Справа № 466/2937/22
Провадження № 2/466/419/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» листопада 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Хомляк О.П.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

представник позивача ОСОБА_3

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, які завдані залиттям квартири,

у с т а н о в и в:

16 травня 2022 року ОСОБА_1 звернулась в Шевченківський районний суд м. Львова з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, які завдані залиттям квартири.

Як на підставу позовних вимог покликається на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , яка знаходиться на першому поверсі будинку.

25 липня 2021 року, в період час з 22.00 год. до 23.00 год., з вини відповідача ОСОБА_2 , яка є власницею та мешканкою №4 цього ж будинку, що розташована на другому поверсі будинку, відбулось залиття її, позивача, квартири.

Цей факт було зафіксовано відділом поліції №1 Львівського районного управлінням поліції №1 ГУНП у Львівській області 26 липня 2021 року та з відповідачем ОСОБА_2 було проведено бесіду профілактичного характеру про неналежні норми співпроживання у житлових будинках.

Вказані обставини підтверджуються листом відповіддю відділу поліції №1 Львівського районного управлінням поліції №1 ГУНП у Львівській області від 22.09.2021року №12062/41/01/09-21 на її, позивача, звернення.

При залитті відбулось пошкодження стелі, стін кухні, підлоги кухні та світильник. Зазначає, що залиття квартири відбулося внаслідок неправомірних дій відповідача при користуванні сантехнікою, влаштованою у її квартирі.

Для визначення вартості необхідного ремонту квартири вона, ОСОБА_4 , звернулася до сертифікованого спеціаліста для виготовлення кошторисного розрахунку вартості відновлювальних робіт. Відповідно до кошторисного розрахунку, здійсненого оцінювачем ОСОБА_5 , яким також підтверджено факт залиття квартири, вартість відновлювальних робіт внаслідок залиття приміщення квартири становить 10 844 грн. (десять тисяч вісімсот сорок чотири гривні).

Після залиття квартири вона, позивач, зверталася до відповідача про відшкодування вартості відновлювального ремонту, однак здійснити відшкодування завданих збитків ОСОБА_2 відмовилася.

Крім цього, у зв`язку із затопленням квартири їй також була завдана моральна шкода, яка полягає у суттєвих емоційних стражданнях, пов`язаних зі значним пошкодженням майна та порушенням звичного режиму життя внаслідок необхідності проведення очищення квартири, необхідністю проведення ремонтних робіт, а також конфліктною ситуацією через небажання відповідача врегулювати ситуацію.

Враховуючи перенесені через залиття квартири стрес та хвилювання, час, який був витрачений на врегулювання даної ситуації, розмір заподіяної моральної шкоди вона оцінює в 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень).

З огляду на такі обставини, просить ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на її, позивача, користь 10 844 грн.00 коп. у відшкодування майнової шкоди, 10 000, 00 грн. у відшкодування моральної шкоди, 5 000 грн. у відшкодування витрат за проведення незалежної оцінки матеріальних збитків, завданих залиттям квартири, а також понесені нею судові витрати в розмірі 992 грн. 40 коп.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 17 травня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, які завдані залиттям квартири, прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

У червні 2023 року відповідач ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому, зокрема, зазначила про те, що про викладений в позові факт залиття її квартири вона дізналася з позову. Позивач ОСОБА_1 вказує, що факт залиття відбувся 25 липня 2021 року, тобто майже рік тому, про що вона їй не повідомляла на протязі одного року. Акту залиття з його фіксацією позивач ОСОБА_1 до свого позову не додала. Жодних перемовин щодо компенсації завданої шкоди між ними не було, жодних претензій зі сторони ОСОБА_1 вона, ОСОБА_2 , не отримувала та майнової чи моральної шкоди їй не завдавала. В позові та доданих матеріалах не міститься ніяких доказів залиття та заподіяної шкоди позивачу ОСОБА_1 .

Факт залиття квартири позивача нею, ОСОБА_2 , вона заперечує, оскільки у неї відсутній санвузол та інші прилади, пов`язані з водопостачанням.

