ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 220/571/21

провадження № 61-13234св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивачка (відповідачка за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - дочірнє підприємство «Ілліч-Агро Донбас» публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Маріупольська міська рада Донецької області

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на постанову Дніпровського апеляційного суду у складі колегії суддів: Бондар Я. М., Зубакової В. П., Остапенко В. О., від 01 серпня 2023 року та касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Кузнєцова Оксана Петрівна, на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області у складі судді Дурач О. А. від 14 січня 2022 року, додаткові рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області у складі судді Дурач О. А. від 27 січня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду у складі колегії суддів: Бондар Я. М., Зубакової В. П., Остапенко В. О., від 01 серпня 2023 року.

Зміст позовної заяви, зустрічної позовної заяви та їх обґрунтування

1. У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до

ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Маріупольська міська рада Донецької області, про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування державної реєстрації іншого речового права.

2. На обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначала, що 15 січня 2007 року між ОСОБА_2 , як орендодавцем, та ДП «Ілліч-Агро Донбас» ВАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», в особі заступника директора Кацко І. С., як орендарем, було укладено договір № 393 оренди землі. За умовами зазначеного договору в оренду строком на 15 років, починаючи з дати його державної реєстрації, передавалася належна орендодавцеві на праві приватної власності земельна ділянка в розмірі 6,100 га, кадастровий номер :02:003:0065, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, який було зареєстровано 16 жовтня 2007 року у Великоновосілківському РВ ДРФ ДП «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсам», про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис

№ 04-07-149-700303.

3. В подальшому між ОСОБА_2 та ДП «Ілліч-Агро Донбас»

ВАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки № 393 від 15 січня 2007 року.

4. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, а земельна ділянка була успадкована його онукою та її донькою ОСОБА_3 . Оскільки за умовами договору, договір оренди зберігає силу для нового власника, до ОСОБА_3 , яка є донькою позивачки, перейшли права і обов`язки за вказаним вище договором. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 .

5. Позивачка вказувала, що 24 травня 2017 року приватним нотаріусом Великоновосілківського районного нотаріального округу Гуковим О. В. було видано їй свідоцтво про право на спадщину за законом реєстровий № 195, відповідно до якого вона успадкувала після смерті своєї дочки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , належну їй земельну ділянку площею 6,1000 га кадастровий номер :02:003:0065, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області.

6. В липні 2020 року вона звернулася до орендаря з заявою, в якій просила після закінчення строку дії договору повернути її. Проте листом-відповіддю

№ 120Д/964 від 13 серпня 2020 року їй було повідомлено, про те, що начебто між її дочкою ОСОБА_3 та ДП «Ілліч-Агро Донбас» ВАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» 07 жовтня 2016 року було укладено додаткову угоду до договору оренди землі, що була зареєстрована 13 травня 2017 року юридичним департаментом Маріупольської міської ради Донецької області, якою подовжено строк дії договору оренди землі до 2027 року.

7. Листом № 120Д/1128/1 від 12 жовтня 2020 року ДП «Ілліч-Агро Донбас» ВАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» було надано на адвокатський запит засвідчену копію додаткової угоди до договору оренди землі № 393 від 15 січня 2007 року, укладену 07 жовтня 2016 року у

м. Маріуполь. При огляді вказаного вище документу нею було виявлено, що підпис виконаний від імені її дочки в пункті 8 «Підписи сторін» «Орендодавець» та рукописний текст « ОСОБА_3 » їй не належить, у період з 22 вересня 2016 року по день її смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), остання перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні інтенсивної терапії Республіканського онкологічного центру ім. проф. Г. В. Бондаря (м. Донецьк), що підтверджується посмертним епікризом з медичної карки амбулаторного (стаціонарного) хворого історія хвороби 14193.

8. З огляду на приписи статей 203, 204, 205, 207, 215, 627, 638 Цивільного кодексу України, статті 14 Закону України «Про оренду землі», вважала зазначений договір неукладеним.

9. Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просила суд: скасувати рішення державного реєстратора юридичного департаменту Маріупольської міської ради Донецької області Строчкіна В. Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 35208755 від 17 травня 2017 року та державну реєстрацію іншого речового права номер запису 20426017.

10. У травні 2021 року ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів.

