Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 травня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.

за секретаря - Федорова А.В.,

Справа № 521/1611/23

Провадження № 2/521/1786/23

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1

Представник позивача ОСОБА_2

Відповідач Приватне акціонерне товаристо «Страхова компанія «ПЗУ Україна»

Представник відповідача Голошва Галина Володимирівна

Відповідач ОСОБА_3

Представник відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и в :

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_3 , за яким просить стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_3 на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 103323,78 грн.; збитки (інфляційні втрати, пеня, 3% річних), заподіяні несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання від 24 грудня 2021 року до дати ухвалення судового рішення; вирішити питання про судові витрати.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06 грудня 2021 року в/на м. Одеса, вул. Генерала Швигіна, 3, відбулась ДТП за участю транспортного засобу «NISSAN Pathfinder», з номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу «КІА Soul», з номерним знаком НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Відповідно до Постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 09.02.2022 року по справі №521/64/22, ДТП відбулась внаслідок порушення ПДР водієм автомобіля «КІА Soul», з номерним знаком НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Постанова сторонами не оскаржувалась, набрала законної сили та є чинною.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «КІА Soul», з номерним знаком НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , була застрахована згідно полісу ЕР 205672240, виданий ПрАТ СК «ПЗУ Україна». 06.12.2021 року позивач звернувся з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування.

10.12.2021 року судовий експерт ОСОБА_5 оглянув пошкоджений автомобіль «NISSAN Pathfinder», з номерним знаком НОМЕР_1 , в присутності власника пошкодженого автомобіля та представника страховика. 24.12.2021 року страховиком було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 98980,48 гривень, в той час як відповідно до висновку Судового експерта Федотова Ф.В. вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу на запасні частини складає 202310,26 гривень. Відповідно до відповіді НАЦБАНКУ, щодо розгляду скарги на дії страхової компанії ПЗУ Україна, зазначено про те, що виплата страхового відшкодування розрахована на підставі звіту оцінювача ОСОБА_6 . Страховик не надав ані для ознайомлення, ані для копіювання вказаний звіт оцінювача ОСОБА_6 на адвокатський запит з вимогою надати копію звіту було також відмовлено. Відповідно до відповіді НАЦБАНКУ за полісом ПЗУ Україна було також передбачено Франшизу в розмірі 2600 гривень, на яку страховик зменшив виплату на підставі ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Таким чином з врахуванням висновку судового експерта Федотова Ф.В. та вже раніше сплаченого страхового відшкодування, стягненню з відповідачів підлягає різниця між вартістю відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу та виплатою страхового відшкодування: 202310,26 - 9980,48 = 103323,78 гривень. Виплату страхового відшкодування ПрАТ «Страхова Компанія «ПЗУ Україна» було здійснено 24 грудня 2021 року, тобто прострочення грошового зобов`язання виникає з 24 грудня 2021 року і рахується до ухвалення судового рішення.

Відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» надав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» у повному обсязі, посилаючись на таке.

Між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_3 був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР.205672340. Забезпеченим, згідно з Полісом, є транспортний засіб «КІА», н.з. НОМЕР_2 . Страхова сума по Полісу № ЕР.205672340 за шкоду заподіяну майну становить 130000,00 грн., а розмір франшизи 2600,00 грн. Даний Поліс був укладений на підставі вимог Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Також, між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_3 був укладений Договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (ДЦВ) та від нещасного випадку на транспорті (ДНВ) № DС.ЕР.20182910. Ліміт відповідальності за Полісом № DС.ЕР.20182910 складає 100000,00 грн.

Повний текс Договору приєднання (Оферта), що разом із Заявою на приєднання (Акцепт) складає Договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (ДЦВ) та від нещасного випадку на транспорті (ДНВ) доступний за посиланням: https://www.pzu.com.un/useful/publichna_oferta.html. Таким чином, загальний ліміт відповідальності Страховика за шкоду завдану майну водієм забезпеченого авто «КІА», н.з. НОМЕР_2 , становить 230000,00 грн.

06.12.2021 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «NISSAN Pathfinder», н.з. НОМЕР_1 , та «КІА», н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. У строк передбачений Законом було проведено огляд пошкодженого майна і складено Протокол технічного огляду КТЗ від 10.12.2021 року. Так як сторони не погодили розмір страхового відшкодування по даному випадку Страховиком було залучено оцінювача для визначення розміру збитків завданих власнику автомобіля «NISSAN Pathfinder», н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, яка мала місце 06.12.2021 року. За результатами проведеної оцінки було складено Звіт №13272 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу. Згідно з даними, що містяться у Звіті, вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу складає 117216,58 грн з ПДВ. На підставі проведеної оцінки та керуючись положеннями Закону, Страховик визначив страхове відшкодування за шкоду завдану у зв`язку із пошкодженням автомобіля складає 98980,48 грн. (117216,58 грн - 16836,10 грн - 2600,00 грн. + 1200,00 грн), де: - 117216,58 грн. - вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу; - 16836,10 грн - сума податку на додану вартість; - 2600,00 грн - франшиза по Полісу № ЕР.205672340; - 1200,00 грн - відшкодування витрат за евакуатор.