Також зазначила, що після того, як було пред`явлено вищевказаний позов до суду, у червні 2022 року вона навідувалась у квартиру позивача ОСОБА_1 та запропонувала, щоб уникнути конфлікту, зафарбувати пошкоджені стіни за свої кошти, однак остання не погодилась. Висновок спеціалізованого експерта виготовлений з порушенням правил та методів. Відповідач вважає, що її вини у затопленні квартири позивача немає, а тому у задоволенні позову про відшкодування моральної та матеріальної шкоди просить відмовити.

Ухвалою Шевченківського районного суду м Львова від 16 червня 2022 року було задоволено заяву відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та цивільну справу №466/2937/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, які завдані залиттям квартири, повернуто в підготовче провадження і в справі призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м Львова від 11 липня 2023 року було підготовче провадження в справі №466/2937/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, які завдані залиттям квартири, було закрито та справу призначено до розгляду по суті.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Буковинська С.В. позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві. Додатково позивач ОСОБА_1 наголосила на заподіяній їй моральній шкоді, яка полягає у неможливості по даний час користуватися належною на праві власності квартирою, а також у спричинених душевних стражданнях. Позов подала до суду через 10 місяців, оскільки відповідач ОСОБА_2 обіцяла особисто відновити ремонт, однак в подальшому від цього відмовилась.

Представник позивача адвокат Буковинська С.В. додатково зазначила, що в процесі розгляду справи між сторонами неодноразово проводилось мирне врегулювання спору саме з ініціативи відповідача ОСОБА_2 , однак в подальшому саме і нею ж були порушені умови добровільного відшкодування шкоди, що спричинило також і відтягування розгляду справи по суті.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, покликаючись на доводи, які викладені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , її представника - адвоката Буковинської С.В., відповідача ОСОБА_2 , з`ясувавши обставини, на які сторони покликаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши подані сторонами письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч.ч.1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положеннями ч.ч.1-4 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Аналогічні приписи щодо обов`язку доказування і подання доказів також зазначено в ч.1 ст. 81 цього Кодексу.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з положеннями ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

За змістом ч.1 ст. 78 цього Кодексу суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до ст. ст. 79, 80 ЦПК України, які регулюють достовірність та достатність доказів, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приписами ч.1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до положень ч.1, п.п.7, 8 ч.2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04 червня 2007 року є співвласником квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з технічним паспортом на квартиру складеним ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 15.03.2007 року інвентарний номер37, вищевказана квартира АДРЕСА_2 розташована на першому поверсі двоповерхового будинку та складається з 2-х кімнат житловою площею 22,7 кв.м, в тому числі: 1-а кімната площею 11,5 кв.м; 2-а кімната площею 11.2 кв.м; кухні площею 7,6 кв.м. Загальна площа квартири становить 34,4 кв.м.

За змістом Акту б/н що складений за зовнішнім оглядом про наслідки залиття житлового приміщення мешканкою квартири АДРЕСА_3 , що розташована над квартирою позивача, експертом ОСОБА_5 та згідно відповіді ВП№1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області 22.09.2021року №12062/41/01/09-21 було встановлено, що 25.07.2021 року в період часу 22.00 год. - 23.00 год. відбулось затоплення квартири АДРЕСА_1 . Протікання води відбулося з квартири, яка знаходиться на 2-му поверсі над квартирою АДРЕСА_2 .В результаті протікання води виявлено та пошкоджено: стелю кухні (розмір бурих плям на стелі 0,9*0,25*м; 1,1*0,13*м; 1,6*0,5м), стіни кухні (розмір бурих плям на стінах розміром 0,98*1,0м та 2,6*0,1м; 0,15*0,5м), підлогу кухні (вздуття ленолеуму на підлозі на пл..4,7 кв.м.) та пошкоджено світильник

За змістом висновку оцінювала ТОВ «Експерт ІН» ОСОБА_5 №VR210803-001 від 05 жовтня 2021 року за результатами проведення незалежної оцінки загальна вартість поновлювального ремонту (включно з вартістю матеріалів), виконання якого необхідно для приведення квартири АДРЕСА_2 у стан, який був до залиття (нормальний стан) становить 10 844 грн.

За змістом відповіді ВП №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області 22.09.2021року №12062/41/01/09-21 з відповідачем по справі ОСОБА_2 було проведено співбесіду профілактичного характеру, про належні норми співпроживання у житлових будинках.

Відповідно до положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно із ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з положеннями ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У своїх постановах Верховний Суд неодноразово наголошував, що цивільне законодавство в делікатних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, а тому якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Також у постанові від 03.12.2014 року № 6-183цс 14 Верховний Суд України дійшов правового висновку, що в цивільному процесі законом не покладається обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, позивач лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

При цьому, слід зазначити, що цивільно-правова відповідальність за нанесені збитки настає як при вчиненні активних дій, так і бездіяльності, адже власність зобов`язує.

Положеннями ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року №10243, з наступними змінами і доповненнями), власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний: дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; проводити за власні кошти ремонт квартири (наймач (орендар) - згідно з договором найму (оренди); використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання.

Будинок сторін по справі перебуває на обслуговуванні ОСББ, яке на день залиття квартири не діяло як юридична особа, в зв`язку із смертю голови ОСББ, установчі збори цього ОСББ не скликались, не обрано голови та не затверджено новий Статут.

Згідно норм Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ОСББ є однією із форм управління багатоквартирним будинком. Створення та діяльність ОСББ регулюються нормами Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

ОСББ створюється на основі права сумісної власності і представляє лише співвласників нерухомості, щоб самостійно вирішувати хто обслуговуватиме будинок, які будуть внески на його утримання (квартплата), кому здавати в оренду нежитлові приміщення тощо, куди витрачати гроші. Ефективне використання коштів і контроль приводять до якіснішого та раціональнішого утримання будинку.

ОСББ несе лише управлінські повноваження і не стає власником будинку в цілому - співвласниками будинку залишаються власники квартир та нежитлових приміщень.

Позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги зазначала, що вона є власником квартири, приміщення якої постраждали через затоплення. Тобто, вимога про відшкодування позивачу шкоди базується на наявності у позивача права власності, яке порушене пошкодженням належного позивачу майна, у зв`язку з чим позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Оскільки пошкодження квартири позивачки внаслідок залиття призвело до душевних страждань та порушення звичних життєвих зв`язків, неможливості використовувати належну квартиру для проживання, зазначеним також заподіяно позивачу моральну шкоду.

Позивач просить суд стягнути на її користь з відповідачки моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн.

Положеннями ч.1 п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Суд вважає, що в результаті залиття квартири з вини відповідача ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_1 дійсно зазнала душевних страждань, оскільки вона отримала негативні емоції та переживала з приводу пошкодження майна, неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, звернення до суду за захистом порушеного права.

Разом з тим, при визначені розміру моральної шкоди, з урахуванням принципу розумності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди грошову компенсацію в розмірі 2 000 грн.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, які завдані залиттям квартири, слід задовольнити частково.

Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача кошти сплачені останньою за проведення будівельно-технічної експертизи у сумі 5 000,00 грн., оскільки такі кошти є збитками позивача у розумінні положень ст. 22 ЦК України, які були понесені потерпілою стороною для відновлення свого порушеного права, а також судовий збір 992 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 11, 15, 16, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, які завдані залиттям квартири, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 844,00грн. (десять тисяч вісімсот сорок чотири гривні) у відшкодування майнової шкоди та 2 000,00 грн. (дві тисячі гривень) у відшкодування моральної шкоди, які завдані залиттям квартири.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 000 грн. (п`ять тисяч гривень) витрат по оплаті за проведення оцінки майна.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) витрат по оплаті судового збору.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 .

Повний текст судового рішення складено 27 листопада 2023 року.

Суддя В. І. Кавацюк