11. На обґрунтування зустрічних позовних вимог ДП «Ілліч-Агро Донбас»

ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» зазначало, що

07 жовтня 2016 року між ОСОБА_3 та підприємством була укладена додаткова угода до договору оренди землі від 15 січня 2007 року, за умовами якої сторони за взаємною згодою вирішили внести зміни та доповнення до договору, виклавши його в новій редакції. Зокрема було погоджено чинність дії договору до 2027 році, після завершення сільськогосподарських робіт (технологічного циклу з вирощування сільськогосподарською продукції та збору врожаю на орендованій земельній ділянці). Також визначено, що розмір орендної плати за один календарний рік становить 4 відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, з правом нарахування бонусів.

12. Вказувало, що позивачка своїми конклюдентними діями протягом тривалого часу підтверджувала чинність додаткової угоди шляхом отримання орендної плати у розмірі, який встановлений такою додатковою угодою та був значно більший, ніж погоджений з попередніх орендарем ОСОБА_2 . Зауважувало, що позивачка жодного разу не зверталась до підприємства з проханням дати роз`яснення щодо збільшеного розміру орендної плати.

13. Посилалося на те, що оскільки позивачка у своїй позовній заяві заперечує факт підписання додаткової угоди від 07 жовтня 2016 року, орендна плата повинна була здійснюватися у попередньо визначеному розмірі, а саме 3 % від нормативної грошової оцінки землі.

14. З 2016 року розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням коефіцієнту індексації, становив 227 370,72 грн та був незмінним протягом 2016-2021 років. Відповідно до умов додаткової угоди № 1 розмір орендної плати у 2016-2020 роках складав 6 821,12 грн.

15. Згідно з довідкою про виплату на нарахування орендної плати за договором оренди та відомостями на виплату грошей, у 2016 році орендодавець отримала орендну плату у розмірі 13 815,00 грн, у 2017 pоці - 13 815,00 грн, у 2018 і 2020 роках - по 14 091,30 грн, у 2019 році - 14 643,90 грн. Різниця між розміром орендної плати, встановленою умовами додаткової угоди № 1 та фактично виплаченою, становить 36 350,90 грн.

16. Враховуючи наведене, ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» просило стягнути з ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти в розмірі 39 343, 65 грн, з яких інфляційні втрати становлять 2 078,33 грн, сума 3 % за користування коштами складає 914,42 грн.

17. УхвалоюВеликоновосілківського районного суду Донецької області від

12 травня 2021 року об`єднано в одне провадження первісний позов

ОСОБА_1 із зустрічним позовом ДП «Ілліч-Агро Донбас»

ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча».

Основний зміст та мотиви судових рішень суду першої інстанції

18. Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 14 січня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Скасовано рішення державного реєстратора юридичного департаменту Маріупольської міської ради Донецької області Строчкіна В. Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 35208755 від 17 травня 2017 року та скасовано державну реєстрацію іншого речового права номер запису 20426017.

19. Зустрічні позовні вимоги ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» задоволено частково. Стягнуто з

ОСОБА_1 на користь ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» безпідставно збережені кошти, що складаються із: орендної плати за 2018 рік у сумі 4 299,95 грн, за 2020 рік у сумі 4 522,38 грн; інфляційні втрати: за 2018 рік у сумі 661,63 грн, за 2020 рік у сумі 216,20 грн; 3 % річних: за 2018 рік у сумі 307,13 грн, за 2020 рік у сумі 49,05 грн, а всього - 10 056,34 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

20. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що додаткова угода до договору оренди землі № 393 від 15 січня 2007 року, датована 07 жовтня

2016 року, є неукладеною, а тому строк дії первісного договору оренди земельної ділянки спливає 16 жовтня 2022 року. Позовна давність позивачкою не пропущена, оскільки про наявність додаткової угоди від 07 жовтня 2016 року вона мала можливість дізнатись лише отримавши від відповідача її копію (з 12 жовтня 2020 року).

21. Вимоги зустрічного позову суд першої інстанції вважав доведеними частково, зазначивши, що різниця між фактично отриманою ОСОБА_1 орендною платою та орендною платою, яка повинна була виплачуватись у розмірі, встановленому додатковою угодою № 1 від 14 липня 2011 року, є безпідставно набутими коштами, а відносини між сторонами є кондиційними. Визначаючи розмір безпідставно отриманих коштів, суд першої інстанції вважав доведеними вимоги позивача за зустрічним позовом на суму 4 299,95 грн за 2018 рік та 4 522,38 грн за 2020 рік, обрахувавши із зазначеної суми інфляційних втрат та 3 % річних.