Згодом Страховик повторно розглянувши матеріали страхової справи прийняв рішення змінити раніше прийняте по справі рішення. Так, Страховик прийняв до уваги дані, які зазначені у Висновок експерта №7245 експертного, автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, автомобіля «NISSAN PATHFINDER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, від 28.12.2021 року. Згідно даних Висновку експерта №7245: - Ринкова вартість автомобіля «NISSAN PATHFINDER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП, яка сталася 06.12.2021 року становить - 371511,00 грн.; - Вартість ремонту автомобіля «NISSAN PATHFINDER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить - 469934,32 грн. (вказано на аркуші 5 Ремонтної калькуляції, яка є невід`ємною частиною Висновку експерта №7245); - Ринкова вартість автомобіля «NISSAN PATHFINDER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням аварійних пошкоджень отриманих в ДТП 06.12.2021 року становить - 169201,00 грн.

Відповідно до ст. 30 Закону 30.1. Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. 30.2. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Вищенаведене свідчить, що ремонт автомобіля «NISSAN PATHFINDER» н.з. НОМЕР_1 є економічно необґрунтованим, оскільки витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, а отже транспортний засіб, відповідно до ст. 30 Закону, вважається фізично знищеним. Враховуючи зазначене вище та керуючись положеннями ст. ст. 12 та 30 Закону, Страховик визначив розмір шкоди завданої завдану власнику автомобіля «NISSAN PATHFINDER» н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, яка мала місце 06.12.2021 року, у сумі 199710,00 грн. (371511,00 грн - 169 201,00 грн - 2 600,00 грн), де: - 371511,00 грн. - ринкова вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди; - 169201,00 грн. - ринкова вартість транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди; - 2600,00 грн. - розмір франшизи за Полісом ЕР. 205672340. Окрім вищевказаного потерпілому було компенсовано, в силу приписів ст. 30 Закону, витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 1200,00 грн.

Керуючись положеннями ст. 34 Закону, Страховик відшкодував ОСОБА_1 витрати на проведення експертизи у розмірі 2500,00 грн (згідно квитанції до прибуткового касового ордера №145 від 10.12.2021 р). Таким чином, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» в повному обсязі виконало свої зобов`язання за Полісами ЕР.20182910 та DC.ЕР.20182910 шляхом виплати потерпілому страхового відшкодування у розмірі оціненої шкоди - 199710,00 грн. та компенсації витрат за евакуацію авто у розмірі 1200,00 грн і за виготовлення Висновку експерта №7245 у розмірі 2500,00 грн.

Щодо вимоги про стягнення інфляційних втрат, 3% річних, пені за користування грошовими коштами. Позивач заявив вимогу про стягнення із ПрАТ СК «ПЗУ Україна» інфляційних втрат, 3% річних, пені за користування грошовими коштами із 24 грудня 2021 року до моменту ухвалення рішення по даній справі. Заявлену вимогу вважають безпідставною з огляду на наступне.

Як зазначено у ст. 36 Закону Страховиком має бути прийнято рішення по справі у строк від 15 до 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, а отже розрахунок інфляційних втрат, 3% річних, пені має здійснюватися після закінчення вищевказаного строку. Заява про страхове відшкодування була отримана ПрАТ СК «ПЗУ Україна» 06 грудня 2021 року, тобто останнім днем на прийняття рішення про виплату страхового відшкодування по даному випадку є 07 березня 2022 року. У позовних вимогах заявлено про стягнення інфляційних втрат, 3% річних, пені і вказано, що розрахунок слід здійснювати із 24 грудня 2021 року. Натомість, законодавчо визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, тобто, за наявності підстав, такий розрахунок здійснюється з 08 березня 2022 року.

Відповідач відшкодував позивачу заподіяну шкоду в повному обсязі, таким чином перебіг строку зупинився у день виплати відшкодування. Оскільки страхове відшкодування було виплачено потерпілому декількома платежами, то строки штрафних санкцій наступні: На суму боргу 28419,52 грн - з 08 березня 2022 року по 01 березня 2023 року. На суму боргу 72310,00 грн - з 08 березня 2022 року по 06 березня 2023 року. На суму боргу 1200,00 грн - з 08 березня 2022 року по 08 березня 2023 року.

Щодо судових витрат.

Позивач заявив вимогу про стягнення наступних судових витрат: 1) Витрати на матеріально-технічне забезпечення та ведення справи - 5000,00 грн.; 2) Витрати на проведення експертизи - 3000,00 грн.; 3) Судовий збір - 1073,60 грн. Вимога про відшкодування витрат за виготовлення Висновку експерта №7245 у розмірі задоволена ПрАТ СК «ПЗУ Україна». Страховик компенсував потерпілому 2500,00 грн. Саме 2500,00 грн ОСОБА_1 сплатив за виготовлення експертизи, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера №145 від 10.12.2021 р. огляду на зазначене вище, вимогу про стягнення витрат на проведення експертизи у розмірі 3000,00 грн вважають безпідставними. Позивачем не вказано на вчинення яких процесуальних дій витрачено 5000,00 грн та в чому вони виражалися. Та більше, Позивачем не надано і доказів фактичного понесення таких витрат - 5000,00 грн. Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» в частині стягнення матеріальної шкоди і витрат на виготовлення експертизи вважають безпідставні, а вимоги про стягнення інфляційних втрат, 3% річних, пені з 24.12.2021 грн. по дату ухвалення рішення і вимоги про стягнення витрат на матеріально-технічне забезпечення та ведення справи не обґрунтованими.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 надав до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому просив позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди - залишити без задоволення, посилаючись на таке.

06.12.2021 року о 10 годині 20 хвилин, в м. Одесі по вул. Генерала Швигіна, буд. 3, навпроти вул. Краснова, 2а к1, водій ОСОБА_3 , керуючи т/з «КІА Soul», р.н. НОМЕР_2 ,, скоїв зіткнення з т/з «Nissan Pathfinder», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали пошкодження з матеріальними збитками. За даним фактом співробітниками УПП в Одеській області ДПП складено протокол, серії ААБ № 220322, від 06.12.2021 року, про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова, відповідальність водія «КІА Soul», р.н. НОМЕР_2 , - ОСОБА_3 була застрахована згідно полісу ЕР 205672240, виданий ПрАт СК «ПЗУ Україна». Причому одночасно з укладенням договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів, що посвідчується полісом №ЕР. 205672340, укладеним між Страхувальником ОСОБА_3 та Страховиком ПрАТ СК «ПЗУ Україна» 31.08.2021 року, ОСОБА_3 приєднався до Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (ДЦВ) та від нещасного випадку на транспорті (ДНВ) №DC. ЕР.205672340. Як стверджує позивач, 06.12.2021 року він звернувся до страховика з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. 10.12.2021 року в присутності позивача пошкоджений автомобіль «Nissan Pathfinder», р.н. НОМЕР_3 , було оглянуто представником ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та судовим експертом Федотовим Ф.В. (за запрошенням позивача).

Про огляд пошкодженого автомобіля ОСОБА_3 повідомлено не було. 24.12.2021року страховик здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 98980,48 грн. (як стверджує позивач, підставою для виплати став звіт оцінювача ОСОБА_6 ). Як вбачається з матеріалів справи, 28.12.2021 року, за замовленням позивача, судовим експертом Федотовим Ф.В. було складено висновок №7245, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «NISSAN Pathfinder», р.н. НОМЕР_3 , з урахуванням фізичного зносу складових, (різниця між ринковою вартістю КТЗ до та після ДТП), внаслідок ДТП, яка сталася 06.12.2021 року становить 202310, 26 грн. 09.02.2022 року Постановою Малиновського районного суду м. Одеси по справі №521/64/22 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач ніяким чином не звертався до відповідача ОСОБА_3 щодо відшкодування шкоди, завданої ДТП. 20.01.2023 року, більш ніж через рік після виплати страхового відшкодування Страховиком, ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_3 , про стягнення солідарно матеріальної шкоди, а саме різниці між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля та виплаченого страхового відшкодування, що дорівнює 103323,78 грн. та збитків (інфляційних втрат, пені, 3% річних) заподіяних несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання від 24.12.2021 року. Позовну заяву з додатками відповідач ОСОБА_3 не отримував. 07.03.2023 року представник відповідача - Адвокат Ушаков О.О. ознайомився з матеріалами справи. З позовними вимогами не погоджуються, вважають їх безпідставними та необґрунтованими, у задоволенні позову слід відмовити на підставі наступного.

Щодо належного відповідача.

Одночасно з укладенням договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів, що посвідчується полісом №ЕР.205672340 укладений між Страхувальником ОСОБА_3 та Страховиком ПрАТ СК «ПЗУ Україна», 31.08.2021 року ОСОБА_3 приєднався до Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (ДЦВ) та від нещасного випадку на транспорті (ДНВ) №РС. ЕР.205672340. Так, за полісом №ЕР.205672340 страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 130000 (сто тридцять тисяч) грн. А за договором добровільного страхування №РС. ЕР.205672340 ліміт відповідальності Страховика дорівнює 100000 грн (сто тисяч гривень).

Таким чином сума страхового відшкодування в сукупності дорівнює 230000 грн, яка повністю гарантує виплату матеріальної шкоди, заявленої позивачем. З викладеного вище, вбачається, що у випадках, коли деліктні відносини з відшкодування шкоди поєднуються з відносинами страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілими, яким він виплачує страхові відшкодування, замість завдавача шкоди, у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ЦК порядку. Тобто належним відповідачем, в рамках даного цивільного позову, є страховик ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».

Щодо підставі, для виплати страхового відшкодування.

Закон зобов`язує страховика на здійснення оцінки розміру завданих збитків, і тільки якщо страховик знехтував своїм обов`язком, потерпілий має право на самостійне обрання експерта. Тобто фактично встановлюється пріоритет оцінки Страховика над оцінкою збитків потерпілою особою. В цьому випадку, як стверджується самим позивачем, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на 4-й календарний день від дня настання страхового випадку (10.12.2021 року) направив свого представника для огляду пошкодженого автомобіля «Nissan Pathfinder», р. н. НОМЕР_3 , та вже 24.12.2021 року, на підставі звіту оцінювача (як стверджує позивач) здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 98980,48 грн. Тобто Страховик діяв чітко на підставі та в межах встановлених законом. Можливо саме факт добросовісної поведінки Страховика і став підставою безперспективності розгляду скарги на дії Страхової компанії «СК «ПЗУ Україна» направленої Позивачем до НАЦБАНКУ. Також, позивачем не надано жодних доказів фактичного здійснення ремонту пошкодженого автомобіля «Nissan Pathfinder», р. н. НОМЕР_3 , як і не надано відомостей, про особу, яка здійснила ремонт. Тобто в матеріалах справи відсутні належні та допустим, докази розміру фактичних збитків та їх економічна обґрунтованість.

Щодо солідарного стягнення зі страховика та страхувальника відшкодування матеріальної шкоди та збитків заподіяних несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання.

Позовними вимогами позивача є стягнення солідарно з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_3 матеріальної шкоди, а саме різниці між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля та виплаченого страхового відшкодування, що дорівнює 103323,78 грн та збитків (інфляційних втрат, пені, 3% річних) заподіяних несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання від 24.12.2021 року. Як вже зазначалося, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на 4-й календарний день від дня настання страхового випадку (10.12.2021 року) направив свого представника для огляду пошкодженого автомобіля «Nissan Pathfinder», р. н. НОМЕР_3 , та вже 24.12.2021 року, на підставі звіту оцінювача була здійснена виплата страхового відшкодування у розмірі 98980,48 грн. Тобто, Страховик діяв чітко на підставі та в межах встановлених законом. А сам факт незгоди позивача з сумою страхового відшкодування - не є простроченням у розумінні Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ЦК України. Також, позивач жодного разу ніяким чином не звертався до відповідача ОСОБА_3 щодо відшкодування шкоди, завданої ДТП до моменту звернення з позовною заявою. Одночасно з тим, принцип добросовісності, передбачає певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони відповідного правовідношення. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Особи, яка бере участь у справі, зобов`язана добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки. ОСОБА_3 цілком обґрунтовано був впевнений, що шкода, завдана внаслідок страхового випадку відшкодована Страховиком в повному обсязі ще більше року тому. Таким чином відповідач ОСОБА_3 не знав та не міг знати, про наявність у нього про обов`язку з відшкодування шкоди, а отже і покладання на нього обов`язку з відшкодування збитків (інфляційних втрат, пені, 3% річних) є безпідставним.

Щодо судових витрат.

Позивачем у позовній заяві наведено попередній розрахунок судових витрат. Як відомо, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Причому законодавцем чітко встановлені, які саме витрати віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи і в даному переліку відсутній пункт про матеріально-технічне забезпечення та ведення справи позивачем, а отже і вимогу про стягнення 5000,0 грн вважають необґрунтованою, та такою, що не відповідає закону, принципам розумності та добросовісності. Щодо стягнення витрат на проведення експертизи у розмірі 3000,0 грн, то, по-перше, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на понесення зазначених витрат позивачем, а по-друге, пунктом 34.3 статті 34. Закону №1961-ІV передбачено, що страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) тільки у випадку, якщо оцінка завданої шкоди не буде проведена страховиком самостійно. Щодо сплати судового збору, то як відомо, його сплата покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 надав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути солідарно з ОСОБА_3 та Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 збитки (інфляційні втрати, пеня, 3% річних), заподіяні несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання від 24.12.2021 року до 07.03.2023 року; стягнути солідарно з ОСОБА_3 та Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану внаслідок пошкодження майна в розмірі 10000,0 гривень; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 франшизу в розмірі 2600 гривень; та вирішити питання про судові витрати, оскільки, 24.02.2023 року страхова компанія «ПЗУ Україна» здійснила доплату в розмірі 28419,52 грн; 01.03.2023 року страхова компанія «ПЗУ Україна» здійснила доплату в розмірі 72310,00 гривень; 07.03.2023 року страхова компанія «ПЗУ Україна» здійснила доплату в розмірі 3700 грн.

Таким чином загалом стороні позивача було компенсовано вартість матеріальної шкоди згідно раніше наданого висновку судового експерта, витрати на проведення експертизи, витрати на евакуацію автомобіля за вирахуванням франшизи. Таким чином нарахування 3% річних, пені та інфляційних втрат припиняється з дати виконання грошового зобов`язання тобто з 07.03.2023 року, а загальна сума, на яку нараховується збільшення 104429,52 гривень. В той час як невиконаним залишається зобов`язання відповідача зі сплати франшизи в розмірі 2600,0 гривень, яка передбачена договором страхування. Крім того позивач вважає за необхідно змінити позовні вимоги, зменшивши їх розмір, та стягнути остаточно з відповідачів солідарно 3% річних у загальному розмірі 3759,0 гривень; пеню 48678,45 гривень; інфляційні втрати 29772,21 гривень; моральну шкоду 10000,0 гривень; франшизу 2600,0 гривень.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 надав до суду відзив на позовну заяву з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, в якому просив відмовити у стягненні з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми франшизи у розмірі 2600,0 грн у зв`язку з добровільним виконанням. Відмовити у стягненні солідарно з ОСОБА_3 та ПАТ «СК «ПЗУ Україна» збитків на користь ОСОБА_1 (інфляційних втрат, пені, 3% річних) від 24.12.2021 року по 07.03.2023 року. Відмовити у стягненні солідарно з ОСОБА_3 та ПАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в повному обсязі.

