ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року

м. Черкаси

справа № 711/5045/22 провадження № 22-ц/821/765/23 категорія 305010000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.,

суддів: Карпенко О.В., Нерушак Л.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області (Черкаський рибоохоронний патруль)

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 березня 2023 року у справі за позовом Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області (Черкаський рибоохоронний патруль) до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної працівником під час виконання трудових обов`язків.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

07 жовтня 2022 року Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області (Черкаський рибоохоронний патруль) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної під час виконання трудових обов`язків.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач працював у позивача на посаді старшого інспектора відділу матеріально-технічного забезпечування. В період часу з 24 травня 2022 року по 07 червня 2022 року за наслідками проведеної за наслідками проведеної інвентаризаційної перевірки було виявлено нестачу товарно-матеріальних цінностей, що знаходились на відповідальному зберіганні у відповідача, а саме: бінокль ХD Precion Advanced 10х50 WP BAK4 Multi coated вартістю 3 650 грн., нагрудний відео реєстратор DMT-9 вартістю 4 370 грн.

На вимогу позивача відповідач в добровільному порядку не повернув товарно-матеріальні цінності та не відшкодував їх вартість, внаслідок чого позивач звернувся до суду з даним позовом.

В позовній заяві Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області (Черкаський рибоохоронний патруль) просило стягнути з ОСОБА_1 8 020 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної під час виконання трудових обов`язків.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 березня 2023 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області (Черкаський рибоохоронний патруль) матеріальну шкоди в загальній сумі 8 020 грн.

Компенсовано Управлінню Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області (Черкаський рибоохоронний патруль) за рахунок держави у порядку, передбаченому КМУ сплачений судовий збір в розмірі 2 481 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що за обставинами спірних правовідносин судом встановлено, що підставою позову є недостача виданих відповідачу спеціальних предметів, які надавались останньому задля забезпечення належного виконання ним своїх службових обов`язків. За таких обставин, відсутність посади відповідача у переліку посад, з якими можливе укладання договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, в даному випадку не є перешкодою для покладання на останнього повної матеріальної відповідальності за відшкодування шкоди, завданої нестачею товарно-матеріальних цінностей (бінокль та відео реєстратор), отриманих останнім задля забезпечення належного виконання службових обов`язків.

Суд визнав позовні вимоги повністю доведеними врахував, висновок суб`єкта оціночної діяльності від 08 липня 2022 року згідно якого реальна ринкова вартість таких приладів без врахування ПДВ на дату проведення оцінки складає: бінокль XD PrecisionAdvanced 10x50 WP BAK4 Multicoated 3650 грн. за шт.; нагрудний відео реєстратор DMT-9 4370 грн. за шт. та відповідно стягнув вказані кошти із відповідач ана користь позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 осркажив його в установленому порядку до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі просив скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 березня 2023 року як незаконне та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скрага мотивована тим, що під час розгляду справи суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, вважавши що відповідачу у користування видавалося по 2 одиниці (бінокль та відеореєстратор).

З мтаерілів справи, а саме у відповідності до Акта ревізії за ОСОБА_1 було закріплено бінокль 1 шт. та нагрудний відео реєстратор 1 шт.

Із інших доказів, а саме накладних вбачається, що за відповідачем начебто було закріплено 2 біноклі та 2 відеореєстратори.

24 червня 2022 року ОСОБА_1 здав ліхтар з док-станцією та віреореєстратор, навігатор, металева кліпсу до відеореєстратора.

Згідно накладної № 57 від 08 вересня 2021 року ОСОБА_1 здав на склад бінокль. Отже, всі предмети, отримані відповідно Акту ревізії ОСОБА_1 здано до управління, а тому підстав для задоволення позову немає.

Дані накладних про наявність у відповідача по 2 одиниці відповідних приладів нічим не підтверджені, оскільки на них відсутні інвентарні номери, а саме завдяки ним можна підтвердити чи спростувати інформацію про повернення конкретного приладу, що був закріплений за ОСОБА_1 .

Крім того, судом не було враховано, що ОСОБА_1 не є матеріально-відповідальною особою. Посада головного державного інспектора відділу оххорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області не входить до переліку посад і робіт, з якими можна укладати договори про повну матеріальну відповідальність, а відтак, укладений з ним договір про таку відповдіальність є недійсним.

До матеріалів справи додано лише Акт ревізії в якому міститься перелік матеріальних цінностей, які є недостачею, проте, в ньому відсутні будь-які відомості про перебування бінокля та відео реєстратора на балансі організації, а також відсутні відомості про інвентарні номери виданих предметів, тому є недоведеним факт видачі та володіння такими приладами саме ОСОБА_1

ОСОБА_1 вважає, що суд не в повній мірі дослідив всі обставини справи та дійшов помилковго висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області (Черкаський рибоохоронний патруль) зазначено, що доводи апеляційної скраги ОСОБА_1 є необгрунтованими та не дають підстав для зміни чи скасування рішення суду.

З матеріалів справи чітко вбачається, що відповідач отримав у користування зі складу 2 відеореєстратори, зарядний пристрій до відео реєстратора 2 шт. , металева кліпса до відеореєстратора -2 шт.бінокль та ліхтар з доклокацією та бінокль.

З накладної № 57 від 08 вересня 2021 року та від 24 червня 2022 року ОСОБА_1 не повернув на склад бінокль та нагрудний відео реєстратор і відповідачу було досторвіно відомо про необхідність повернення всіх отриманих приладів.

ОСОБА_1 не заперечив факту укладення з ним договору про повну матеірльну відповідальність, а Управлінням дотримана процедура покладення відповідальності на особу за втрату або псування матеріальних цінностей виданих для виконання посадових обов`язків, тому суд, врахувавши всі надані сторонами докази дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає не в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду із ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 ст. 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав відповідачу строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи характер спірних правовідносин між сторонами, предмет доказування, зважаючи на конкретні обставини у справі, які не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, оскільки в матеріалах справи містяться докази, надані сторонами, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне розглядати справу у порядку письмового провадження без участі сторін.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно наказу Управління Держрибагенства у Черкаській області від 09 липня 2018 року № 145-к відповідача ОСОБА_1 прийнято на посаду головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Держрибагенства у Черкаській області (а.с. 4).

18 вересня 2018 року між сторонами був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, яким передбачено прийняття працівником на себе повної індивідуальної матеріальної відповідальності за збереження довірених йому Управлінням Держрибагенства у Черкаській області матеріальних цінностей, передача яких працівнику підтверджується актом приймання-передавання майна, накладною або по відомості (а.с. 79).

Згідно відомості від 23 серпня 2018 року по закріпленню матеріальних цінностей, що знаходяться на балансі Черкаського рибоохоронного патруля, за ОСОБА_1 закріплений бінокль XD PrecisionAdvanced 10x50 WP BAK4 Multicoated у кількості 1 шт (а.с. 46).

Відповідно до накладної від 04 березня 2019 року № 79 відповідачем одержано зі складу, зокрема, нагрудний відео реєстратор DMT-9 у кількості 2 шт. та бінокль XD PrecisionAdvanced 10x50 WP BAK4 Multicoated у кількості 1шт (а.с. 43).

Згідно накладної від 08 вересня 2021 року № 57 відповідачем повернуто на склад позивача бінокль XD PrecisionAdvanced 10x50 WP BAK4 Multicoated у кількості 1шт (а.с. 47), а відповідно до накладної від 24 червня 2022 року № 135 відповідачем також повернуто на склад позивача інші товарно-матеріальні цінності, зокрема, нагрудний відео реєстратор DMT-9 у кількості 1шт. (а.с. 48).

На підставі наказу Управління Держрибагенства у Черкаській області від 24 травня 2022 року №НОД-78/6 позивачем було проведено інвентаризацію основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей з перевіркою їх фактичної наявності та документального підтвердження станом на 24 травня 2022 року (а.с. 11).

За наслідками інвентаризації Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області був складений акт від 12 липня 2022 року №11-31/01 ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного агентства меліорації та рибного господарства України, в частині діяльності Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області за період з 01 січня 2018 року по 30 квітня 2022 року (а.с. 12-26).

Зазначеної ревізією виявлено нестачу товарно-матеріальних цінностей, що знаходилися на відповідальному зберіганні у матеріально-відповідальних осіб Управління, зокрема, трьох біноклів вартістю по 3 650 грн. кожний та одного відеореєстратора вартістю 4 370 грн.

Листом від 15 липня 2022 року за вих. №1-6.19/787/22 Управління Держрибагенства у Черкаській області повідомило відповідача про виявлення нестачі товарно-матеріальних цінностей (бінокль XD PrecisionAdvanced 10x50 WP BAK4 Multicoated вартістю 3 650 грн. та нагрудний відеореєстратор DMT-9 вартістю 4 370 грн.) та запропоновано останньому повернути таке майно або повернути вартість такого майна (а.с. 8).

