Справа № 463/4284/22
Провадження № 2/463/341/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого - судді Мармаша В.Я.

при секретарі с/з - Заставній С.Л.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просив стягнути з останнього на його користь відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1091,14 грн. та 200000 грн. відшкодування моральної шкоди, завданих ушкодженням здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, спричиненої з вини відповідача. Позов мотивує тим, що 28 грудня 2020 року приблизно о 07 годині 20 хвилин трапилась дорожньо-транспортна пригода за участі відповідача, який, керуючи автомобілем ВАЗ 2104, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним автодорогою сполученням Львів-Винники в напрямку міста Львова, поблизу повороту до озера «Винниківське», в межах населеного пункту Львів, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, порушив вимоги Розділу 1 п.п. 1.5; 2.3 «б», «д», Розділу 18 п.п. 18.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями, яке виразилось в тому, що він, керуючи технічно-справним транспортним засобом, не був уважним і не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на який зліва на право відносно напрямку руху автомобіля, вийшли пішоходи ОСОБА_3 та позивач, не зменшив швидкість руху аж до зупинки свого транспортного засобу, чим створив перешкоду та небезпеку для руху пішоходам, які мали перевагу в русі, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_1 . Вироком Личаківського районного суду міста Львова від 20 серпня 2021 року у справі № 463/5177/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України. Внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху позивач 28 грудня 2020 року поступив у Клінічну лікарню швидкої медичної допомоги міста Львова, де перебував до 18 січня 2021 року та йому було встановлено діагноз - тілесні ушкодження у вигляді саден: на обличчі, кистях рук, лівого колінного суглобу, лівій гомілці; переломовивих правої плечової кістки; закритого перелому крила правої клубової кістки з переходом на кульшову западину; уламковий перелом лонної та сідничної кісток зі зміщенням відламків. В подальшому у ОСОБА_1 був встановлений тромбоз загальної стегнової вени, підколінної та гомілкової вен, підколінної артерії, передньої та задньої гомілкової артерії, що було наслідком отриманої ним травми 28 грудня 2020 року. З 18 січня 2021 року по 15 лютого 2021 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Львівській клінічній лікарні на залізничному транспорті АТ «Українська залізниця». Як вбачається із епікриз - виписки з історії хвороби № 207, 24 січня 2021 року було проведено огляд ОСОБА_1 черговим хірургом, під час якого було виявлено відсутність пульсації на правій нижній кінцівці. Відтак консиліумом лікарів було вирішено провести ампутацію правої нижньої кінцівки на рівні середньої третини правого стегна. Також із виписки вбачається, що лікарем на післяопераційний період було призначено прийом медичних препаратів протягом тривалого терміну, такі як ксарелто - 1 місяць, пентоксифілін - 3 місяці, клопідогрель - 1 місяць. Крім цього, вказано, що позивач потребує нагляду хірурга для санації належня та реабілітолога для навчання самостійної ходьби, а в подальшому протезування. З 02 березня 2021 року по 23 березня 2021 року ОСОБА_1 був направлений та перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві Тернопільської університетської лікарні ТОР, де йому встановили діагноз - обширна гнійно-некротична рана крижово-поперекової ділянки та серома культі правого стегна. Поява післяопераційної сероми найчастіше пов`язана з великою площею оперативного втручання, в результаті якого відбулося відшарування підшкірної клітковини, тканини починають кровоточити і руйнуватися під впливом ферментів. Все це провокує появу сероми. Серозний ексудат після операції з`являється головним чином з пошкоджених лімфатичних судин, оскільки вони, на відміну від кровоносних, не здатні до швидкого загоєнню. Оскільки утворення сероми приносило сильну фізичну біль та страждання, яка значно перешкоджала нормальному життю, цього ж дня ОСОБА_1 була проведена додаткова операція, яка полягала у хірургічній обробці гнійно-некротичної рани крижово-поперекової ділянки, а також розкриття сероми культі правового стегна, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 01704. Із 14 вересня 2021 року по 19 листопада 2021 року ОСОБА_1 перебував на протезуванні і реабілітації в Стаціонарі первинного та складного протезування при Тернопільському казенному експериментальному протезно-ортопедичному підприємстві, що підтверджується довідкою № 4/21 від 19 листопада 2021 року. Через протиправні дії відповідача та внаслідок отриманої травми ОСОБА_1 присвоєно 2-гу групу інвалідності, що підтверджується Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ №066075 від 16 квітня 2021 року. Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 200302576, діючого на 28 грудня 2020 року, що виданий ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» ОСОБА_2 застрахував автомобіль ВАЗ 2104, д.н.з. НОМЕР_1 . В разі настання страхового випадку страхова компанія зобов`язалася здійснити виплату страхового відшкодування, зокрема за шкоду заподіяну життю і здоров`ю потерпілого та його майну на суму завданих збитків, але не більше, встановленого в договорі ліміту. Відтак, страховою компанією «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 11 листопада 2021 року було виплачено страхову виплату ОСОБА_1 у розмірі 247127,30 грн., що підтверджується фото-скріншотом із онлайн-банкінгу «Приват24» на підставі наданих до страхової компанії доказів понесених витрат позивачем. Також для того, щоб підтримувати задовільний стан здоров`я, позивач змушений приймати медикаменти, на які систематично витрачається значна частина його бюджету, що не враховувалось страховою компаній у суму страхового відшкодування. Відтак за період із 12 листопада 2021 року по 11 травня 2022 року було витрачено суму у розмірі 1091,14 грн., що підтверджується копіями фіскальних чеків із аптечних пунктів. Крім цього, реабілітаційний період після протезування приносив позивачу дуже великі фізичні і психологічні страждання, йому довелось вчитися ходити заново. ОСОБА_1 назавжди втратив своє здоров`я, постійно знаходиться в стані стресу та не може займатися своїми звичними справами. ОСОБА_1 знаходиться у скрутному матеріальному становищі, у нього та сім`ї не залишилось жодних заощаджень, оскільки його дохід за період з грудня 2019 року по листопад 2020 року становив 15719,59 грн., що підтверджується довідкою про доходи від 23 грудня 2021 року. А через ампутацію нижньої кінцівки він втратив роботу, що підтверджується витягом із трудової книжки, де про це зроблений відповідний запис, не може працювати, тому знаходиться в скрутному матеріальному становищі, оскільки не має можливості утримувати себе та свою сім`ю. На підставі вищенаведених обставин позивач змушений звернутися з позовом до суду про відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати додаткові витрати викликані необхідністю придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Відтак, вважає за необхідне стягнути із відповідача витрати пов`язанні із покупкою ліків, які не були враховані ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» у суму страхового відшкодування у розмірі 1091,14 грн., що підтверджується копіями чеків із аптечних пунктів. Щодо відшкодування моральної шкоди, то позивачеві було заподіяне ушкодження здоров`я, наслідками якого є каліцтво та інвалідність. Позивач відчував сильний страх за своє життя, враховуючи похилий вік, йому довелось перенести важку хірургічну операцію, позивач відчував фізичний біль, відчував фізичні страждання, також потребував повторної операції, що також спричинило йому фізичні і моральні страждання. Втратив праву ногу і тривалий час відчував «фантомний біль» ампутованої ноги. Окрім цього, через неможливість рухатись та ходити, був змушений провести більше місяця часу у лежачому стані, що призвело до утворення гнійно-некротичної рани кринжово-поперекової ділянки. Така рана приносила невимовну біль додатково до фізичної болі, що відчувалась після втрати нижньої кінцівки. Позивач вимушений був пройти довгий процес протезування ноги, реабілітаційний період після первинного протезування заподіяв йому великі фізичні та психологічні страждання, оскільки йому потрібно було знову вчитися ходити. Але попри усі спроби навчитись ходити за допомогою протезу ОСОБА_1 так і не вдалось це. Через невдало проведені операції він вимушений пересуватись на інвалідному візку, що значно зменшує його можливість повернутись до нормального життя. Звичний хід життя позивача повністю порушився, йому потрібно було близько року своє життя проводити в лікарнях, відновлювати своє втрачене назавжди здоров`я, потребував великих моральних і душевних сил, щоб змиритись з тим, що він отримав каліцтво і назавжди став інвалідом. Через безповоротну втрату свого здоров`я та отриманого каліцтва позивач втратив роботу та можливість повноцінно проводити своє життя, спілкуватись та взаємодіяти зі своїм оточенням. Також звертає увагу, що після ДТП відповідач не виходив на зв`язок, не намагався допомогти фінансово чи навіть фізично, такою своєю поведінкою доводить, що не шкодує про вчинений злочин, не зважаючи на те, що позивач не заперечував проти призначення йому покарання зі звільненням від його відбуття з випробуванням. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та моральних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Згідно з п. 9 Постанови Пленуму ВСУ розмір відшкодування моральної (немайнової) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості поновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Беручи до уваги вищевикладене, виходячи з характеру та ступеня страждань, із засад розумності, виваженості, співмірності та справедливості, моральна шкода підлягає стягненню в розмірі 200000 гри., так як вказане вище доводить наявність душевного страждання, якого фізична особа зазнала у зв`язку із тим, що позивач поніс шкоду завдану каліцтвом.

