Справа № 350/488/16-ц
Провадження № 22-ц/4808/657/23
Головуючий у 1 інстанції Пулик М. В.
Суддя-доповідач Мальцева
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Мальцевої Є.Є.,

суддів: Баркова В.М., Девляшевського В.А.,

секретаря Петрів Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 21 березня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Рожнятівський відділ ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного регіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про скасування обмеження у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування обмеження у праві виїзду за межі України, що встановлено ухвалою Рожнятівського районного суду від 20 квітня 2016 року в справі №350/488/16-ц провадження №6/350/17/2016.

В обґрунтування заяви зазначив, що ухвалою Рожнятівського районного суду від 20 квітня 2016 року у справі №350/488/16-ц провадження №6/350/17/2016 його обмежено у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань згідно виконавчого листа №2-478 від 17 липня 2006 року, виданого Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 74593 грн.

Про існування зазначеної ухвали суду від 20 квітня 2016 року йому стало відомо 10 лютого 2023 року, коли рішенням начальника З ГІПК відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України лейтенантом ОСОБА_3 йому було відмовлено в перетині державного кордону України.

Постановою старшого державного виконавця Рожнятівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ) Волощуком В.М. від 26 березня 2020 року виконавче провадження №ВП 53439741 з примусового виконання виконавчого листа виданого 17.07.2006 Рожнятівським районним судом про стягнення з нього заборгованості закінчено на підставі п. 3 ч.1 ст. 39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із смертю стягувача ОСОБА_2 .

За таких обставин, на даний час відсутня необхідність дії вказаного обмеження відносно нього, оскільки таке обмеження порушує його законне право на свободу пересування.

Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 21 березня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Рожнятівський відділ ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного регіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про скасування обмеження у праві виїзду за межі України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 21 березня 2023 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву ОСОБА_1 та скасувати обмеження щодо нього у праві виїзду за межі України, встановлені ухвалою Рожнятівського районного суду від 20 квітня 2016 року у справі № 350/488/16-ц.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що ухвала є незаконною і необґрунтованою, постановленою з грубим порушенням норм матеріального та процесуального закону. Висновки суду є неправильними, оскільки судом не прийнято до уваги наведені ОСОБА_1 в заяві обставини та підстави скасування встановлених судовим рішенням відносно нього тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон.

Копію постанови про закінчення виконавчого провадження заявник подав до суду в додатках до заяви, проте судом не прийнято її до уваги з невідомих підстав, а в оскаржувані й ухвалі неправильно зазначено що заявником не доведено, що на даний час виконавче провадження, в рамках якого було тимчасово обмежено боржника у праві виїзду за межі України, закінчено.

Таким чином, існування обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України порушує законне право заявника на свободу пересування.

Крім того, заявник зазначає, що в межах даного виконавчого провадження ухвалою Рожнятівського районного суду від 15 вересня 2017 року в справі № 350/1387/17 провадження 6/350/35/2017 було обмежено його у прав виїзду за кордон до виконання ним зобов`язань за виконавчим листом б/н від 17.07.2006 року, виданого Рожнятівським районним судом, проте ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 листопада 2017 року в справі № 350/1387/2017 провадження № 22-ц/779/1665/2017 зазначена ухвала Рожнятівського районного суду від 15 вересня 2017 року скасована як незаконна та в задоволенні подання головного державного виконавця Лутчина В.Я. про обмеження в праві виїзду України ОСОБА_1 відмовлено, мотивуючи тим, що він (боржник) не ухилявся від виконання судового рішення.

Проте суд першої інстанції вказані обставини не перевірив і прийняв незаконну ухвалу від 21 березня 2023 року про відмову у задоволенні заяви.

Відзиву на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшло. Відповідно до ч.3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

За положеннями статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заявник ОСОБА_1 , представник Рожнятівський відділ ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного регіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) до суду не явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до положень статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, обізнаність учасників справи про її розгляд, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, представника заявника ОСОБА_1 адвоката Ошуста С.Є., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування обмеження у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив з того, що заява про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не ґрунтується на законі України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на виконанні Рожнятівського відділу ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області перебувало виконавче провадження №ВП 53439741 з примусового виконання виконавчого листа виданого 17.07.2006 Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 74593 грн.

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 20 квітня 2016 року у справі №350/488/16-ц провадження №6/350/17/2016 ОСОБА_1 обмежено у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань згідно виконавчого листа №2-478 від 17 липня 2006 року, виданого Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області про стягнення на користь ОСОБА_2 74 593 грн.

Як вбачається з копії рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16 річного віку, прийнятого начальником 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби «Соломоново» (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України лейтенантом ОСОБА_4 , 10.02.2023 ОСОБА_1 було відмовлено в перетинанні державного кордону на виїзд з України у зв`язку з наявністю підстав згідно Закону України «Про прикордонний контроль» ст.14 ч.1, а саме даній особі тимчасово обмежено у праві виїзду з України відповідно до ухвали Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 20.04.2016.

Виконавче провадження №ВП 53439741 з примусового виконання виконавчого листа виданого 17.07.2006 Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 74593 грн. було закінчено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». (а.с.39)

Відповідно до ч.1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Положеннями ч. 5 ст. 441 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Згідно з приписами ст. 63 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, передбачено дві підстави для зняття тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України в межах виконавчого провадження: 1) закінчення виконавчого провадження на підставі п. 1 3, 5 7, 9 12, 14, 15 ч. 1 ст. 39 Закону; 2) скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України у разі погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що предметом розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є не питання правомірності вжиття судом заходів забезпечення виконання судового рішення у вигляді обмеження боржника у праві виїзду за межі України як такої, а виключно наявність чи відсутність підстав для його скасування. Тому апеляційний суд вважає недоцільним посилання скаржника на висновки, викладені в ухвалі апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 листопада 2017 року в справі № 350/1387/2017 провадження № 22-ц/779/1665/2017.

Судом першої інстанції було встановлено, що виконавче провадження №ВП 53439741 з примусового виконання виконавчого листа виданого 17.07.2006 Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 74593 грн. було закінчено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

З повідомлення Рожнятівського відділу Державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області вбачається, що станом на 01.03.2023 року у Рожнятівському ВДВС у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відсутні відомості про виконання, чи про вжиття заходів з часткового виконання боржником рішення суду по справі № 2-478 від 17.07.2006 року, виданого Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 74593,00 грн боргу, сплати нарахованого державним виконавцем збору та витрат виконавчого провадження на користь держави, за ухилення від виконання яких, до боржника було застосовано примусовий захід у вигляді обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України. Також у відділі відсутні відомості про встановлення правонаступника ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.ч 1, 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнений виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, закріплені у ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» не настають у разі нестягнення виконавчого збору. І такий висновок суд відповідає позиції, викладеній при вирішенні аналогічного питання в ухвалі Верховного Суду від 21.06.2022 року у справі №2-538/11 провадження №61-4988ск22.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування обмеження у праві виїзду за межі України.

Доводи апеляційної скарги зводяться до повторення доводів заяви, які були предметом розгляду суду, і яким надана мотивована оцінка, та до незгоди з висновками суду першої інстанції, і не спростовують висновків суду, оскільки не ґрунтуються на положеннях норм процесуального права та спеціального закону, зокрема, ЗУ «Про виконавче провадження».

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, або вагомих аргументів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, яка постановлена з дотриманням норм процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відхиляючи апеляційну скаргу, апеляційний суд бере до уваги положення частини 8 ст.441 ЦПК України, яка передбачає, що відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 21 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 26 травня 2023 року.

Головуюча суддя Є.Є. Мальцева

Судді: В.М. Барков

В.А. Девляшевський