивлячись на наявність вказаних судових рішень, позивачі не можуть реалізувати своє право власності на квартиру АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 , всяко перешкоджає у користуванні житловим приміщення, зокрема не впускає у вищезазначену квартиру ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідачка змінила замки, закрила ворота та не відчиняє двері. Не впускає вона до квартири і працівників ОБТІ. Добровільно звільнити квартиру ОСОБА_3 відмовляється. Позивачі також зверталися із заявою в органи поліції стосовно протиправних дій відповідачки, однак станом на день подання позову до суду жодного реагування не було. 3 огляду на це, адвокатом Павликівською Г.М. скеровано відповідний адвокатський запит щодо надання інформації по розгляду заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . У відповіді від 21.11.2022 року зазначено, що ОСОБА_3 не проживає за вказаною адресою і зазначено, що дані правовідносини містять цивільно-правовий характер, а спір вирішуються у судовому порядку. Окільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є законними власниками квартири АДРЕСА_3 , а їх права обмежуються відповідачкою, то просила усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні житловим приміщенням шляхом виселення ОСОБА_3 із даної квартири.

Представник позивачів позовні вимоги підтримала, просила задоволити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату та час судового засідання повідомлялася належним чином.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Відповідно дост. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 18.02.2022 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до територіальної громади міста Івано-Франківська в особі Івано-Франківської міської ради про встановлення факту перебування в родинних відносинах з померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 ; визнання права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 за кожним із позивачів, як спадкоємцями за правом представлення після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ; визнання права власності на 1/2 частину автомобіля марки BMW 525 td номерний знак НОМЕР_1 року випуску та 1/2 частину автомобіля марки Mitsubishi Galant 2.0 TD номерний знак НОМЕР_2 1983 року випуску за кожним із позивачів, як спадкоємцями за правом представлення після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є двоюрідними сестрою та братом ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом за правом представлення після померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом за правом представлення після померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частину автомобіля марки BMW 525 td номерний знак НОМЕР_1 року випуску та 1/2 частину автомобіля марки Mitsubishi Galant 2.0 TD номерний знак НОМЕР_2 1983 року випуску в порядку спадкування за законом за правом представлення після померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/2 частину автомобіля марки BMW 525 td номерний знак НОМЕР_1 року випуску та 1/2 частину автомобіля марки Mitsubishi Galant 2.0 TD номерний знак НОМЕР_2 1983 року випуску в порядку спадкування за законом за правом представлення після померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . В задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , як чоловіка та дружини однією сімєю без реєстрації шлюбу; визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 142,5 кв.м., житловою площею 68,9 кв.м.- відмовлено (а.с.11-18).

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 18 лютого 2022 року без змін (а.с.19-28).

Відповідачка в даній квартирі не зареєстрована, житлове приміщення, належить на праві власності позивачам.

Навпроти, відповідачка на підтвердження правомірності свого проживання у даній квартирі жодного доказу до суду не надала.

Судом також встановлено, що позивачі зверталися до ГУНП в Івано-Франківській області з заявою про вжиття відповідних заходів, щодо протиправної поведінки ОСОБА_3 (а.с.29).

Як вбачається з відповіді ГУНП в Івано-Франківській області від 21.11.2022 року, 03.11.2022 року в Івано-Франківському РУП ГУНП в ІТС ІПНП за №33716 зареєстровано заяву від ОСОБА_2 , в якій він просив прийняти міри щодо ОСОБА_3 , яка перешкоджає у доступі до власного житла (а.с.30).

Відповідно до довідки №6455 від 14.11.2022 року про результати проведення перевірки інформації викладеної у зверненні, під час перевірки опитано ОСОБА_5 , який повідомив, що його сусідкою дійсно являється громадянка ОСОБА_3 , однак остання зараз за вказаною адресою не проживає. Порушенні ОСОБА_2 у зверненні питання належить до відносин цивільно-правового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 316 ЦК України визначено, що право власності - це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із частиною першою статті 317 ЦК України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

За приписами частини першої статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно частиною першою статті 383 ЦК України та статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Згідно ч.3 ст.116 ЖК України, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідно до частини другої статті 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть, зокрема, бути припиненням дії, що порушує право власності.

Слід також зазначити, що Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в Постанові від 16 січня 2019 року у справі №309/2477/16-ц зазначив наступне: "За змістом зазначених норм, правом користування житлом, яке перебуває у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з тим згідно з положеннями ст.391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушення права та з яких підстав.

Отже, за порівняльним аналізом стст.383, 391, 405 ЦК та стст.150, 156 у поєднанні зі ст.64 ЖК УРСР слід дійти висновку, що положення стст.383, 391 ЦК передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на житлове приміщення, будинок, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення ст.405 ЦК, стст.150, 156 ЖК УРСР регулюють взаємовідносини власника житлового приміщення та членів його сім`ї.

У відповідності до ст.ст. 76-81 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За вказаних обставин, суд вважає, що позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення ОСОБА_3 , із квартири АДРЕСА_1 підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, позовні вимоги підлягають до задоволення, то з відповідача слід стягнути на користь позивачки 992,40 грн. витрат по оплаті судового збору.

Керуючись ст. ст.317,319,391,405ЦКУкраїни,ст.ст.12,19,42,81,89,263,265,280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення задоволити.

Усунути ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їм житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 із квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_5 - сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_6 - сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 24.05.2023 року.

Суддя Пастернак І.А.