22. Додатковим рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 27 січня 2022 року, з урахуванням ухвали Великоновосілківського районного суду Донецької області від 27 січня 2022 року про виправлення описки, стягнуто з ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу у розмірі 6 500,00 грн. Стягнуто з ДП «Ілліч-Агро Донбас»

ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на користь ОСОБА_1 витрати на проведення експертизи у справі у сумі 17 161,00 грн. Стягнуто з ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 908,00 грн.

23. Визначаючи розмір судових витрат, які підлягають відшкодуванню позивачці в порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд першої інстанції виходив із доведеності суми сплаченого судового збору, витрат на проведення експертизи, а також визначеної у акті виконаних робіт від 14 січня 2022 року витрат на професійну правничу допомогу, зазначивши про їх реальність, співмірність та розумність. Натомість суд вважав безпідставними заявлені до відшкодування витрати щодо послуг адвоката з виготовлення копій додатків до позовної заяви, відзиву, клопотання про приєднання вільних зразків почерку.

24. Додатковим рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 27 січня 2022 року заяву ДП «Ілліч-Агро Донбас»

ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про ухвалення додаткового рішення задоволеночастково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» витрати на професійну правову допомогу у розмірі 1 575,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» витрати на відправку поштової кореспонденції у сумі 131,70 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» витрати зі сплати судового збору у сумі 567,50 грн.

25. Визначаючи розмір судових витрат, які підлягають відшкодуванню відповідачу в порядку статті 141 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із доведеності їх розміру щодо суми сплаченого судового збору за подання зустрічного позову, а також витрат на правничу допомогу, пов`язану з розглядом зустрічної позовної заяви у розмірі 6 300,00 грн, з урахуванням пропорційності задоволених зустрічних вимог. Витрати, пов`язані із розглядом первісного позову ОСОБА_1 , який було задоволено, відшкодуванню не підлягають. Витрати, пов`язані з прибуттям сторони до суду суд вважав недоведеними.

Основний зміст та мотиви судового рішення апеляційного суду

26. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 серпня 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ДП «Ілліч-Агро Донбас»

ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» залишено без задоволення. Рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 14 січня 2022 року та додаткові рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 27 січня 2022 року залишено без змін.

27. Суд апеляційної інстанції погодився із висновками суду першої інстанції, зазначивши, що суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, повно встановив фактичні обставини справи та надав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам. Судом апеляційної інстанції перевірено розрахунки суду першої інстанції безпідставно отриманих коштів, інфляційних нарахувань та 3 % річних та не встановлено порушень при їх обрахунках. Розподіл судових витрат, понесених сторонами у суді першої інстанції, здійснено з дотриманням вимог статті 141 ЦПК України.

Узагальнені доводи касаційних скарг

28. 07 вересня 2023 року ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» через систему «Електронний суд» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 серпня 2023 року, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

29. Підставами касаційного оскарження вказаної постанови апеляційного суду заявник зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, посилаючись на те,

що апеляційний суд застосував норми права без урахування висновків

щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених

у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі

№ 338/180/17, від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20, у постановах Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду

від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17, від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, від 13 березня 2023 року у справі № 554/9126/20, та у постановах Верховного Суду від 30 липня 2020 року у справі № 357/7734/18, від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, від 22 травня 2023 року у справі

№ 179/2192/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також, що апеляційний суд не дослідив зібрані у справі докази і не надав їм належної правової оцінки. Указує, що суд апеляційної інстанції безпідставно розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін, які своєчасно заявили про участь у справі у режимі відеоконференції, в інший час, ніж той, про який було повідомлено сторони, та не розглянув клопотання заявника про виправлення арифметичної помилки у розрахунках безпідставно отриманих коштів за 2018-2020 роки, допущеної судом першої інстанції під час визначення суми боргу. Крім того, зазначає, що письмові пояснення заявника були зареєстровані апеляційним судом 01 серпня 2023 року, а долучені до матеріалів справи лише 16 серпня 2023 року (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

30. Касаційна скарга ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» обґрунтована посиланням на те, що суд апеляційної інстанції не врахував арифметичну помилку у розрахунках суми безпідставно отриманих коштів, наведених у рішенні суду першої інстанції, зокрема в частині взяття за основу розміру орендної плати, яка підлягала виплаті за умовами договору без вирахування податків та обов`язкових платежів.

31. Вважає, що судом безпідставно не було враховано недобросовісну поведінку орендодавця, реальність договірних відносин між сторонами.

32. Зауважує про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що позбавило заявника можливості належним чином реалізувати свої права, а саме отримання після ухвалення судом апеляційної інстанції оскарженого судового рішення ухвали про участь у справі в режимі відеоконференції; не вчасне долучення до матеріалів справи його пояснень щодо арифметичної помилки, допущеної судом першої інстанції.

33. 13 вересня 2023 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат

Кузнєцова О. П., через систему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 14 січня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 серпня 2023 року в частині задоволення зустрічного позову ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні цих вимог. Додаткове рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 27 січня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 серпня 2023 року, ухвалені за клопотанням ОСОБА_1 , скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на правничу допомогу в розмірі 15 462,00 грн. Додаткове рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 27 січня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 серпня 2023 року, ухвалені за клопотанням ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити відповідачу у стягненні з позивачки понесених судових витрат в повному обсязі.

34. Підставами касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанції заявниця зазначає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого

2020 року у справі № 755/9215/15-ц, та у постановах Верховного Суду

від 01 червня 2018 року у справі № 904/8478/16, від 04 грудня 2018 року у справі № 911/3386/17, від 06 березня 2019 року у справі № 922/1163/18, від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 02 липня 2020 року у справі № 906/456/19, від 23 липня 2020 року у справі № 916/1577/19, від 03 листопада 2020 року у справі № 920/1122/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також вказує, що суди не дослідили зібрані у справі докази та не надали їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

35. Касаційна скарга ОСОБА_1 обґрунтована посиланням на те, що суди попередніх інстанцій безпідставно кваліфікували сплачені відповідачем кошти за договором оренди землі, як отримані без відповідної правової підстави. Зауважує про наявність між сторонами договірних відносин на підставі договору оренди землі від 15 січня 2007 року, за яким була наявна заборгованість за інші роки, а тому виплата у 2018, 2020 році орендної плати у більшому розмірі не може вважатись безпідставно набутими коштами.

36. Вважає необґрунтованими рішення судів попередніх інстанцій в частині зменшення понесеного розміру витрат на професійну правничу допомогу, на підтвердження яких було надано усі необхідні докази. Вважає, що додаткове рішення суду першої інстанції в частині стягнення на користь відповідача судових витрат підлягає скасуванню з огляду на безпідставність доводів зустрічного позову.

Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції

37. Ухвалою Верховного Суду від 14 вересня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргоюДП «Ілліч-Агро Донбас»

ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 серпня 2023 року, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції, відмовлено у задоволенні клопотання ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 01 серпня 2023 року до закінчення касаційного провадження.

38. Ухвалою Верховного Суду від 20 вересня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Кузнєцова О. П., залишено без руху для усунення недоліків.

39. Ухвалою Верховного Суду від 19 жовтня 2023 року поновлено

ОСОБА_1 строк на касаційне оскарженнярішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 14 січня 2022 року, додаткових рішень Великоновосілківського районного суду Донецької області від 27 січня 2022 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 01 серпня 2023 року, відкрито касаційне провадження у справі за її касаційною скаргою.

40. 27 вересня 2023 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

41. Ухвалою Верховного Суду від 15 листопада 2023 року справу призначено до судового розгляду колегією з п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

42. 10 листопада 2023 року ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» через підсистему «Електронний суд» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у якому, посилаючись на необґрунтованість доводів скарги, просить суд відмовити у її задоволенні.

43. Вважає, посилання касаційної скарги ОСОБА_1 на відсутність підстав для задоволення зустрічного позову безпідставними, а судову практику, наведену заявницею, не релевантною спірним правовідносинам.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

44. 15 січня 2007 року між ОСОБА_2 та ДП «Ілліч-Агро Донбасс»

ВАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» укладено договір оренди землі № 393, за умовами якого в оренду була передана земельна ділянка в розмірі 6,100 га, розташована на території Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, яка належала йому на підставі державного акту ЯГ № 368629. Розмір орендної плати складав 2% вартості земельної ділянки (пункт 5.1 договору); договір укладено строком на 15 років, він починає діяти з його державної реєстрації (пункт 8.1 договору); при переході права власності на землю від орендодавця до іншої особи, договір оренди зберігає свою силу для нового власника (пункт 8.4 договору). Договір містить підписи та реквізити сторін і зареєстрований 16 жовтня 2007 року

№ 04-07-149-700303.

45. 14 липня 2011 року між ОСОБА_2 та ДП «Ілліч-Агро Донбасс»

ВАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки № 393 від 15 січня 2007 року, якою внесено зміни до умов зазначеного договору, зокрема визначено, що розмір орендної плати щорічно складає 3 % вартості земельної ділянки. Вартість земельної ділянки підтверджується довідкою відділу Держкомзему, яку надає орендодавець (розділ 4). Договір підписаний сторонами, визначені реквізити сторін, договір зареєстрований у відділу Держкомзему 14 липня 2011 року № 00454.

46. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Його спадкоємицею стала ОСОБА_3 .

47. 07 жовтня 2016 року від імені ОСОБА_3 з ДП «Ілліч-Агро Донбас»

ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» підписано додаткову угоду до договору оренди землі № 393 від 15 січня 2007 року, за умовами якої визначено, що в оренду передається земельна ділянка площею 6,1 га, в тому числі кадастровий номер земельної ділянки 142185200:02:003:0065, площа -

6,1 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пункт 3); договір укладено на строк 20 років, договір припиняє чинність після завершення сільськогосподарських робіт (технологічного циклу з вирощування сільськогосподарської продукції та збору врожаю) на орендованій земельній ділянці (пункт 9); розмір орендної плати за один календарний рік за цим договором становить 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (пункт 10).

48. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла.

49. З 22 вересня 2016 року по 24 жовтня 2016 року ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні в Республіканському онкологічному центрі ім. проф. Г. В. Бондаря м. Донецьк.

50. Як вбачається з відповіді Державної прикордонної служби від 15 червня 2021 року, відомостей про перетин державного кордону України, лінії розмежування в межах з Донецькою та Луганською областями та тимчасово окупованою територією АР Крим, громадянкою України ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період з 15 червня 2016 року по 25 жовтня 2016 року в базі даних не виявлено, додатково зазначено, що інформація у базі даних осіб щодо відомостей про громадян України, іноземців та осіб без громадянства зберігається протягом п`яти років.

51. Спадкоємицею майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у тому числі земельної ділянки площею 6,1000 га, , розташованої на території Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області кадастровий № :02:003:0065, стала її мати - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24 травня 2017 року, зареєстрованим в реєстрі за № 195.

52. Право власності на вищевказану земельну ділянку за ОСОБА_1 зареєстровано 24 травня 2017 року, номер запису про право власності 20561972.

53. На заяву ОСОБА_1 вх.. № 100/406 від 21 липня 2020 року щодо надання інформації стосовно реєстрації договору оренди земельної ділянки підприємством ДП «Ілліч-Агро Донбас» надано відповідь № 120Д/964

від 13 серпня 2020 року, у якій повідомлено про укладання додаткової угоди до договору між підприємством та спадкодавицею ОСОБА_3 07 жовтня

2016 року.

54. Державним реєстратором Строчкіним В. Ю. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 35208755 від 17 травня 2017 року, зареєстровано право оренди земельної ділянки, строк дії договору - 20 років, розмір орендної плати складає 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, орендодавець ОСОБА_3 , орендар ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча», номер запису про інше речове право 20426017.

55. Як вбачається з відповіді на адвокатський запит від 05 жовтня 2020 року за супровідним листом № 120Д/1128/1 від 12 жовтня 2020 року ДП «Ілліч-Агро Донбас» надано засвідчену копію додаткової угоди до договору оренди землі

№ 393 від 15 січня 2007 року, укладену 07 жовтня 2016 року.

