Справа № 274/900/23
Провадження № 2/0274/628/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"26" травня 2023 р. м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого - судді Хуторної І.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в судове засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Ідея Банк", третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

в с т а н о в и л а :

1. Описова частина

09.02.2023 ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Гуменюка О.В., звернувся до суду з позовом до АТ "Ідея Банк", у якому просить визнати виконавчий напис № 49, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною від 22.02.2022 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Ідея Банк" заборгованості в сумі 54 056, 34 грн таким, що не підлягає виконанню.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

На обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що 22.02.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною вчинено виконавчий напис № 49 про стягнення із нього на користь АТ "Ідея Банк" заборгованості в сумі 54 056, 34 грн.

Вважає вказаний виконавчий напис незаконним, оскільки йому не надіслано лист-вимогу про погашення кредитної заборгованості, нотаріусу не було надано оригіналу кредитного договору, нотаріусу не надано доказів безспірності кредитної заборгованості, зокрема, не надано первинних документів щодо видачі кредиту та кредитний договір, за яким вчинено виконавчий напис не був нотаріально посвідчений.

У відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 27.04.2023, представник відповідача АТ "Ідея Банк" Яна Гавриленко позовні вимоги не визнала та просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 33-38).

Заперечення проти позову обґрунтовані тим, що оскільки позивач не виконував зобов`язання за кредитним договором № Z75.19740.006467484 від 06.03.2020, укладеним між Акціонерного товариства "Ідея Банк" та ОСОБА_1 , станом на 10.01.2023 у нього утворилась заборгованість у розмірі 54 056, 34 грн.

Крім того, позивач був повідомлений про наявність заборгованості за кредитом, так як АТ "Ідея Банк" на адресу ОСОБА_1 було направлено повідомлення щодо наявності заборгованості за вищевказаним кредитним договором та його попереджено про можливість стягнення боргу за виконавчим написом у разі непогашення ним заборгованості за кредитом у трицятиденний строк, з дня направлення відповідної вимоги.

Також зазначає, що, підписавши кредитний договір, сторони погодили усі його умови, серед іншого, розмір, строки погашення заборгованості відповідно до графіку щомісячних платежів у період з 06.03.2020 по 06.03.2025 та відповідальність за невиконання умов договору. Разом з тим, позивач вносив кошти на погашення кредиту лише з 06.04.2020 по 30.12.2020.

Щодо безспірності заборгованості представник відповідача вказує, що вона підтверджується документами передбаченим Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, які були надані приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису.

АТ "Ідея Банк" не погоджується з розміром витрат на професійну правову допомогу, такий розмір не є співмірним із складністю спору. Просить зменшити розмір правничої допомоги до 0 гривень. У договорі не вказано розміру та порядку обчислення витрат на надання правничої допомоги. Повний текст договору не долучено до позовної заяви та у банку відсутня можливість пересвідчитися щодо домовленості між адвокатом та його клієнтом щодо розміру та/ або порядку обчислення гонорару. Представником позивача не надано акт прийому-передачі виконаних робіт, не надано доказів про понесення витрат на правничу допомогу, які відповідають ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» . Також, витрат на представництво позивача у суді у розмірі 1000, 00 грн необґрунтовані, оскільки с права розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою від 14.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, до участі в справі в якості третьою особи без самостійних вимог залучено приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Тамару Миколаївну.

Представник відповідача позовну заяву із додатками та ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду отримав 19.04.2023.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що 22.02.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною вчинено виконавчий напис №49 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Ідея Банк" заборгованості в сумі 54056, 34 грн за кредитним договором № Z75.19740.006467484 від 06.03.2020, укладеним між Акціонерним товариством "Ідея Банк" та ОСОБА_1 . Борг стягнуто за період з 06.02.2021 по 10.01.2022. Суму боргу включає: заборгованість за строковим основним боргом - 24 681, 62 грн, заборгованість за простроченим основним боргом - 7419, 13 грн, заборгованість за простроченими процентами - 3749, 95 грн, заборгованість за строковими процентами - 34, 54 грн, заборгованість за строкову плату за обслуговування кредиту - 1084, 74 грн, заборгованість за прострочену плату за обслуговування кредиту - 15186, 36 грн. Також за вчинення виконавчого напису стягнуто нотаріальну плату 1900 гривень, яка підлягає стягненню із боржника на користь стягувача (а.с. 11).

Кредитний договір від 06.03.2020 № Z75.19740.006467484, укладений між Акціонерним товариством "Ідея Банк" та ОСОБА_1 не посвідчений нотаріально.

Пунктом 1.5 Кредитного договору передбачено, що сторони погодили сплату комісійної винагороди згідно діючих тарифів банку (а.с.9, 10).

Відповідно до вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань від 10.01.2022 АТ «Ідея Банк» повідомило позивача про наявність у нього боргу за кредитним договором від 06.03.2020 № Z75.19740.006467484 в сумі 54056, 34 грн та вказало про вчинення виконавчого напису нотаріусом, у разі непогашення боргу в трицятиденний строк. Така вимога направлена на адресу позивача, що доводиться описом вкладення в цінний лист із штампом Укрпошти із датою відправлення та списком згрупованих поштових відправлень від 12.01.2022 (а.с .44 - 46).

Згідно довідки про рух коштів та детального розрахунку боргу за кредитним договором від 06.03.2020 № Z75.19740.006467484 розмір боргу складає 54056, 34 грн. Суму боргу включає: заборгованість за строковим основним боргом - 24 681, 62 грн, заборгованість за простроченим основним боргом - 7419, 13 грн, заборгованість за простроченими процентами - 3749, 95 грн, заборгованість за строковими процентами - 34, 54 грн, заборгованість за строкову плату за обслуговування кредиту - 1084, 74 грн, заборгованість за прострочену плату за обслуговування кредиту - 15186, 36 грн (а.с .40-43).

Національне законодавство та релевантна судова практика

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 № 296 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок), постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (у редакції на час вчинення оспорюваного виконавчого напису).

Згідно з п.19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункту 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «По нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів.

Відповідно до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.2199 № 1172 в редакції на час вчинення оспорюваного виконавчого напису (22.11.2016) для одержання виконавчого напису виданого на стягнення боргу за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року відмовлено.

Висновки суду

Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 22.02.2022, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Як зазначено вище, кредитний договір від 06.03.2020 № Z75.19740.006467484, за яким вчинено виконавчий напис не був посвідчений нотаріально.

Вчинення виконавчого напису за кредитним договором, який нотаріально не посвідчений, суперечить вимогам ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999 та є безумовною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Таким чином, позовні вимоги належить задовольнити.

Разом із тим, доводи позивача, що йому не було направлено вимогу про дострокове повернення боргу спростовуються долученими до відзиву доказами, а це копією вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань, від 10.01.2022, описом вкладення в цінний лист із штампом Укрпошти із датою відправлення 12.01.2022 та списком згрупованих поштових відправлень від 12.01.2022, відповідно до яких на адресу позивача було направлено вимогу про стягнення боргу.

Також із зазначених у позовній заяві доводів та наданих відповідачем доказів, відсутні підстави вважати, що розмір боргу не був безспірним. Докази, долучені до позову, не є достатніми для встановлення цього факту.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 6 ст. 141).

Оскільки позов задоволено, то судовий збір, від сплати якого позивач звільнений при зверненні до суду, в сумі 1073, 60 грн, слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

За змістом п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат ( постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 та від 19.02.2020 року в справі №755/9215/15-ц).

На обґрунтування вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду Договір про надання правової допомоги № 95 від 08.02.2023 у п. 7 якого вказано, що обсяг та вартість наданої правничої допомоги за договором визначається у відповідному розрахунку, який є невід`ємною частиною договору і свідчить про виконання сторонами своїх зобов`язань; ордер на надання правничої (правової) допомоги від 08.02.2023, розрахунок до Договору про надання правової допомоги, за яким розмір витрат на правничу допомогу за договором № 95 від 08.02.2023 склав 5000 грн (усна консультація з вивченням документів -1000 грн, складання процесуальних документів - 3000 грн, представництво інтересів в суді - 1000 грн); квитанцію до прибуткового касового ордеру від 08.02.2023 про внесення ОСОБА_1 адвокату Гуменюку О.В. за договором № 95 від ОСОБА_1 - 5000 грн (а.с. 12, 13, 14, 15, 16).

Враховуючи, що справа розглядався у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідь на відзив адвокат не подавав, тобто не здійснював представництва позивача в суді, справа за своєю суттю є нескладною, із приводу спірних правовідносин існує стала судова практика, з огляду на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження усіх фактів, на які посилався у позові, суд за клопотанням представника відповідача зменшує витрати позивача на правничу допомогу до 2500 гривень.

Керуючись статтями 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 49 від 22.02.2022, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Ідея Банк" заборгованості за кредитним договором у розмірі 54 056, 34 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства "Ідея Банк" на користь держави судовий збір в розмірі 1073 гривні 60 копійок.

Стягнути з Акціонерного товариства "Ідея Банк" на користь ОСОБА_1 2500 гривень судових витрат на правову допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач: Акціонерне товариство "Ідея Банк", місцезнаходження за адресою: м. Львів, вул. Валова, 11, ;

третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, місцезнаходження: п/і АДРЕСА_2 .

Суддя І.Ю. Хуторна