Звертаючись до суду з позовною заявою Управління Держрибагенства у Черкаській області (Черкаський рибоохоронний патруль) обґрунтовувало свої позовні вимоги тим, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, спричинену підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. Оскільки відповідачем не було повернуто Управлінню бінокль в кількості - 1 шт. та відео реєстратор в кількості 1 - шт., тому відповідач повинен відшкодувати підприємству заподіяну шкоду шляхом відшкодування вартості вказаних предметів в розмірі 8 020 грн.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції встановив, що доводи позовної заяви є повністю доведені та прийняв судове рішення про задоволення позову.

Перевіряючи мотиви рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду помилковим, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Предметом регулювання законодавства про працю є забезпечення гарантій при покладенні на працівників матеріальної відповідальності за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації (глава ІХ КЗпП України).

Згідно зі статтею 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний створити працівникам умови, необхідні для нормальної роботи і забезпечення повного збереження дорученого їм майна. Працівники зобов`язані бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоді (стаття 131 КЗпП України).

Пунктом першим статті 134 КЗпП України передбачено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Відповідно до статті 135-1 КЗпП письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Під прямою дійсною шкодою необхідно розуміти, зокрема втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов`язків, грошові виплати.

Отже, за змістом зазначених норм матеріального права, вирішуючи спори щодо відшкодування працівником майнової шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, суд повинен установити такі факти: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов`язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника.

Відсутність підстав чи однієї з умов матеріальної відповідальності звільняє працівника від обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду в повному обсязі. При відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладена лише обмежена матеріальна відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди.

Обов`язок доведення наявності умов для покладення матеріальної відповідальності на працівника лежить на роботодавцеві (стаття 138 КЗпП України).

Для встановлення винних осбі і розміру шкоди необхідно провести службове розслідування. Для цього роботодавець видає наказ, яким уповноважує комісію на проведення розслідування. У наказі вказується склад комісії і ця комісія повинна встановити винних осіб.

На підставі проведеного розслідування комісія робить висновки про те, хто винний у заподіянні шкоди та розмір шкоди.

Із предмета спірних правовідносин, що виникли між сторонами встановлено, що підставою для звернення до суду з позовом стала недостача виданих відповідачу спеціальних предметів, які надавались останньому задля забезпечення належного виконання ним своїх службових обов`язків.

Як вбачається з Акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності № 11-31/01 від 12 липня 2022 року, який складений за наслідками ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області за період з 01 січня 2018 року по 30 квітня 2022 року (а.с. 12-25), відповідно до пункту 4.3.5.1 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Північного офісу Держаудитслужби на ІІ квартал 2022 року (в частині інспектувань) на підставі направлень на проведення ревізії була створена ревізійна група для проведення ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області за період з 01 січня 2018 року по 30 квітня 2022 року.

В зв`язку з проведенням ревізії, відповідно до наказу т.в.о начальника Управління Грошева В.В. від 24 травня 2022 року № НОД-78/6 «Про проведення інвентаризації», комісією у складі: начальника відділу матеріально-технічного забезпечення Управління Миронінка А.І., завідувача сектору бухгалтерського обліку та звітності-головного бухгалтера Управління Мордовцевої Л.М., завідувача сектора юридичної роботи Управління Горстки М.І. та старшого інспектора відділу матеріально-технічного забезпечення Коверніченка В.В в присутності головного державного фінансового інспектора відділу контролю за місцевими бюджетами Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області Божка В.О. проведено інвентаризацію основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, які станом на 24 травня 2022 року обліковувались на балансі Управління.

Ревізійною групою було достовірно встановлено та зафіксовано в картці порушення № 1.8.01.21014 (а.с. 22 зворотня сторона), що є невід`ємною частиною Акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності № 11-31/01 від 12 липня 2022 року, що за головним державним інспектором Вишневським В.В. було закріплено:

бінокль ХD Precision Advanced 10x50 WP 1 одиниця (закріплений на підставі накладної від 04 березня 2019 року № 79);

ліхтар R 40 з док станцією 1 одиниця (закріплений на підставі накладної від 04 березня 2019 № 79);

нагрудний відеореєстратор DMT-9 1 одиниця (закріплений на підставі накладної від 04 березня 2019 року № 79);

навігатор Garmin GPSMap 64 1 одиниця (закріплений на підставі накладної від 04 березня 2020 року № 8).

Вищезазначений Акт ревізійної комісії № 11-31/01 від 12 липня 2022 року та невід`ємна його частина Картка порушення № № 1.8.01.21104 сторонами у справі не оспрюються є чинними на момент розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції та визнаються апеляційним судом як належний та допустимий доказ у справі.

Отже, із вище встановлених доказів достовірно встановлено закріплення за відповідачем відповідного майна та його кількості. Дана обставина зазначена у картці порушення № 1.8.01.21014 (а.с. 22 зворотня сторона).

