Ухвала

25 травня 2023 року

м. Київ

справа № 357/11366/22

провадження № 61-3393св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М.Ю.,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Білоцерківська міська рада, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю за однією адресою

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2022 року у складі судді Бондаренко О. В. та постанову Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 рокуу складі колегії суддів: Левенця Б. Б., Борисової О. В., Ратнікової В. М.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт, що вона спільно проживала однією сім`єю з померлим сином ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області ухвалою від 13 грудня 2022 року відмовив у відкритті провадження у справі. Роз`яснив ОСОБА_1 право на звернення до суду у порядку позовного провадження.

Київський апеляційний суд постановою від 16 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2022 року - без змін.

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 07 березня 2023 року, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року і справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 18 квітня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

10 травня 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.

Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Білоцерківська міська рада, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю за однією адресою за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов