Справа № 456/1476/20
Провадження № 4-с/456/9/2023
УХВАЛА

іменем України

17 листопада 2023 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Кулешник С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрий скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Семенюк Ольги Богданівни,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою та просить визнати неправомірними дії головного державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Семенюк Ольги Богданівни щодо повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання та зобов`язати головного державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Семенюк Ольгу Богданівну вирішити питання про відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом - ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13.05.2021 року про затвердження мирової угоди у справі №456/1476/20.

Покликається на те, що 13 травня 2021 року у справі №456/1476/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя укладено мирову угоду, яка затверджена ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13.05.2021 року на наступних умовах. Сторони за взаємною згодою та для уникнення будь-яких подальших суперечностей щодо розподілу між сторонами спільного майна подружжя: будівлі та споруди за адресою АДРЕСА_1 , квартири за адресою АДРЕСА_2 , гарантують одна одній право на:припинення права власності за ОСОБА_2 на будівлю та споруду за адресою АДРЕСА_1 . Залишення за ОСОБА_3 права власності на будівлю за адресою АДРЕСА_1 . Припинення права власності за ОСОБА_3 на квартиру за адресою АДРЕСА_2 . Залишення за ОСОБА_2 права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 . Відповідач ОСОБА_3 виплачує позивачу ОСОБА_2 грошову компенсацію частини вартості будівлі та споруди за адресою АДРЕСА_1 в сумі 25 000 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 694 500 грн. станом на 13.05.2021 року. Виплати провадяться відповідачем ОСОБА_3 рівними частинами щомісячно, починаючи з 01.01.2022 року протягом одного року на банківський (картковий) рахунок позивача ОСОБА_2 . Кінцевий термін сплати 01.01.2023 року. Визначене у пункті 1 мирової угоди право власності переходить до сторін у день повного виконання мирової угоди, але не пізніше 01.02.2023 року. Всі витрати з переходу права власності сторони несуть за взаємною домовленістю. Сторони стверджують, що жодних вимог (претензій) матеріального (майнового) чи будь-якого іншого характеру одна стосовно іншої у спорі щодо розподілу між сторонами спільного майна подружжя: будівлі та споруди за адресою АДРЕСА_1 , квартири за адресою АДРЕСА_2 , після повного виконання мирової угоди не будуть мати у майбутньому. Однак, станом на даний час ОСОБА_3 не виконав умови мирової угоди, а саме не виплатив ОСОБА_2 грошову компенсацію в сумі 25 000 доларів США. Відтак для примусового виконання умов мирової угоди скаржник ОСОБА_1 подала в Стрийський відділ державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяву разом з ухвалою суду про затвердження мирової угоди від 13 травня 2021 року. 27 червня 2023 року рекомендованим листом скаржник отримала повідомлення від 20.06.2023 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з тим, що виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Скаржник вважає такі дії державного виконавця неправомірними, які порушують її права. Мирова угода за своєю правовою природою є договором, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода грунтується на взаємовигідних для обох сторін умовах і, як правило, виконується добровільно. Припинення судового спору між сторонами у спосіб укладення мирової угоди, за умови його затвердження судом шляхом постановления ухвали із закриттям провадження у справі, не передбачає права сторони змінювати правовідношення шляхом зобов`язання внесення змін до мирової угоди та виключає можливість у подальшому в судовому порядку змінювати мирову угоду шляхом ухвалення іншого судового рішення про внесення змін до раніше затвердженої мирової угоди. У разі ухилення однієї із сторін від виконання мирової угоди після закінчення строку (настання терміну) виконання нею своїх обов`язків за цією угодою, ухвала суду про затвердження мирової угоди являється виконавчим документом і підлягає виконанню державною виконавчою службою.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 скаргу підтримали, покликаючись на викладені в ній обставини та просять скаргу задоволити.

Державний виконавець Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Семенюк О.Б. в судовому засіданні заперечила проти скарги та просила відмовити в її задоволенні.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, які беруть участь у справі, суд вважає, що скарга підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13.05.2021 року у справі №456/1476/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя визнано та затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на наступних умовах.

Сторони за взаємною згодою та для уникнення будь-яких подальших суперечностей щодо розподілу між сторонами спільного майна подружжя: будівлі та споруди за адресою АДРЕСА_1 , квартири за адресою АДРЕСА_3 , гарантують одна одній право на:

Припинення права власності за ОСОБА_2 на будівлю та споруду за адресою АДРЕСА_1 .

Залишення за ОСОБА_3 права власності на будівлю та споруду за адресою АДРЕСА_1 .

Припинення права власності за ОСОБА_3 на квартиру за адресою АДРЕСА_3 .

Залишення за ОСОБА_2 права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_3 .

Для реалізації п 1.1. відповідач ОСОБА_3 виплачує позивачу ОСОБА_2 грошову компенсацію частини вартості будівлі та споруди за адресою АДРЕСА_1 в сумі 25 000 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 694 500 грн.

Виплати, передбачені п.1.1. проводяться відповідачем ОСОБА_3 рівними частинами щомісячно, починаючи з 01.01.2022 року протягом одного року на банківський (картковий) рахунок позивача ОСОБА_2 . Кінцевий термін сплати 01.01.2023 року.

Визначене у пункті 1 Мирової угоди право власності переходить до сторін у день повного виконання Мирової угоди, але не пізніше 01.02.2023 року. Всі витрати з переходу права власності сторони несуть за взаємною домовленістю.

Сторони стверджують, що жодних вимог (претензій) матеріального (майнового) чи будь-якого іншого характеру одна стосовно іншої у спорі щодо розподілу між сторонами спільного майна подружжя: будівлі та споруди за адресою АДРЕСА_1 , квартири за адресою АДРЕСА_3 після повного виконання мирової угоди не будуть мати у майбутньому.

Закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя. Ухвала набрала законної сили 31.05.2021 року.

З повідомлення №21879 від 20.06.2023 року державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Семенюк Ольги Богданівни надісланого ОСОБА_1 вбачається, що державним виконавцем Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Семенюк Ольгою Богданівною розглянуто заяву щодо примусового виконання ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13.05.2021 року про затвердження мирової угоди №456/1476/20 виданого 13.05.2021 Стрийським міськрайонним судом Львівської області та повідомлено, що виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень, також ухвала не відповідає вимогам, передбаченим ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" (відсутні: дата народження боржника - фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта боржника, резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень, строк пред`явлення рішення до виконання) та керуючись п.6, 7 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повернув виконавчий документ без прийняття до виконання.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ст. 2 цього ж Закону, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, і сторін та, інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що державний виконавець не виконав вимог ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».

Тому суд вважає, що відсутність у виконавчому листі відомостей про дату: народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання та не позбавляє державного виконавця скористатися своїм правом та отримати таку інформацію у відповідних установах.

Аналогічний правовий висновок викладений і в постановах Верховного Суду від 19 вересня 2019 р. у справі № 469/1357/16-ц, від 24 грудня 2020 р. у справі № 639/2561/18-ц. від 29 квітня 2021 р. у справі № 686/3941/19, від 14 і рудня 2022 року по; справі № 504/3238/16-й.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, №18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

З наявних матеріалів справи вбачається порушення державним виконавцем прав та законних інтересів стягувача при здійсненні дій по виконанню рішення суду, тому скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 447-451 ЦПК України, суд

ухвалив:

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Семенюк Ольги Богданівни щодо повернення стягувачу виконавчого документу без прийняття до виконання.

Зобов`язати головного державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Семенюк Ольгу Богданівну вирішити питання про відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом - ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13.05.2021 року про затвердження мирової угоди у справі №456/1476/20.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 21.11.2023 року.

Головуючий суддя С. С. Сас