Крім того, згідно відомості по закріпленню матеріальних цінностей, що знаходяться на балансі підприємства Черкаського рибоохоронного патруля вбачається, що за ОСОБА_1 був закріплений бінокль ХD Precision Advanced 10x50 WP у кількості 1 шт.

Згідно пояснень ОСОБА_1 , зазначеним в Акті № 11-31/01 від 12 липня 2022 року (а.с. 24) вбачається, що з 06 червня 2022 року він перебував на лікарняному. Про необхідність здачі відповідних предметів йому ніхто не повідомляв. В подальшому, 24 червня 2022 року ОСОБА_1 здав до Управління Інвентар: ліхтар R 40 з док-станцією, нагрудний відеореєстратор DMT-9, навігатор Garmin GPSMap 64, металева кліпса для відео реєстратора.

Вподальшому, 08 вересня 2021 року ним було здано на склад Управління бінокль ХD Precision Advanced 10x50 WP у кількості 1 шт.

Здачу предметів та їх кількості підтверджено накладною № 135 від 24 червня 2022 року (а.с. 48), відповідно до якої склад (відповідальна особа ОСОБА_2 ) прийняв, а ОСОБА_1 здав ліхтар R 40 з док станцією 1 одиниця; нагрудний відеореєстратор DMT-9 1 одиниця; металева кліпса для відео реєстратора DMT-9 1 одиниця; навігатор Garmin GPSMap 64 1 одиниця.

Крім того, ззгідно Накладної № 57 від 08 вересня 2021 року склад (відповідальна особа Тринога) прийняв, а ОСОБА_1 здав бінокль XD PrecisionAdvanced 10x50 WP BAK4 Multicoated 1 одиниця.

Отже, із вищезазначених обставин вбачається, що відповідачем ОСОБА_1 було повернуто Управлінню всі закріплені за ним предмети й у тій самій кількості, що встановлено в Акті ревізії № 11-31/01 від 12 липня 2022 року.

Посилання Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області (Черкаський рибоохоронний патруль) у позовній заяві та відзиві на апеляційну скаргу про наявність у відповідача ОСОБА_1 двох відео реєстраторів (виданих за накладною № 79 від 04 березня 2019 року) та двох біноклів (один з яких виданий за накладною № 79 від 04 березня 2019 року) спростовується наявним в матеріалах справи Актом ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності № 11-31/01 від 12 липня 2022 року, де ревізійною комісією було достовірно встановлено що за головним державним інспектором Вишневським В.В. було закріплено: бінокль ХD Precision Advanced 10x50 WP 1 одиниця (закріплений на підставі накладної від 04 березня 2019 року № 79) та нагрудний відеореєстратор DMT-9 1 одиниця (закріплений на підставі накладної від 04 березня 2019 року № 79).

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до п. 3 Розділу ІІ наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів суб`єктів державного сектору» від 23 січня 2015 року № 11 кожному об`єкту основного засобу, крім білизни, постільних речей, одягу, взуття, бібліотечних фондів, малоцінних необоротних матеріальних активів, матеріалів довготривалого використання, присвоюється інвентарний номер.

Отже кожен прилад повинен мати свій індивідуальний інвентарний номер. В порушення вищевкзних вимог інструкції всім предметам по категоріям були присвоєні ідентичні інвентарні номера, що унеможливлює ідентифікацію приладів, а відтак унеможливлює доведення позивачем кількості виданих відповідачу предметів і зв`язку з відсутності їхньої ідентифікації.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи (стаття 12 ЦПК України). Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76, 77 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із вказаними нормами цивільного процесуального закону обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Апеляційний суд зазначає, що стандарт доказування залежить від специфіки обставин, про доведення яких йдеться, а сторонам повинна бути надана можливість повідомити будь-які докази, необхідні для успіху скарги.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи наявні матеріали справи та надані сторонами докази, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем у даній справі не доведено обгрунтованість своїх позовних вимог. Навпаки, матеріали справи містять докази, які підтверджують доводи відповідача про відсутність зобов`язань перед позивачем щодо повернення ним всіх закріплених матеріальних цінностей, а відтак відсутні підстави для відшкодування ним матеріальної шкоди, завданої під час виконання трудових обов`язків.

За таких обставин, висновок суду про задоволення позовних вимог підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 березня 2023 року у справі за позовом Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області (Черкаський рибоохоронний патруль) до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної працівником під час виконання трудових обов`язків скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області (Черкаський рибоохоронний патруль) до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної працівником під час виконання трудових обов`язків відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 24 травня 2023 року.

Головуючий В.Г. Бородійчук

Судді О.В. Карпенко

Л.В. Нерушак