Позовна заява надійшла до суду 14.06.2022. Ухвалою суду від 08.08.2022 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у справі. Від відповідача до суду відзив на позов не надходив. Всі наявні у справі докази були надані стороною позивача. Інших клопотань про витребування у справі доказів, про призначення у справі судової експертизи від сторін до суду не надходило. З врахуванням вищенаведеного, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Положенням ч. 1 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Факт ДТП та винність у ньому відповідача стверджується, зокрема, вироком Личаківського районного суду міста Львова від 20 серпня 2021 року у справі №463/5177/21, яким ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України. У кримінальному провадженні встановлено, що відповідач, керуючи автомобілем ВАЗ 2104, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним автодорогою сполученням Львів-Винники в напрямку міста Львова, поблизу повороту до озера «Винниківське», в межах населеного пункту Львів, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, порушив вимоги Розділу 1 п.п. 1.5; 2.3 «б», «д», Розділу 18 п.п. 18.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями, яке виразилось у тому, що він, керуючи технічно-справним транспортним засобом, не був уважним і не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на який зліва на право відносно напрямку руху автомобіля, вийшли пішоходи ОСОБА_3 та позивач, не зменшив швидкість руху аж до зупинки свого транспортного засобу, чим створив перешкоду та небезпеку для руху пішоходам, які мали перевагу в русі, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_1 .

