Справа № 308/7241/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання Майор Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 в особі уповноваженого представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі уповноваженого представника ОСОБА_2 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивує тим, що 23.10.2014 року між ним та відповідачем ОСОБА_3 було укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Пацканівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис №02.

Позивач вказує на те, що протягом тривалого часу, а саме після реєстрації шлюбу їхнє сімейне життя між позивачем та відповідачем погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сім`ї, вона не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Позивач зазначає, що на протязі тривалого часу ведення між позивачем та відповідачем спільного господарства припинено, а подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки, як у нього, так і у Відповідачки, на грунті сімейно-побутових проблем та протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги.

У зв`язку з цим позивач вважає, що шлюб носить формальний характер, оскільки жодних обов`язків у сторін, як подружжя не існує. На даний час шлюб існує суто формально. Подальше спільне сімейне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача.

З посиланням на викладене, позивач просить суд: шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрований 23.10.2014 року виконавчим комітетом Пацканівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис №02 ? розірвати.

Позивач у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Представник позивача надіслав на адресу суду заяву відповідно до якого просить позов задовольнити та розглянути справу без участі позивача та його представника.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Надіслала на адресу суду заяву відповідно до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить шлюб розірвати та провести розгляд справи без її участі.

В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії:

25.05.2023 року ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

25.08.2023 року ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду надано строк для примирення подружжя.

24.11.2023 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду поновлено провадження у справі.

Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Як встановлено судом, сторони уклали шлюб 23.10.2014 року, який зареєстрований Виконавчим комітетом Пацканівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис №02, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 від 03.05.2023 року виданим повторно.

Як встановлено судом, у відповідачки ОСОБА_3 на утриманні є неповнолітня дитина - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 26.03.2013 року. Згідно даного свідоцтва про народження, у графі батько записаний " ОСОБА_5 " , а у графі мати - " ОСОБА_6 " .

Майновий спір між сторонами відсутній.

Шлюбні відносини між подружжям, як стверджує позивач припинені.

Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України.

Суд враховує, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно положення ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру та бажання зберегти шлюб з відповідачем.

З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 носить формальний характер.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що дана сім`я розпалась остаточно, примирення між подружжям є неможливим, є всі підстави для задоволення позову.

Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Згідно ст. 56 ч. 3 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини, а ч. 4 цієї ж статті передбачає, що примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя.

Підстав для відмови у задоволенні позовних вимог судом не встановлено.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача.

Відповідно ст. 141 ЦПК України суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.12, 76, 81, 141, 259, 263-265, 268, 272 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 105, 110,112 Сімейного Кодексу України, суд,

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі уповноваженого представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрований 23.10.2014 року, Виконавчим комітетом Пацканівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис №02 ? розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (мешканець: АДРЕСА_2 ) суму сплаченого ним судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Учасники справи :

Позивач ОСОБА_1 (мешканець: АДРЕСА_3 );

Відповідач ОСОБА_3 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).

Дата складання повного тексту судового рішення 28.11.2023 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца