Справа №442/3204/23
Провадження №2/442/774/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого судді Медведика Л.О.,

з участю секретаря Далявської Л.І.,

розглянувши у відкритому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить розірвати їхній шлюб та визначити місце проживання молодшого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним.

В обґрунтування позову, покликається на те, що між ним та відповідачкою 04 лютого 2012 року було зареєстровано шлюб. В даному шлюбі в них народилося двоє дітей: ІНФОРМАЦІЯ_2 син ОСОБА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_1 син ОСОБА_3 .

Спочатку їхні стосунки складалися добре. Однак, згодом вони погіршились та охололи. Почали виникати різного роду конфлікти та непорозуміння. Внаслідок цього він зрозумів, що кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Проживають окремо кілька років. З цього часу молодший син ОСОБА_3 , проживає разом з ним, а старший з відповідачем. Між ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні дітей, за якою старший син залишається проживати з матір`ю, а молодший - з батьком.

Позивач в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задоволити.

Відповідачка в судове засідання також не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позову.

Представник третьої особи подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Щодо задоволення позову, покладається на думку суду.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який 04 лютого 2012 року було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 41 (Свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 від 04.02.2012).

Від данного шлюбу в сторін народилося двоє дітей: ІНФОРМАЦІЯ_3 син ОСОБА_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 09.08.2012 року) та 10 квітня 2015 року син ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 29.04.2015 року).

Відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу, на примирення не згодна, а тому у суду немає підстав сумніватися у доводах викладених позивачем, як підставах для розірвання шлюбу.

Відповідно до заяви представника виконкому Дрогобицької міської ради, беручи до уваги заяви батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , подані до заяви документи, враховуючи прихильність дітей до кожного із батьків, суд вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 з батьком.

Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відтак, аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, їхній шлюб існує формально, примирення між ними не можливе, тому є всі підстави для розірвання шлюбу.

Що стосується визначення місця проживання дитини, то суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з ч. 3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

У відповідності до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Верховний суд у постанові в справі № 200/952/18 від 15.01.2020 року зробив висновок про те, що за загальним правилом, за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Встановлені судом обставини справи об`єктивно свідчать про те, що після припинення шлюбних відносин між сторонами по справі спір про визначення місця проживання дітей відсутній. Сторони з урахування інтересів дитини та її прихильності погодили між собою, що малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , буде проживати разом з батьком.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи наявні у справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визначення місця проживання дитини.

За таких обставин, вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який було зареєстровано в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 41.

Сторони не заявили клопотань про зміну прізвищ.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду, після набрання ним чинності, направити до відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації факту розірвання шлюбу.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_5 .

Третя особа: виконавчий комітет Дрогобицької міської ради Львівської області, , юридична адреса: пл. Ринок, 1, м.Дрогобич Львівської області.

Суддя Медведик Л.О.