56. Згідно з відомістю на виплату грошей № 1610 за червень 2016 року, ОСОБА_3 (п/н 3) отримала 5 491,00 грн; відомістю на виплату грошей № 3781 за грудень 2016 року - ОСОБА_3 отримала 5 630,07 грн; відомістю на виплату грошей № 2082 за серпень 2017 року - ОСОБА_1 (п/н 2) отримала 11 121,07 грн; відомістю на виплату готівки № 3185 на вересень 2018 року - ОСОБА_1 отримала 11 121,07 грн; відомістю на виплату готівки № 4860 за грудень 2018 року - ОСОБА_1 отримала 222,43 грн; відомістю на виплату готівки № 4120 за листопад 2019 року - ОСОБА_1 отримала 11 121,07 грн; платіжним дорученням № 32708 від 23 грудня 2019 року -

ОСОБА_1 отримала 667,27 грн; платіжним дорученням № 41890 від 18 грудня 2020 року - ОСОБА_1 отримала 222,43 грн; платіжним дорученням № 26205 від 25 вересня 2020 року - ОСОБА_1 отримала 11 121,07 грн.

57. Також суду була надана довідка про виплату та перерахування орендної плати до договору оренди землі № 393 від 15 січня 2007 року за період з

2012 року по 2021 рік. Розмір сум, зазначених до виплати у відомостях на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , узгоджується з даними довідки. Також довідка містить інформацію щодо утриманих податків та зборів. Так, за 2016 рік ставка орендної плати складала 4 %, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 227 370,72 грн, коефіцієнт індексації 1,2000, нараховано орендної плати 13 815 грн, утримано ПДФО 2 486,70 грн, утримано ВС 207,23 грн, сума до виплати - 11 121,07 грн. Вказана сума згідно з довідкою виплачена за видатковим касовим ордером від 07 червня 2016 року та від 09 грудня

2016 року. За 2017 рік ставка орендної плати складала 4 %, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 227 370,72 грн, нараховано орендної плати 13 815,00 грн, утримано ПДФО 2 486,70 грн, утримано ВС 207,23 грн, сума до виплати - 11 121,07 грн. Вказана сума згідно з довідкою виплачена за видатковим касовим ордером 0 від 02 серпня 2017 року. За 2018 рік ставка орендної плати складала 4 %, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 227 370,72 грн, нараховано орендної плати 14 091,30 грн, утримано ПДФО 2 536,43 грн, утримано ВС 211,37 грн, сума до виплати - 11 343,50 грн. Вказана сума згідно з довідкою виплачена за видатковим касовим ордером 9 від 18 вересня 2018 року в розмірі 11 121,07 грн та за видатковим касовим ордером 4 від 11 грудня 2018 року в розмірі 222,43 грн. За 2019 рік ставка орендної плати складала 4 %, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 227 370,72 грн, нараховано орендної плати 14 643,90 грн, утримано ПДФО 2 635,90 грн, утримано ВС 219,66 грн, сума до виплати - 11 788,34 грн. Вказана сума згідно з довідкою виплачена за видатковим касовим ордером 7 від 07 листопада 2019 року в розмірі 11 121,07 грн та за платіжним дорученням ДА000052347 від 23 грудня 2019 року в розмірі 667,27 грн. За 2020 рік ставка орендної плати складала 4 %, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 227 370,72 грн, нараховано орендної плати 14 091,30 грн, утримано ПДФО 2 536,43 грн, утримано ВС 211,37 грн, сума до виплати - 11 343,50 грн. Вказана сума виплачена платіжним дорученням ДА000026780 від 25 вересня 2020 року в розмірі 11 121,07 грн та платіжним дорученням ДА000041605 від 18 грудня 2020 року в розмірі 222,43 грн.

58. Згідно з висновком експертів за результатами комісійної судової почеркознавчої експертизи від 18 листопада 2021 року, підпис та рукописний запис « ОСОБА_3 » в додатковій угоді до договору оренди землі № 393 від 15 січня 2007 року, зареєстрованого за № 03

від 16 жовтня 2007 року, яка була укладена 07 жовтня 2016 року у м. Маріуполь між ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», як орендарем, та ОСОБА_3 , як орендодавцем, в графі «8. Підписи Сторін: Орендодавець», виконані не ОСОБА_3 , а іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_1 у відомості на виплату грошей № 2082 за серпень

2017 року, складеної ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», у вставному аркуші до додатка

№ 2082 за № 2 з/п на суму 11 121,07 грн; у відомості на виплату готівки № 4860 за грудень 2018 рік, складеної ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», у вставному аркуші до додатка № 4860 за № з/п 9 на суму 243,00 грн; у відомості на виплату готівки № 4120 за листопад 2019 року, складеної ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», у вставному аркуші до додатка № 4120 за з/п № 13 на суму 11 121,07 грн, виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.

59. Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що їй було відомо про укладення додаткової угоди від імені ОСОБА_3 , але вона не займалась її укладанням. Їй відомо, що в той час ОСОБА_3 хворіла, була у м. Донецьку, а угоду від її імені підписав, можливо, її дядько. Довіреності на нього не бачила. ОСОБА_1 було відомо про існування додаткової угоди, оскільки тією угодою збільшувалася орендна плата. За ОСОБА_1 вона, на її прохання, отримала орендну плату за 2019 рік, яку особисто передала їй. Довіреність не видавалася.

60. Свідок ОСОБА_7 у судовому засідання пояснила, що працювала з лютого 2014 року по березень 2020 року касиром на підприємстві відповідача, зазначила, що на прохання ОСОБА_1 видала гроші ОСОБА_6 , оскільки їй було шкода ОСОБА_1 , в неї хворіла донька. Довіреності ОСОБА_1 не надавала, просила по телефону передати гроші через інших осіб.

Позиція Верховного Суду

61. Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

62. Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

63. Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

64. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

65. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

66. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Щодо первісного позову ОСОБА_1 .

67. У частині першій статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

68. Правочин за своєю природою та законодавчим визначенням є вольовою дією суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки.

69. Згідно з частинами першою, третьою статті 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

70. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

71. Відповідно до статті 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

72. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

73. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України, у редакції на момент виникнення спірних правовідносин, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

74. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (стаття 654 ЦК України).

75. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

76. Частиною другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

77. Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

78. Відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за статтею 18 цього Закону договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації.

79. Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

80. У разі якщо сторони не досягли згоди з істотних умов договору, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

81. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено (пункт 7.18 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц).

82. За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

83. Встановивши на підставі висновку судової почеркознавчої експертизи, що додаткову угоду від 07 жовтня 2016 року до договору оренди землі № 393

від 15 січня 2007 року ОСОБА_3 , як орендодавець, не підписувала, суди попередніх інстанцій дійшли загалом правильного висновку про наявність правових підстав для скасування реєстрації речового права, здійсненого на підставі неукладеної додаткової угоди від 07 жовтня 2016 року до договору оренди землі.

84. Доводи касаційної скарги відповідача за первісним позовом про неврахування судами попередніх інстанцій факту отримання орендодавцем орендної плати у розмірі, визначеному такою додатковою угодою, не спростовують зазначених висновків судів попередніх інстанцій.

85. Колегія суддів бере до уваги, що у випадку не підписання договору однією із сторін його не можна вважати неукладеним після повного чи часткового виконання всіма сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17).

86. В контексті обставин справи, що переглядається в касаційному порядку, отримання позивачкою частково орендної плати за користування ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», з огляду на чинність основного договору оренди, не свідчить про недобросовісність поведінки орендодавця.

Щодо зустрічного позову ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»

87. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (частина перша статті 1212 ЦК України).

88. У частині першій статті 1214 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи.

89. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 наведено такі правові висновки, що кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

90. Встановивши, що у 2018 та 2020 роках позивачка безпідставно отримала грошові кошти на підставі умов неукладеного правочину, суди попередніх інстанцій дійшли загалом обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для їх повернення відповідачу. У цьому аспекті судами правильно враховано дійсні договірні зобов`язання між сторонами, засновані на договорі оренди від 15 січня 2007 року та додатковій угоді до нього від 14 липня

2011 року, розмір орендної плати, яка повинна бути сплачена на підставі таких правочинів, та розмір безпідставно отриманих позивачкою грошових коштів на підставі неукладеного правочину.

91. Доводи касаційної скарги ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» щодо неправильного розрахунку судом першої інстанції безпідставно отриманих грошових коштів, а саме виходячи зі ставки орендної плати у розмірі 6 821,12 грн, без урахування податків та обов`язкових платежів, є безпідставними, з огляду на те, що відповідач у зустрічному позові сам зазначав таку суму, як суму, належну до сплати у 2016-2020 роках відповідно до умов додаткової угоди від 14 липня 2011 року.

