Справа № 186/1618/23
Провадження номер № 2/0186/705/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Демиденко С.М.,

секретар - Фадєєва Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, який зареєстровано 21 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №141, а також з відповідача стягнути судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що з 21 листопада 2015 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спочатку сімейне життя сторін склалося добре, проте останній рік, особливо продовж останніх місяців, сімейні стосунки зіпсувалися.

З лютого 2022 року сім`я практично проживає окремо: у зв`язку з евакуацією в наслідок вторгнення агресора на територію України позивач з сином виїхали до Республіки Польща, а відповідач залишився вдома. Дане рішення було прийняте батьками разом задля безпеки життя і здоров`я їх малолітньої дитини.

Позивач за кордоном оформила тимчасовий прихисток і працевлаштувалась.

Син проживає з мамою весь час і в цьому році пішов до школи в 1 клас - отримує знання в школі в містечку Слубіце в Республіці Польща, де і проживає разом з мамою на час отриманого прихистку за кордоном.

Спільне життя Позивача з Відповідачем в останні півроку погіршилось, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок, та, як наслідок, до фактичного припинення шлюбних відносин. Взаємини між подружжям почали псуватись через втрату взаємоповаги і взаєморозуміння, через байдужість до життя та проблем кожного.

Більше того, між подружжям втратилось почуття любові та поваги один до одного.

Будь-які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у Позивача з Відповідачем різні погляди на сімейне життя та обов`язки.

За весь останній час, починаючи з лютого 2022 року, спільне господарство подружжям практично не ведеться.

Отже, Позивач рахує, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам та інтересам сина, а також має бажання і вважає за необхідне розірвати шлюб між нею та Відповідачем.

Рішення про розірвання шлюбу Позивачем прийнято остаточно і змінювати його не має намірів, оскільки примирятись з Відповідачем не планує.

Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник надала заяву в якій прохала справу розглядати без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає їх задовольнити.

Відповідач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Щодо стягнення з нього судових витрат на професійну правничу допомогу заперечує, вважає, що вони є завищеними, не обґрунтованими, оскільки він позов визнає, та не перешкоджав розірванню шлюбу.

Виходячи з матеріалів справи, вбачається, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 21 листопада 2015 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували свій шлюб 21 листопада 2015 року за актовим записом №141. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 .

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 10.03.2016 року встановлено, що позивача та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовільнити з наступних підстав.

Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні.

Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Нормами ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин а також те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Детально вивчивши й оцінивши мотиви розлучення, повно і всебічно з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, приймаючи до уваги те, що сторони тривалий час не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо, суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Згідно з п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Окрім цього, відповідно до п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином 50% сплаченого судового збору необхідно компенсувати позивачу за рахунок держави, а інші 50% - повернути.

У стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу необхідно відмовити, оскільки на час ухвалення рішення у справі позивачем, окрім орієнтовного розрахунку суми понесених судових витрат, не надано інших документів які підтверджують їх розмір.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 4, 6, 9, 18, 76, 77, 78, 79, 80, 89, 141, 200, 206, 207, 258, 263, 264 ЦПК України, ст. ст.3, 24, 110-112 СК України, - суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 21 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №141, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Повернути позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , з державного бюджету 50 відсотків сплаченого, відповідно до квитанції №28156 від 20 жовтня 2024 року, судового збору в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Компенсувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , витрати на сплату 50 відсотків судового збору в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок за рахунок держави.

У стягненні з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: С.М. Демиденко