Справа № 127/573/23
Провадження № 22-ц/801/1106/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуменюк К. П.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 рокуСправа № 127/573/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Голоти Л.О., Денишенко Т.О.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Цепляєва Сергія Вікторовича на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 березня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей,

в с т а н о в и в:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони 22 жовтня 2004 року зареєстрували шлюб, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20 січня 2020 року було розірвано.

У шлюбі народилось двоє дітей - дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області (справа № 127/2903/21), стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку починаючи з 04 лютого 2021 року до досягнення дітьми повноліття.

Зазначає, що аліменти відповідачем сплачуються нерегулярно, і на теперішній час існує заборгованість. Вона самостійно виховує дочку та сина, піклується про них. Всі матеріальні витрати на виховання та утримання дітей несе сама. Відповідач не приймав та не приймає будь-якої участі в житті дочки та сина, не допомагає матеріально, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться здоров`ям, подальшим життям, не надає допомоги, не спілкується з дітьми, не цікавиться потребами дітей та вподобаннями.

Станом на день звернення до суду вона витратила на дітей особисті кошти, а саме нею було придбано:

-12 лютого 2022 року ноутбук ASUS TUF Gaming вартістю 22 800 грн.

-03 травня 2022 року смарт годинник Apple Watch вартістю 9 899 грн.

-03 травня 2022 року Apple iPhone 13 128 GB вартістю 30 499 грн.

-03 травня 2022 року Apple Pods 2 2019 вартістю 4 999 грн.

Крім того, 23 лютого 2022 року в інтересах дочки було укладено договір про надання послуг для вступу до Вищого навчального закладу Словацької Республіки та сплачено по акту приймання-передачі наданих послуг 1 100 Евро, що відповідно до офіційного курсу НБУ на момент подачі позовної заяви складає 39,037 Х 1100 Євро = 42 941 грн.

Крім того, за час навчання дочки ОСОБА_3 в ОСОБА_5 в Словацькій Республіці, нею на картковий рахунок доньки були перераховані кошти для проживання, харчування за кордоном та навчання у сумі 40 774 грн 46 коп.

Всього на загальну суму 151 912 грн. 46 коп.

Враховуючи викладене просить стягнути на її користь частину зазначених витрат, а саме 75 956 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24 березня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з такими рішеннями суду представник ОСОБА_1 адвокат Цепляєв С.В. подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 96 476,73 грн.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20 січня 2020 року (справа № 127/19972/19), розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 22.10.2004 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області актовий запис 2195 (а.с. 8-9).

У шлюбі в них народилось двоє дітей - дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане 24 травня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 18) та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , видане повторно 07 червня 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 19).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 березня 2021 року (справа № 127/2903/21), стягнуто з ОСОБА_2 в розпорядження ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку починаючи з 04.02.2021 до досягнення дітьми повноліття. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за минулий час у розмірі 27 408,50 грн. відмовлено (а.с. 10-12).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що витрати, понесенні позивачем, не є додатковими витратами у розумінні ст. 185 СК України, оскільки не пов`язані з особливими обставинами, зумовленими певними якостями дітей, чи іншими винятковими ситуаціями, а є поточними витратами на забезпечення основних життєвих потреб дітей, які компенсуються за рахунок отримання аліментів.

Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Тлумачення відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

При цьому, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивачкою належними та допустимими доказами не доведено, що заявлені нею до стягнення додаткові витрати на утримання дітей викликані особливими обставинами, які зумовлені, зокрема, позитивними фактами, як то наявність у дітей особливих здібностей.

Придбання дороговартісних гаджетів та оплата навчання дитини з метою здобуття професійної освіти, не є тими додатковими витратами, які викликані особливими обставинами у розумінні статті 185 СК України, а є витратами на утримання дітей, тобто аліментами, які вже стягнуті з відповідача. Крім того, позивачка не довела можливість відповідача сплачувати такі витрати.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 19 квітня 2023 року у справі № 760/10847/20-ц (провадження № 61-12256св22).

Слід звернути увагу, що у кожній справі з подібним предметом спору суд виходить із конкретних обставин справи щодо необхідності стягнення додаткових витрат, залежно від особистих, індивідуальних особливостей дитини. Таких особистих, індивідуальних особливостей у дітей позивачкою не доведено, а судом першої інстанції не встановлено.

Відтак доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають. Ніяких нових обставин, які б давали підстави для проведення апеляційним судом переоцінки доказів, зроблених судом першої інстанції, доводи апеляційної скарги не містять.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Цепляєва Сергія Вікторовича залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

Т.О. Денишенко