Справа № 569/2902/23
16 травня 2023 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі головуючого судді Бучко Т.М.
секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.
з участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики грошей,
Ухвалою від 6 березня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 суд прийняв до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у справі.
Ухвалою від 10 квітня 2023 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснив, що частково кошти поверталися, хоча не кожного місяця і не в обумовленіц сумі. Максимально в місяць відповідач надава 600 доларів. Останні 2,5 роки відповідачі припинили повертати позику. Неодноразово усно звертався до ОСОБА_2 з вимогою про повернення позики, але останній в грубій формі відмовлявся виконувати договір, а надалі взагалі перестав відповідати на дзвінки.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Про місце, дату та час судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило.
За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.
Суд встановив, що 18 листопада 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладений договір позики (далі - договір), що підтверджується договором позики грошей, підписаним позикодавцем ОСОБА_1 , позичальниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в присутності свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оригінал якого суд оглянув в судовому засіданні.
Відповідно до п.1 договору позикодавець (позивач) передав, а позичальник (відповідачі) прийняв у власність 220000 доларів США.
Згідно з п.2 договору вказану у п.1 договору суму грошей позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві в строк до 18 листопада 2028 року.
Пунктом 4 договору передбачено, що повернення позики має проводитись рівними частинами щомісячно до 15 числа кожного місяця в сумі 1833 долари США готівкою або безготівкоим платежем на банківську карту позикодавця. У випадку неповернення позичальником щомісячного платежу протягом трьох місяців, в будь який період дії договору, позикодавець вправі вимагати дострокового, негайного повернення всієї позиченої суми і має право пред`явити цей договір до стягнення в порядку і строки, передбачені чинним законодавством України.
Відповідно до п.8 договору після повернення позики примірник договору, що знаходиться у позикодавця, має бути повернутий позичальнику з відміткою про повернення грошей.
На виконання договору відповідачі повернули позивачу грошові кошти на загальну суму 5410 доларів США, а саме: 26 листопада 2018 року - 300 доларів США (готівкою), 1 грудня 2018 року - 200 доларів США (готівкою), 3 січня 2019 року - 500 доларів США (готівкою), 9 січня 2019 року - 300 доларів США (на банківську картку), 19 січня 2019 року - 200 доларів США (на банківську картку), 28 лютого 2019 року - 300 доларів США (готівкою), 2 березня 2019 року - 200 доларів США (готівкою), 14 квітня 2019 року - 600 доларів США (готівкою), 6 травня 2019 року - 300 доларів США (готівкою), 7 червня 2019 року - 600 доларів США (готівкою), 6 серпня 2019 року - 500 доларів США (на банківську картку), 7 грудня 2019 року - 500 доларів США (готівкою), 26 січня 2020 року - 500 доларів США (на банківську картку), 9 березня 2020 року - 160 доларів США (на банківську картку), 7 квітня 2020 року - 250 доларів США (на банківську картку).
З врахуванням повернутих сум грошових коштів заборгованість відповідачів за договором позики грошей від 18 листопада 2018 року становить 214590 доларів США.
Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2 ст.1047 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За приписами ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього кодексу.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України).
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За положеннями ст.525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно з ст.610, 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За ст.541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо (ч.1 ст.543 ЦК України).
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц зробила висновок, що три проценти річних, передбачені ст.625 ЦК України, можуть бути визначені у доларах США та нараховуються, виходячи із простроченої суми, вираженої у відповідній грошовій валюті. При обрахунку трьох процентів річних за основу має братися прострочена сума, визначені у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.
Всупереч наведеним нормам закону та умовам укладеного між сторонами договору відповідачі не виконують належним чином свої зобов`язання за договором.
Повернення частини позики на виконання спірного договору відповідачі з 7 квітня 2020 року не здійснюють. Доказів на спростування вказаної обставини суду не надано.
Матеріали справи не містять підтвердження повернення відповідачами позивачу грошових коштів в загальній сумі 214590 доларів США.
Оскільки відповідачі порушили зобов`язання, встановлені договором позики грошей, докази своєчасного та належного виконання умов договору у справі відсутні, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача суми боргу та трьох процентів річних від простроченої суми, а тому позов належить задовольнити.
На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 141, 263-265, 273, 280-282, 353, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики грошей задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6710 (шість тисяч сімсот десять) грн у відшкодування судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 6710 (шість тисяч сімсот десять) грн у відшкодування судових витрат.
Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони у справі :

позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складене 25 травня 2023 року.

Суддя