КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА

Справа № 488/71/23
Провадження № 2/488/713/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.04.2023 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої по справі - судді Чернявській Я.А.,

при секретарі судового засідання Маснюк М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення алiментiв,

ВСТАНОВИВ:

16.01.2023 року ОСОБА_3 звернулася до Корабельного районного суду м. Миколаєва із позовною заявою до ОСОБА_2 з позовною вимогою про змiну способу стягнення алiментiв. У позовній заяві просила суд змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми в розмірі 1200,00 грн. на місяць на 1/4 частку від всіх видів заробітку (доходу) та грошового забезпечення, інших виплат, установлених законодавством, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва по справі № 488/921/20 від 06.10.2020 року за позовом ОСОБА_2 змінено спосіб стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з розміру частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, на стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі - у розмірі 1200,00 грн. щомісячно, починаючи від дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист у цій справі перебуває на примусовому виконанні у Корабельному ВДВС у місті Миколаєві ПМУМЮ (м. Одеса), але заборгованість відповідач погасив у грудні 2022 року.

В січні 2023 року позивачці стало відомо, що відповідач працевлаштований офіційно та отримує стабільний дохід у вигляді заробітної плати.

Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет на 2023 рік», прожитковий мінімум для дітей у віці 6 - 18 років встановлений у розмірі 2833 грн. 50% від цієї суми складає 1416, 50 грн., що є навіть більшим від той розмір аліментів, що на даний час сплачує відповідач у твердій грошовій сумі.

Вказала, що навіть, якщо відповідач отримує мінімальний розмір заробітної плати, встановлений на 2023 рік на рівні 6700 грн., то 1/4 частка від цієї суми також є більшою, ніж розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі 1200 грн. Той розмір аліментів, який сплачує відповідач на даний час є недостатнім для гармонійного та повноцінного розвитку дитини, забезпечення усіх її потреб, рівень витрат на дитину постійно зростає.

Пояснила, що той розмір аліментів, який сплачує відповідач на даний час є недостатнім для гармонійного та повноцінного розвитку дитини, забезпечення усіх її потреб, рівень витрат на дитину постійно зростає.

Повідомила, що дівчинці вже виповнилося 7 років, вона вступила до школи, тож її вікові потреби значно змінилися порівняно з 2020 роком, коли було ухвалене рішення про стягнення аліментів в розмірі 1200,00 грн.

Враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, працює, отримує дохід, позивач вважала за доцільне змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24.01.2023 р. відкрите провадження по справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Одночасно, в ухвалі відповідачу роз`яснено, що він має право подати до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також має право подати до суду заперечення протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

В судове засідання позивач не з`явилася. Від представника позивача адвоката Луконіної Н.В. до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити.

В судове засідання відповідач не з`явився, у своєму відзиві на позовну заяву заперечував проти задоволення позовних вимог.

В обґрунтування відзиву зазначив, що 13.01.2020 року Корабельним районним судом м. Миколаєва видано судовий наказ про стягнення з нього на користь відповідача на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.12.2019 року і до повноліття дитини.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06.10.2020 року було змінено спосіб стягнення з відповідача аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень, щомісячно, починаючи від дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Пояснив, що проти сплати аліментів він не відмовляється та повідомив, що позивачці додатково періодично дає гроші на потреби дитини. Гроші він перераховував на картку своїй матері, ОСОБА_5 , а вона вже перераховувала їх позивачці.

Пред`являючи вимогу про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) платника аліментів, позивачка належним чином не обґрунтувала та не підтвердила належними доказами факт зміни обставин, які мали місце за період з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів та станом на час звернення до суду з даним позовом.

Позивачем не додано до позову будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про збільшення втр ат позивача на утримання неповнолітньої доньки.

Доводи позивача з приводу необхідності зміни способу стягнення аліментів у зв`язку з тим, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум в розрахунку на місяць на дитину віком від 6 до 18 років становить 2833 гривень, вважав необґрунтованими.

У відповіді на відзив представник позивача зазначила, що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Розмір аліментів, які стягуються з відповідача на дитини визначено судом в твердій грошовій сумі, в розмірі, що на даний час є меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Посилаючись на вказане, просила суд задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 .

Суд, вивчивши матеріали справи, зваживши доводи сторін, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Під час вивчення матеріалів справи судом було встановлено наступне.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю позивач ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 16.03.2016 року.

На підставі судового наказу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13.01.2020 р. по справі № 488/4753/19 з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , були стягнуті аліменти у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10.12.2019 року і до повноліття дитини.

Згідно з рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06.10.2020 р., ухваленим у цивільній справі № 488/921/20, був змінений спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі судового наказу, виданого Корабельним районним судом м. Миколаєва від 13.01.2020 року, на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з розміру 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, на стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 гривень, щомісячно, починаючи від дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Вказане рішення суду набрало законної сили 06.11.20 року та того ж дня виданий виконавчий лист по справі для пред`явлення його на примусове виконання до органів Державної виконавчої служби.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином вказаним вище судовим рішенням був встановлений обов`язок відповідача по сплаті аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначений їх розмір.

Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до ст. 9 Конституції України діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі, та навпаки).

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14.

Отже, виходячи з викладеного, суд вважає, що позов ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини щодо зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку заробітку (доходу) платника аліментів підлягає задоволенню, оскільки саме одержувач аліментів наділений правом вибору способу стягнення аліментів.

Положеннями ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1,5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Окрім того, при розгляді позовів про зміну розміру аліментів застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 181 «Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину», ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

У положеннях ст. 2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до норм ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України віл 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ст. 27 вищезазначеної Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-1V суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, а в силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-IV).

У рішенні «Хант проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2). і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Отже, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав.

Цей обов`язок закріплений в Конституції України (статті 51, 52), а також в Сімейному кодексі України (статті 180-201).

Таким чином, суд вважає, що розмір аліментів, що підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн. у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

На підставі вищевикладеного та керуючись та ст.ст. 181, 182, 183, 184, 192 СК України, ст. ст. 2, 4, 5, 12, 76-84, 206, 263- 265, 354 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення алiментiв задовольнити.

Змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які були стягнуті з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 за рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06.10.2020 р. по цивільній справі № 488/921/20 (провадження № 2/488/999/20).

Стягувати з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до повноліття дитини.

Відкликати виконавчий лист, виданий Корабельним районним судом м. Миколаєва по цивільній справі № 488/921/20 (провадження № 2/488/999/20) на виконання рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06.10.2020 року, після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення суду в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: Я.А. Чернявська