Провадження №2/369/7075/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2023 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 треті особи Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про участь у вихованні дітей одного з батьків, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Відповідно до прохальної частини позову позивач просить суд зобов`язати ОСОБА_2 не чинити дій (заборонити чинити дії) щодо:

1)Здійснення особистого контакту з дітьми ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наближення до дітей на відстань не менше за 500 метрів, розшукування дитини самостійно або через третіх осіб, розповсюджування інформації, що стосується особистого життя дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у будь-який спосіб, у тому числі через засоби масової інформації та мережу Інтернет;

2)Рекомендувати ОСОБА_2 добровільно пройти Типову програму для кривдників, затверджену наказом Міністерства соціальної політики № 1434 від 01.10.2018 року та отримати позитивний письмовий висновок про повне проходження даної програми;

3)Отримати письмовий висновок органу опіки та піклування Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про можливість здійснення особистого контакту з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за наявного викновку про проходження Типової програму для кривдників, затвердженої Наказом Міністерства соціальної політики № 1434 від 01.10.2018 року;

4)За наявності позитивного висновку органу опіки та піклування Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про можливість здійснення особистого контакту з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без факторів психологічної травматизації для дітей дозволити здійснювати особистий контакт з дітьми у спосіб визначений у висновку органу опіки та піклування з урахуванням бажання дітей;

5)Заборонити ОСОБА_2 здійснювати особистий контакт з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у разі наявності висновку органу опіки та піклування Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про не можливість здійснення або продовження особистого контакту з дітьми.

Вивчивши матеріали позовної заяви разом з додатками, вважаю, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства в позовному провадженні, зважаючи на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1, 2 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

З позовних вимог вбачається, що фактично позивач звернувся з вимогами про видачу обмежувального припису, вимог при встановлення способу спілкування з дітьми позивачем не заявлено.

Такі заяви розглядаються в порядку окремого провадження, передбаченого Розділом ІV ЦПК України.

Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про:

1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи;

2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності;

3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою;

4) усиновлення;

5) встановлення фактів, що мають юридичне значення;

6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі;

7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність;

8) визнання спадщини відумерлою;

9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку;

10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу;

11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, врегульовано Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Главою 13 Розділу IV ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Статтею 350-4 визначено, що заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що звернення до суду з вимогою про видачу обмежувального припису повинно бути оформлене шляхом складання процесуального документа у формі заяви.

Відповідно до ст. 350-3 заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису. Заінтересованими особами також можуть бути інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції.

Враховуючи вищевикладене, по вказаній категорії справ, учасниками можуть бути заявник та заінтересовані особи.

Частиною 3 ст. 42 ЦПК України визначено, що у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Оскільки суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв`язків, то лише за умови зазначення вказаних вище обставин за нормами статті 350-4 ЦПК України є підстави для відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вище викладене дає підстави для висновку, що у відкритті провадження по даній цивільній справі повинно бути відмовлено.

Керуючись ст. 186 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 треті особи Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про участь у вихованні дітей одного з батьків.

Роз`яснити позивачу право на звернення до суду в порядку окремого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