Усі обставини стали відомі відповідачу ОСОБА_3 з матеріалів судової справи. Так, 06.12.2021 року позивач звернувся до страховика з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. 10.12.2021року в присутності позивача пошкоджений автомобіль «Nissan Pathfinder», р.н. НОМЕР_3 , було оглянуто представником ПрАТ СК "ПЗУ Україна" та судовим експертом Федотовим Ф.В. (за запрошенням позивача). Про огляд пошкодженого автомобіля ОСОБА_3 повідомлено не було. Страховик, не погодив суму страхового відшкодування з позивачем. 24.12.2021 року страховик здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 98980,48 грн на підставі звіту №13272 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу. 28.12.2021 року, за замовленням позивача, судовим експертом Федотовим Ф.В. було складено висновок №7245, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «NISSAN Pathfinder», р.н. НОМЕР_3 , з урахуванням фізичного зносу складових, (різниця між ринковою вартістю КТЗ до та після ДТП), внаслідок ДТП, яка сталася 06.12.2021 року становить 202310,26 грн, при цьому вартість тз до ДТП визначена у розмірі 371511,00 грн, а після - 169201,00 грн. 09.02.2022 року Постановою Малиновського районного суду м. Одеси по справі №521/64/22 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач ніяким чином не звертався до відповідача ОСОБА_3 до моменту звернення до суду щодо відшкодування шкоди, завданої ДТП. Більше того, через певний час після ДТП ОСОБА_3 мав телефонну ромову з Позивачем, і останній повідомив, що питання відшкодування шкоди ще вирішується зі страховиком при цьому ніяких вимог до самого ОСОБА_3 пред`явлено не було. 20.01.2023 року, більш ніж через рік після виплати страхового відшкодування Страховиком у розмірі 98980,48 грн, ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_3 , про стягнення солідарно матеріальної шкоди, а саме різниці між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля та виплаченого страхового відшкодування, що дорівнює 103323,78 грн та збитків (інфляційних втрат, пені, 3% річних) заподіяних несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання від 24.12.2021 року.

06.04.2023 року - представник позивача - адвокат Сафронюк П.В. звернувся до суду із заявою про зменшення розміру позовних вимог, в якій просив солідарно стягнути з відповідачів збитки (інфляційні втрати, пеню, 3% річних), заподіяні несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання від 21.12.2021 року до 07.03.2023 року; стягнути солідарно моральну шкоду, завдану внаслідок пошкодження майна в розмірі 10000 гривень; стягнути з ОСОБА_3 франшизу в розмірі 2600,0 грн.

Щодо зменшення позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи і не заперечується сторонами, станом на 08.03.2023 року страховиком ПАТ «СК «ПЗУ Україна» була компенсована вартість матеріальної шкоди згідно висновку експерта ОСОБА_5 №7245 від 28.12.2021 року у розмірі 199710,00, компенсація витрат на евакуацію у розмірі 1200 грн витрати на проведення експертизи у розмірі 2500 грн, а саме було виплачено: - 24.12.2021 року 98980,48 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №00069229; - 01.03.2023 року 28419,52 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №00090698; - 06.03.2023 року 72310,0 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №1104; - 08.03.2023 року 3700,0 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №1141.

Щодо стягнення франшизи, то до моменту звернення з позовною заявою до суду вимоги (претензії) про стягнення 2600 грн до ОСОБА_3 позивач не пред`являв. Більше того, до моменту звернення ОСОБА_3 був впевнений що матеріальна шкода виплачена позивачу в строк повному обсязі, адже про те що наявна заборгованість позивач ніяким чином не повідомляв. Відповідно до п. 36.6 ст. 36 цього Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. На підставі викладеного, враховуючи те, що як вбачається з матеріалів справи розмір франшизи в сумі 2600 гривень не відшкодований страхувальником відповідач ОСОБА_3 відшкодовує суму франшизи в добровільному порядку, що підтверджується квитанцією №Т34Т-ЗЕ7А-9СОМ-3024 від 12.04.2023 року.

Щодо стягнення солідарно з відповідачів збитим (інфляційні втрати, пеню, 3% річних), заподіяних несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання від 21.12.2021 року до 07.03.2023 року.

Як вбачається з тексту заяви про зменшення, позивач зменшуючи розмір позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди, збільшує суму позову та просить остаточно стягнути з відповідачів солідарно 3% річних у загальному розмірі 3759 грн, пеню 48678,45 грн, інфляційні втрати 29772,21 грн. Заявлена вимога відносно ОСОБА_3 є безпідставною та необґрунтованою, з наступних підстав.

Як зазначає сам страховик у своєму відзиві загальний ліміт відповідальності Стаховика за шкоду завдану водієм забезпеченого авто «КІА», н.з. НОМЕР_2 , становить 230000,00 грн. (сумарно за договорами обов`язкового і добровільного страхування). Таким чином, як і зазначалося у відзиві на позовну заяву від 14.03.2023 року, у випадках, коли деліктні відносини з відшкодування шкоди поєднуються з відносинами страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Тобто належним відповідачем, в рамках відшкодування матеріальної шкоди в даній справі є страховик ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». І відповідно у частині стягнення збитків, заподіяних несвоєчасним виконанням зобов`язання зі сплати страхового відшкодування є саме страховик, а не ОСОБА_3 . Причому, враховуючи погашення страхового відшкодування декількома платежами, позивачем надано некоректний розрахунок збитків. ОСОБА_3 , в рамках даної справи, як вже зазначалося, має компенсувати тільки суму франшизи у розмірі 2600,0 грн, що ним вже виконано в добровільному порядку. Причому, враховуючи, що до моменту звернення з позовною заявою до суду, вимог щодо виплати суми франшизи до ОСОБА_3 позивач не пред`являв, то у відповідача ОСОБА_3 відсутнє прострочення виконання зобов`язання, а отже і нарахування будь-яких збитків (інфляційних втрат, пені, 3% річних) на суму франшизи є необґрунтованим та безпідставним.

Щодо стягнення солідарно з відповідачів моральної шкоди.

Поміж іншого, в заяві про зменшення позивач просить стягнути солідарно з відповідачів моральну шкоду, завдану внаслідок пошкодження майна в розмірі 10000,0 грн. З наведеною вимогою не погоджуються, з огляду на наступне.

Позивачем не надано розрахунку розміру шкоди, з яких саме міркувань він виходив визначаючи його, не надано жодного доказу підтверджуючого факт завдання йому моральної шкоди. ОСОБА_3 у свою чергу зробив усе можливе, щоб позивач як можна швидше отримав страхове відшкодування. Відразу після ДТП звернувся до своєї страхової компанії та повідомив її про настання ДТП, надав всі необхідні документи. Крім того, за першим же викликом з`явився до суду для розгляду справи про адміністративне правопорушення. ОСОБА_3 не уникав спілкування з позивачем, а навпаки робив все від нього залежне щоб якомога скоріше відбулося відшкодування завданої шкоди. Навіть на етапі судового розгляду ОСОБА_3 (його представник) за першою ж вимогою з`являється до суду, надає усі можливі пояснення та докази у розумний строк, адже зацікавлений у розгляді справи у найкоротші строки. ОСОБА_3 відшкодовано суму франшизи у найкоротший термін після пред`явлення першої ж вимоги. Наведене повністю відповідає принципу добросовісності, що передбачає певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони відповідного правовідношення. Враховуючи наведене, визначений позивачем розмір моральної шкоди у сумі 10000,00 гривень не відповідає засадам розумності та справедливості.

Щодо визначення розміру судових витрат відповідача ОСОБА_3 .

На виконання ст. 134, 137 ЦПК України, для належного захисту своїх прав та інтересів, позивач скористався професійною правничою допомогою адвоката Ушакова Олексія Олександровича. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс, і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції складає 10000 грн. Документи, які підтверджують понесені Відповідачем витрати, будуть надані суду у встановлені ЦПК України.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами доказів.

06.12.2021 року о 10 годині 20 хвилин, в м. Одесі по вул. Генерала Швигіна, буд. 3, навпроти вул. Краснова, 2а к1, водій ОСОБА_3 , керуючи т/з «КІА Soul», р.н. НОМЕР_2 , скоїв зіткнення з т/з Nissan Pathfinder, р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 .

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали пошкодження з матеріальними збитками.

За даним фактом співробітниками УПП в Одеській області ДПП складено протокол, серії ААБ № 220322, від 06.12.2021 року, про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

09.02.2022 року Постановою Малиновського районного суду м. Одеси по справі №521/64/22 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На момент ДТП цивільно-правова, відповідальність водія «КІА Soul», р.н. НОМЕР_2 , - ОСОБА_3 була застрахована згідно полісу ЕР 205672240, виданий ПрАт СК «ПЗУ Україна».

Між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_3 був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР.205672340. Забезпеченим, згідно з Полісом, є транспортний засіб «КІА», н.з. НОМЕР_2 . Страхова сума по Полісу № ЕР.205672340 за шкоду заподіяну майну становить 130000,00 грн., а розмір франшизи 2600,00 грн.

Даний Поліс був укладений на підставі вимог Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Також, між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_3 був укладений Договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (ДЦВ) та від нещасного випадку на транспорті (ДНВ) № DС.ЕР.20182910. Ліміт відповідальності за Полісом № DС.ЕР.20182910 складає 100000,00 грн. Повний текс Договору приєднання (Оферта), що разом із Заявою на приєднання (Акцепт) складає Договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (ДЦВ) та від нещасного випадку на транспорті (ДНВ) доступний за посиланням: https://www.pzu.com.un/useful/publichna_oferta.html. Таким чином, загальний ліміт відповідальності Страховика за шкоду завдану майну водієм забезпеченого авто «КІА», н.з. НОМЕР_2 , становить 230000,00 грн.

28.12.2021 року, за замовленням позивача, судовим експертом Федотовим Ф.В. було складено висновок №7245, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «NISSAN Pathfinder», р.н. НОМЕР_3 , з урахуванням фізичного зносу складових, (різниця між ринковою вартістю КТЗ до та після ДТП), внаслідок ДТП, яка сталася 06.12.2021 року становить 202310,26 грн, при цьому вартість транспортного засобу до ДТП визначена у розмірі 371511,00 грн, а після - 169201,00 грн.

Станом на 08.03.2023 року страховиком ПАТ «СК «ПЗУ Україна» була компенсована вартість матеріальної шкоди згідно висновку експерта ОСОБА_5 №7245 від 28.12.2021 року у розмірі 199710,00, компенсація витрат на евакуацію у розмірі 1200,0 грн витрати на проведення експертизи у розмірі 2500,0 грн, а саме було виплачено: - 24.12.2021 року 98980,48 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 00069229; - 01.03.2023 року 28419,52 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 00090698; - 06.03.2023 року 72310,0 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 1104; - 08.03.2023 року 3700,0 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 1141.

Як вбачається з матеріалів справи розмір франшизи в сумі 2600 гривень ОСОБА_3 відшкодував в добровільному порядку, що підтверджується квитанцією №Т34Т-ЗЕ7А-9СОМ-3024 від 12.04.2023 року.

Щодо стягнення солідарно з відповідачів збитків (інфляційні втрати, пеню, 3% річних), заподіяних несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання з 21.12.2021 року до 07.03.2023 року.

Як вбачається з тексту заяви про зменшення, позивач зменшуючи розмір позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди, просить остаточно стягнути з відповідачів солідарно 3% річних у загальному розмірі 3759,0 грн, пеню 48678,45 грн, інфляційні втрати 29772,21 грн.

Згідно ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року за результатами розгляду справи № 755/18006/15-ц зроблено висновки, щодо правильного застосування норм права при стягненні матеріальної шкоди з особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду (далі - ВС) від 20.06.2018 року по справі № 308/3162/15-ц страховик, уклавши з Страхувальником договір страхування його цивільно-правової відповідальності, взяв на себе обов`язок у межах страхової суми відповідати за шкоду, завдану страхувальником третій особі. Відповідно до статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Законодавство України не передбачає солідарного обов`язку страховика та страхувальника щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП майну потерпілого.

Згідно із частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Статтею 530 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України) визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначено у ст. 36 Закону Страховиком має бути прийнято рішення по справі у строк від 15 до 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, а отже розрахунок інфляційних втрат, 3% річних, пені має здійснюватися після закінчення вищевказаного строку.

Згідно зі ст. ст. 251, 253 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Заява про страхове відшкодування була отримана ПрАТ СК «ПЗУ Україна» 06 грудня 2021 року тобто останнім днем на прийняття рішення про виплату страхового відшкодування по даному випадку є 07 березня 2022 року. У позовних вимогах заявлено про стягнення інфляційних втрат, 3% річних, пені і вказано, що розрахунок слід здійснювати із 24 грудня 2021 року. Натомість, законодавчо визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, тобто, за наявності підстав, такий розрахунок здійснюється з 08 березня 2022 року.

У випадках, коли деліктні відносини з відшкодування шкоди поєднуються з відносинами страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Тобто належним відповідачем, в рамках відшкодування матеріальної шкоди в даній справі є страховик ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». Відповідно у частині стягнення збитків, заподіяних несвоєчасним виконанням зобов`язання зі сплати страхового відшкодування є саме страховик, а не ОСОБА_3

ПрАТ СК «ПЗУ Україна» відшкодував позивачу заподіяну шкоду, таким чином перебіг строку зупинився у день виплати відшкодування. Оскільки страхове відшкодування було виплачено потерпілому декількома платежами, то строки штрафних санкцій наступні:

На суму боргу 28419,52 грн - з 08 березня 2022 року по 01 березня 2023 року.

На суму боргу 72310,00 грн - з 08 березня 2022 року по 06 березня 2023 року.

На суму боргу 1200,00 грн - з 08 березня 2022 року по 08 березня 2023 року.

Розрахунок 3% річних, пені та інфляційних втрат:

За період з 08.03.2022 по 01.03.2023 на заборгованість в розмірі 28419,52 грн.

За період з 08.03.2022 по 08.09.2022 (з урахуванням обмеження, встановленого частиною шостою статті 232 ГК України) нараховується пеня в розмірі 5170,02 грн.

Розрахунок пені:

- з 08.03.2022 по 02.06.2022 (днів: 87, облікова ставка НБУ x 2: 20), пеня складає 1354,79 грн;

- з 03.06.2022 по 21.07.2022 (днів: 49, облікова ставка НБУ x 2: 50), пеня складає 1907,61 грн;

- з 22.07.2022 по 08.09.2022 (днів: 49, облікова ставка НБУ x 2: 50), пеня складає 1907,61 грн

За період з 08.03.2022 по 01.03.2023 нараховуються 3% річних в розмірі 838,57 грн.

Розрахунок відсотків річних:

- з 08.03.2022 по 31.12.2022 (днів: 299) сума 3% річних становить 698,42 грн (28419.52 х 3 х 299 / 365 / 100);

- з 01.01.2023 по 01.03.2023 (днів: 60) сума 3% річних становить 140,15 грн (28419.52 х 3 х 60 / 365 / 100).

Інфляційні нарахування з 08.03.2022 по 01.03.2023 складають 7065,78 грн.

Індекс інфляції за весь період = 1.2486240 (березень 2022 р. року - 104.5%, квітень 2022 р. року - 103.1%, травень 2022 р. року - 102.7%, червень 2022 р. року - 103.1%, липень 2022 р. року - 100.7%, серпень 2022 р. року - 101.1%, вересень 2022 р. року - 101.9%, жовтень 2022 р. року - 102.5%, листопад 2022 р. року - 100.7%, грудень 2022 р. року - 100.7%, січень 2023 р. року - 100.8%, лютий 2023 р. року - 100.7%).

За період з 08.03.2022 по 06.03.2023 на заборгованість в розмірі 72310,00 грн.

За період з 08.03.2022 по 08.09.2022 (з урахуванням обмеження, встановленого частиною шостою статті 232 ГК України) нараховується пеня в розмірі 13154,48 грн.

Розрахунок пені:

- з 08.03.2022 по 02.06.2022 (днів: 87, облікова ставка НБУ x 2: 20), пеня складає 3447,11 грн;

- з 03.06.2022 по 21.07.2022 (днів: 49, облікова ставка НБУ x 2: 50), пеня складає 4853,68 грн;

- з 22.07.2022 по 08.09.2022 (днів: 49, облікова ставка НБУ x 2: 50), пеня складає 4853,68 грн.

За період з 08.03.2022 по 06.03.2023 нараховуються 3% річних в розмірі 2163,36 грн.

Розрахунок відсотків річних:

- з 08.03.2022 по 31.12.2022 (днів: 299) сума 3% річних становить 1777.04 грн (72310 х 3 х 299 / 365 / 100);

- з 01.01.2023 по 06.03.2023 (днів: 65) сума 3% річних становить 386.31 грн (72310 х 3 х 65 / 365 /100).