92. Відповідно до частин першої, четвертої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

93. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

94. Посилання касаційної скарги ОСОБА_1 на те, що отримані нею суми у 2018, 2020 роках були сумами, сплаченими в якості заборгованості з орендної плати за основним договором, є необґрунтованими. Під час розгляду справи в судах попередніх інстанцій позивачка не посилалася на наявність заборгованості зі сплати орендної плати за договором оренди від 15 січня 2007 року, не заявляла вимог про порушення орендодавцем його умов.

95. Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

96. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

97. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Щодо розподілу судових витрат

98. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

99. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодування витрат, понесених у зв`язку із реалізацією права на судовий захист або у разі подання до особи необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

100. Відповідно до положень частини першої - третьої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

101. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

102. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

103. Ухвалюючи додаткові рішення в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, дійшов загалом обґрунтованого висновку про наявність підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України, для відшкодування на користь позивачки суми судового збору, витрат на проведення експертизи та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу, які були необхідними, реальними та співмірними щодо заявлених позовних вимог. Крім того, з огляду на часткове задоволення зустрічних позовних вимог ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», відповідно до пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України здійснено розподіл судових витрат, понесених відповідачем за первісним позовом у суді першої інстанції, з урахуванням пропорційності задоволених вимог.

104. З урахуванням доводів касаційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів ураховує, що заявниця не погоджується з розміром стягнутих на її користь витрат на професійну правничу допомогу.

105. Колегія суддів зауважує, що склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

106. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду

від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

107. Водночас для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду

від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

108. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, надав належну правову оцінку поданим позивачкою доказам понесення нею витрат на професійну правничу допомогу, врахував обсяг виконаних робіт, їх необхідність та з огляду на включення до розрахунку таких витрат додаткових робіт, зокрема пов`язаних з виготовленням копій додатків до позовної заяви, відзиву, клопотання про приєднання вільних зразків почерку, дійшов загалом обґрунтованого висновку про відсутність підстав для їх відшкодування на підставі статті 141 ЦПК України.

109. Суди попередніх інстанцій правильно визначилися з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, надали належну правову оцінку усім поданим у справі доказам та дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та часткового задоволення зустрічних позовних вимог ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча».

110. Доводи касаційних скарг зазначених висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, зводяться в загальному до переоцінки наявних у матеріалах справи доказів.

111. Слід зазначити, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

112. Щодо посилань касаційної скарги ДП «Ілліч-Агро Донбас»

ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів зауважує наступне.

113. Відповідно до частин другої, четвертої статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

114. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

115. Колегія суддів ураховує, що ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» було повідомлено про дату, час та місце судового розгляду в суді апеляційної інстанції, що спростовує його доводи про наявність обов`язкових підстав для скасування оскарженого судового рішення, передбачених пунктом 5 частини першої статті 411 ЦПК України.

116. Клопотання відповідача про участь у розгляді справи в режимі відеоконференції було розглянуто судом апеляційної інстанції, про що винесено відповідну ухвалу. Водночас, посилання заявника на невчасне отримання такої ухвали не свідчить про відсутність у нього обов`язку з`явитися до суду для участі у розгляді справи або ж повідомити суд про неможливість такої явки.

117. З урахуванням наведених обставин, а також розгляду судом апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги ДП «Ілліч-Агро Донбас»

ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», додаткових пояснень, долучених до матеріалів справи, з зазначенням розрахунку безпідставно отриманих коштів, колегія суддів не вбачає правових підстав для висновку про порушення судом апеляційної інстанції права відповідача за первісним позовом на доступ до правосуддя.

118. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявників по суті спору та їх відображення в оскаржених судових рішеннях, питання вмотивованості висновків судів попередніх інстанцій, Верховний Суд виходить з того, що у справі, яка розглядається сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у касаційних скаргах, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків судів першої та апеляційної інстанцій, зводяться в загальному до переоцінки доказів.

119. Висновки судів першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням встановлених у цій справі фактичних обставин, не суперечать висновкам Верховного Суду, на які посилається заявники у касаційних скаргах.

120. Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

121. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 402, 403, 409, 410, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» та касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Кузнєцова Оксана Петрівна, залишити без задоволення.

2. РішенняВеликоновосілківського районного суду Донецької області

від 14 січня 2022 року, додаткові рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 27 січня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович