Справа № 446/2792/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2023 року суддя Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Самсін М. Л. , вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою, заінтересована особа: Кам`янка-Бузька міська рада Львівської області, -

встановив:

представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Білик Р.О., через систему "Електронний суд" звернулася до суду із заявою, в якій просить оголосити померлою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Тадані Львівського (колишнього Кам`янка-Бузького району Львівської області, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 померлою.

Заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків з огляду на наступне.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява, заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Статтею 306 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

При цьому заявник має мати особисту цивільну правову зацікавленість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. До заяви не додано жодного документа , який би посвідчував особу, яку заявник просить оголосити померлою,та підтверджував їх родинні відносини.

За правовими наслідками оголошення фізичної особи померлою прирівнюється до правових наслідків, які настають у разі смерті фізичної особи, а саме: на майно такої особи відкривається спадщина.

Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини.

Підставою оголошення фізичної особи померлою є презумпція її смерті.

Визнання особи померлою є крайньою мірою та потребує встановлення усіх об`єктивних обставин, що стали передумовою для такого звернення, з метою уникнення в подальшому негативних наслідків щодо переходу майнових прав особи, оголошеної померлою, у разі її появи.

Підставами для визнання фізичної особи померлою є сукупність юридичних фактів, до яких включаються:

- відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання. При цьому слід мати на увазі, що у фізичної особи може бути декілька місць проживання, тому відповідні дані повинні перевірятись за всіма відомими місцями проживання цієї особи;

- відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості.

Встановлення цих обставин відбувається шляхом надіслання запитів до житлово-експлуатаційних організацій, органів внутрішніх справ, органів місцевого самоврядування, за останнім місцем проживання відсутнього.

- сплив трирічного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи.

- наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи померлої.

При зверненні до суду заявником не зазначено обставини, що вказують безпосередньо на наявність підстав вважати фізичну особу померлою, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. У заяві не вказано конкретних фактів, що дали б підстави вважати особу померлою. Крім того, у заяві не зазначено, які саме заходи вживалися для визначення місця проживання чи перебування, ОСОБА_2 , не додано жодних доказів про такі заходи.

Не вказано також чи заводилася розшукова справа відносно ОСОБА_2 , Інформація щодо здійснення заявником будь-яких дій щодо розшуку ОСОБА_2 відсутня .

Обов`язок щодо доказування обставин, що підтверджують відсутність відомостей про місце перебування особи, яку заявник просить оголосити померлою, у місці її постійного проживання протягом трьох років, покладається чинним законодавством України саме на заявника.

Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.03.2018 року у справі N 638/18251/16-ц.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що громадянин може бути оголошений у судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Системний аналіз ч. 1 ст. 46, ст. 47 ЦК України, ч. 1 ст. 306 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.

Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою.

Таким чином, заявнику слід надати відомості щодо звернення заявника до правоохоронних органів з заявою щодо розшуку та відомості, які ним отримані ; відомості про заходи, які вживалися особисто заявником для визначення місця перебування ОСОБА_2 , будь-які дані, які б підтверджували особу ОСОБА_2 , родинні відносини заявника з ОСОБА_2 .

Слід зазначити, що відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц (провадження № 61-35636св18).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

З огляду на те, що вказані обставини мають значення для правильного вирішення справи, вважаю, що заяву про оголошення фізичної особи померлою слід залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків.

Відповідно до ст.185 ЦПК України заява, подана без додержання вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.185, 260, 261, 353 ЦПК України,

постановив:

заяву ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою, заінтересована особа: Кам`янка-Бузька міська рада Львівської області, - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків терміном десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 175 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя М.Л.Самсін