Справа № 515/616/23
Провадження № 2/515/885/23
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Зубов О.В.,

секретар судового засідання Комерзан Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Татарбунари в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

21 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24 вересня 2000 року зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають трьох дітей, двоє з яких неповнолітніх. Сторони припинили подружні стосунки через різність інтересів на поглядів на сімейне життя. Вважає, що збереження сім`ї неможливе за формального її існування, а тому просить суд шлюб розірвати.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивачки ОСОБА_3 в поданій заяві просив справу слухати у його та позивачки відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, позивачка наполягала на розірванні шлюбу, на примирення не згодна (вх. №2663/23-вх 05.05.2023).

Відповідач також у своїй заяві позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу визнав, просив справу слухати в його відсутність (вх. №2475/23-вх 28.04.2023).

Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

24 вересня 2000 року Долинською сільською радою Саратського району Одеської області між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було зареєстровано шлюб (актовий запис № 2); свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " ОСОБА_5 " (а.с. 5).

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх синів: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії НОМЕР_2 , виданого 25 липня 2008 року за актовим записом №177 Відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, та серії НОМЕР_3 , виданого 03 березня 2016 року за актовим записом № 2278 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції (а.с. 7-8).

Шлюбні відносини між подружжям припинені за відсутності взаєморозуміння, внаслідок чого втрачено почуття любові і поваги один до одного. Спільне господарство не ведеться. Сім`я розпалася остаточно та існує формально. Спорів про поділ майна та місце проживання спільних дітей між сторонами на час розгляду справи не існує. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім`ю та наполягали на розірванні шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, суд приходить до висновку, що вимога позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті.

За такого, з відповідача на користь позивачки має бути стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 грн, з державного бюджету має бути повернуто позивачці судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст. 4, 13, 81, 263-265, 141, 142, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 24 вересня 2000 року Долинською сільською радою Саратського району Одеської області, актовий запис № 2 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , витрати на сплату судового збору у розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість грн 80 к.)

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , з державного бюджету судовий збір у розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість грн 80 к.), сплаченого 16 квітня 2023 року в АТ "ТАСКОМБАНК" відповідно до квитанції №.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду

Суддя О.С.Зубов