Справа № 144/516/23
Провадження № 2/144/191/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2023 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Германа О.С.,

з участі секретаря Пігулі А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Теплик цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ЗІС» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

19 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ПП «ЗІС» про стягнення заборгованості з орендної плати.

В обґрунтування позову вказала, що є власником земельної ділянки з кадастровими номерами :01:002:0088, яка розміщена на території Петрашівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області загальною площею 2,5799 га, вказану земельну ділянку використовує ПП «ЗІС», відповідно до договору оренди земельної ділянки від 09.12.2010, терміном на 15 років, який був зареєстрований в Теплицькому відділ Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що 29.12.2010 у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 23, укладання даного правочину було направлено на досягнення основної мети отримання позивачу належних їй коштів за користування земельною ділянкою на правах оренди, починаючи з 2014 року і по даний час позивач, як власник орендодавець земельної ділянки орендної плати від орендаря не отримувала, тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по орендних платежах за користування земельною ділянкою за 2020-2022 в розмірі 8560, 84 грн.

09 січня 2023 року представник відповідача ПП «ЗІС», адвокат Притула В.Л. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому, позовні вимоги визнав частково, просить суд, при задоволені позовних вимог про стягнення заборгованості з орендної плати за період 2020-2022 років врахувати розрахунки надані ПП «ЗІС».

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився направив на адресу суду заяву з проханням розглянути справу за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі,

Дослідивши матеріали справи, відзив на позов, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши за сукупністю докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки :01:002:0088, яка розміщена на території Петрашівської сільської ради Теплицького району Вінницької області загальною площею 2,5799 га, що підтверджується копією державного акту Серії ЯЛ № 237587 (а.с. 8).

09.12.2010 між ПП «ЗІС» та ОСОБА_1 укладено договір оренди № 382 строком на 15років, який був зареєстрований в Теплицькому відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що 29.12.2010 у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 23 (а.с. 6-7).

Відповідно до частини першої статті 93 ЗК України, статті 1 Закону України «Про оренду землі», право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння та користування земельною, необхідною орендареві для провадження підприємницькою та інших видів діяльності.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на час реєстрації договору у даній справі) визначено, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Загальна норма права, визначена частиною другою статті 409 ЦК України, передбачає, що власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.

За змістом статті 629 ЦК України, визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом (стаття 632 ЦК України).

Статтями 21, 23 Закону встановлено, що розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди та переглядаються за згодою сторін.

Згідно зі статтею 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що розмір орендної плати, відповідно до п. 9 договору оренди земельної ділянки від 09.12.2010, становить 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що у 2020-2022 роках становить 2245,52 грн. за рік з урахуванням податку на доходи фізичних осіб у сумі 502,10 грн. та 41,84 грн. військового збору за кожен рік, що в загальному становить 6736,56 грн.

Відповідно до Закону України «Про оренду землі» та умов договору оренди землі, чітко передбачений порядок оплати орендної плати.

За таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню орендна плата, як це визначено умовами договору, без урахування індексації, як цього просить позивач у своєму розрахунку.

Саме так застосовано норми матеріального права в постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року при розгляді справи № 525/301/16-ц (провадження № 61-11555св18).

Суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з урахуванням наведеного відповідачем судом розрахунку, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути орендну плату за 2020-2022 роки у розмірі 6736,56 грн.

Витрати, понесені позивачем у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 992,40 грн., п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, розмір яких підтверджується угодою про надання правової допомоги та опис-розрахунком судових витрат у цивільній справі № 144/516/23 та складає: вивчення документів - 1000,00 грн.; складання позовної заяви 5000,00 грн.; витрати на приїзд в Теплицький районний суд (мінімум 3 рази) 2000,00 грн.; ведення справи в суді 8000,00 грн., та в загальній сумі складає 16000,00 грн., суд враховуючи клопотання представника відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, при визначенні суми відшкодування виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, також звертає увагу та ну обставину, що у суді перебуває значна кількість справ за позовами фізичних осіб до ПП «ЗІС», де інтереси позивачів представляє адвокат Клінчиков С.О., що значно спрощує адвокатську роботу, вважає, що дана сума є неспівмірною із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 4000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19, 81, 141, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ЗІС» про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства «ЗІС» на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати в сумі 6736 (шість тисяч сімсот тридцять шість) гривень 56 коп.

Стягнути з приватного підприємства «ЗІС» на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в сумі 5073 (п`ять тисяч сімсот три) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя