Справа № 932/4630/23
Провадження №2-з/932/29/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Овчиннікової О.С.,

при секретарі судового засідання Дубровій К.Б.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шашло Дар`ї Сергіївни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, 3 % річних та пені,

ВСТАНОВИВ:

17.05.2023 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шашло Дар`ї Сергіївни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу в розмірі всього в сумі 2 353 123,66 гривень, в тому числі, суми боргу та штрафних санкцій.

Одночасно 17.05.2023 року представник позивача подав заяву про забезпечення позову, у якій просить суд: заборонити відчуження нерухомого майна, належного на праві власності боржнику ОСОБА_2 : квартири двокімнатної , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна:24007644, загальна площа 96,0 кв.м, житлова площа 61,1 кв.м, належить ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 16.07.2008 року, виданого виконкомом Миколаївської міськради; нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 15325752, загальна площа 534,2 кв.м, що на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , у розмірі 89/100 частин.

Заяву обґрунтовує тим, що предметом спору по даній справі є стягнення боргу на підставі договору позики № 1 від 15 лютого 2022 року, за яким ОСОБА_2 взяв у борг у позивача ОСОБА_1 656 316,50 гривень, що еквівалентно 23000 доларів США за строком повернення частинами до 31.12.2022 року , однак досі не повернув навіть частини боргу. Невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони відчуження належного боржникові нерухомого майна може мати наслідком невиконання чи утруднення виконання майбутнього рішення суду. Позивач вважає, що існує реальна загроза невиконання судового рішення, а обраний ним спосіб забезпечення позову є співмірним із позовними вимогами. Посилається на те, що існує висока вірогідність відчуження майна на користь третіх осіб. При цьому вважає, що права титульного власника вжиттям заходів забезпечення позову порушені не будуть.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви з огляду на таке:

Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо стягнення суми боргу, 3 % річних та пені за договором позики № 1 від 15 лютого 2022 року, за яким ОСОБА_2 взяв у борг у позивача ОСОБА_1 656 316,50 гривень, що еквівалентно 23000 доларів США зі строком повернення частинами до 31.12.2022 року, всього у сумі 2 353 123,66 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 3-7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд на прохання осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтування його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», «Джеймс та інші проти Сполученого королівства») положення статті 1 Першого протоколу містять три окремих правила, які не застосовуються окремо: перше правило проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, третє правило визнає за державами контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Також, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання в право власності принципу правомірного та допустимого втручання, слід оцінити, чи є захід законним, чи переслідує втручання суспільний інтерес, чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям.

Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язано з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки нерухоме майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів, боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

Подібні висновки про те, що у справах, де предметом спору є стягнення грошових коштів, накладення арешту на нерухоме майно (заборони відчуження) є належним видом забезпечення позову, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Згідно з інформацією з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідач ОСОБА_2 є власником: квартири двокімнатної , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна:24007644, загальна площа 96,0 кв.м, житлова площа 61,1 кв.м, належить ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 16.07.2008 року, виданого виконкомом Миколаївської міськради; нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 15325752, загальна площа 534,2 кв.м, що на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , у розмірі 89/100 частин.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкту від 11.05.2023 року судом встановлено, що на все нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , постановою № 52825991 від 10.11.2016 року державного виконавця Інгульського ВДВС міста Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області накладений арешт. Окрім того, вдруге накладений арешт на все нерухоме майно з забороною здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , постановою приватного виконавця Довгань В.В. № 57555926 від 01.11.2018 року. Втретє, постановою державного виконавця Інгульського ВДВС в м.Миколаєві № 52825991 від 12.02.2020 року накладений арешт на все нерухоме майно ОСОБА_2 .

На думку суду, позивачем обґрунтовано ризики, які існують та можуть вплинути на виконання майбутнього рішення суду, в разі задоволення позову. Крім того, заходи забезпечення, про вжиття яких просить позивач, є співмірними із позовними вимогами. Так, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та наслідків, у даному випадку, від арешту майна.

Заявником обґрунтовано наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування таких заходів забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 149 - 150, 158, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шашло Дар`ї Сергіївни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, задовольнити:

Заборонити відчуження квартири двокімнатної , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна:24007644, загальна площа 96,0 кв.м, житлова площа 61,1 кв.м, належить ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 16.07.2008 року, виданого виконкомом Миколаївської міськради.

Заборонити відчуження нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 15325752, загальна площа 534,2 кв.м, що на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , у розмірі 89/100 частин

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.С. Овчиннікова