Інфляційні нарахування з 08.03.2022 по 06.03.2023 складають 17978,0 грн.

Індекс інфляції за весь період = 1.2486240 (березень 2022 р. року - 104.5%, квітень 2022 р. року - 103.1%, травень 2022 р. року - 102.7%, червень 2022 р. року - 103.1%, липень 2022 р. року - 100.7%, серпень 2022 р. року - 101.1%, вересень 2022 р. року - 101.9%, жовтень 2022 р. року - 102.5%, листопад 2022 р. року - 100.7%, грудень 2022 р. року - 100.7%, січень 2023 р. року - 100.8%, лютий 2023 р. року - 100.7%).

За період з 08.03.2022 по 08.03.2023 на заборгованість в розмірі 1200,00 грн.

За період з 08.03.2022 по 08.09.2022 (з урахуванням обмеження, встановленого частиною шостою статті 232 ГК України) нараховується пеня в розмірі 218,30 грн.

Розрахунок пені:

- з 08.03.2022 по 02.06.2022 (днів: 87, облікова ставка НБУ x 2: 20), пеня складає 57,21 грн;

- з 03.06.2022 по 21.07.2022 (днів: 49, облікова ставка НБУ x 2: 50), пеня складає 80,55 грн;

- з 22.07.2022 по 08.09.2022 (днів: 49, облікова ставка НБУ x 2: 50), пеня складає 80,55 грн.

За період з 08.03.2022 по 08.03.2023 нараховуються 3% річних в розмірі 36,10 грн.

Розрахунок відсотків річних:

- з 08.03.2022 по 31.12.2022 (днів: 299) сума 3% річних становить 29,49 грн (1200 х 3 х 299 / 365 / 100);

- з 01.01.2023 по 08.03.2023 (днів: 67) сума 3% річних становить 6,61 грн (1200 х 3 х 67 / 365 / 100).

Інфляційні нарахування з 08.03.2022 по 08.03.2023 складають 298,35 грн.

Індекс інфляції за весь період = 1.2486240 (березень 2022 р. року - 104.5%, квітень 2022 р. року - 103.1%, травень 2022 р. року - 102.7%, червень 2022 р. року - 103.1%, липень 2022 р. року - 100.7%, серпень 2022 р. року - 101.1%, вересень 2022 р. року - 101.9%, жовтень 2022 р. року - 102.5%, листопад 2022 р. року - 100.7%, грудень 2022 р. року - 100.7%, січень 2023 р. року - 100.8%, лютий 2023 р. року - 100.7%).

Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь позивача підлягає стягненню 3% річних в розмірі 3038,03 грн, пеня в розмірі 18542,8 грн, інфляційні втрати в розмірі 25342,13 грн.

Щодо стягнення солідарно з відповідачів моральної шкоди.

Згідно із п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно п. 4-5 постанови № 4 від 31.03.95 Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

ОСОБА_3 після ДТП звернувся до своєї страхової компанії та повідомив її про настання ДТП, надав всі необхідні документи. За викликом з`явився до суду для розгляду справи про адміністративне правопорушення. ОСОБА_3 не уникав спілкування з позивачем, а робив все від нього залежне щоб відбулося відшкодування завданої шкоди. ОСОБА_3 відшкодовано суму франшизи після пред`явлення першої ж вимоги. Наведене повністю відповідає принципу добросовісності, що передбачає певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони відповідного правовідношення.

Виплата страхового відшкодування здійснювалася страховиком, а тому суд вважає, що у зв`язку з затримкою повного розрахунку з позивачем йому спричинена моральна шкода, яка оцінюється судом в сумі 3000,0 грн, яка підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», що відповідає засадам розумності та справедливості.

Щодо судових витрат.

Позивач заявив вимогу про стягнення наступних судових витрат: 1) Витрати на матеріально-технічне забезпечення та ведення справи - 5000,00 грн; 2) Витрати на проведення експертизи - 3000,00 грн.; 3) Судовий збір - 1073,60 грн.

Вимога про відшкодування витрат за виготовлення Висновку експерта №7245 у розмірі задоволена ПрАТ СК «ПЗУ Україна» компенсована позивачу в розмірі 2500,00 грн, яку ОСОБА_1 сплатив за виготовлення експертизи, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера №145 від 10.12.2021 р.

Позивачем не вказано на вчинення яких процесуальних дій витрачено 5000,00 грн та в чому вони виражалися. Позивачем не надано доказів фактичного понесення таких витрат - 5000,00 грн.

Отже, вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 1073,60 грн, який підлягає стягненню на його користь з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 133, 141, 263, 265, 268, 272, 354, 355 ЦПК України

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) збитки, заподіяні несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання: 3% річних в розмірі 3038,03 грн (три тисячі тридцять вісім грн 03 коп.), пеня в розмірі 18542,80 грн (вісімнадцять тисяч п`ятсот сорок дві грн 80 коп.), інфляційні втрати в розмірі 25342,13 грн (двадцять п`ять тисяч триста сорок дві грн 13 коп.), та моральну шкоду в розмірі 3000,0 грн (три тисячі грн 00 коп.).

Стягнути Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40, ) користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір в сумі 1073,60 грн.

В частині вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий В. К. Гуревський

Рішення суду у повному обсязі складено 25 травня 2023 року.