Як вбачається із наданої позивачем копії медичної документації, внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху позивач 28 грудня 2020 року поступив у Клінічну лікарню швидкої медичної допомоги міста Львова, де перебував до 18 січня 2021 року та йому було встановлено діагноз - тілесні ушкодження у вигляді саден: на обличчі, кистях рук, лівого колінного суглобу, лівій гомілці; переломовивих правої плечової кістки; закритого перелому крила правої клубової кістки з переходом на кульшову западину; уламковий перелом лонної та сідничної кісток зі зміщенням відламків. В подальшому у ОСОБА_1 був встановлений тромбоз загальної стегнової вени, підколінної та гомілкової вен, підколінної артерії, передньої та задньої гомілкової артерії, що було наслідком отриманої ним травми 28 грудня 2020 року. З 18 січня 2021 року по 15 лютого 2021 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у АТ «Українська залізниця» Львівської клінічної лікарні на залізничному транспорті.

Як вбачається із епікриз - виписки з історії хвороби № 207, 24 січня 2021 року було проведено огляд ОСОБА_1 черговим хірургом, під час якого було виявлено відсутність пульсації на правій нижній кінцівці. Відтак консиліумом лікарів було вирішено провести ампутацію правої нижньої кінцівки на рівні середньої третини правого стегна. Також із виписки вбачається, що лікарем на післяопераційний період було призначено прийом медичних препаратів протягом тривалого терміну, такі як ксарелто - 1 місяць, пентоксифілін - 3 місяці, клопідогрель - 1 місяць. Крім цього, вказано, що позивач потребує нагляду хірурга для санації належня та реабілітолога для навчання самостійної ходьби, а в подальшому протезування.

З 02 березня 2021 року по 23 березня 2021 року ОСОБА_1 був направлений та перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві Тернопільської університетської лікарні ТОР, де йому встановили діагноз - обширна гнійно-некротична рана крижово-поперекової ділянки та серома культі правового стегна. Поява післяопераційної сероми найчастіше пов`язано з великою площею оперативного втручання, в результаті якого відбулося відшарування підшкірної клітковини, тканини починають кровоточити і руйнуватися під впливом ферментів. Все це провокує появу сероми. Серозний ексудат після операції з`являється головним чином з пошкоджених лімфатичних судин, оскільки вони, на відміну від кровоносних, не здатні до швидкого загоєнню. Оскільки утворення сероми приносило сильну фізичну біль та страждання, яка значно перешкоджала нормальному життю, цього ж дня ОСОБА_1 була проведена додаткова операція, яка полягала у хірургічній обробці гнійно-некротичної рани крижово-поперекової ділянки, а також розкритті сероми культі правового стегна, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 01704.

Із 14 вересня 2021 року по 19 листопада 2021 року ОСОБА_1 перебував на протезуванні і реабілітації в Стаціонарі первинного та складного протезування при Тернопільському казенному експериментальному протезно-ортопедичному підприємстві, що підтверджується довідкою № 4/21 від 19 листопада 2021 року. Через протиправні дії відповідача та внаслідок отриманої травми ОСОБА_1 присвоєно 2-гу групу інвалідності, що підтверджується Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ №066075 від 16 квітня 2021 року.

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 200302576, діючого на 28 грудня 2020 року, що виданий ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_2 застрахував цивільну відповідальність володільця автомобіля ВАЗ 2104, д.н.з. НОМЕР_1 . В разі настання страхового випадку страхова компанія зобов`язується здійснити виплату страхового відшкодування, зокрема за шкоду заподіяну життю і здоров`ю потерпілого та його майну на суму завданих збитків, але не більше, встановленого в договорі ліміту. Відтак, страховою компанією «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 11 листопада 2021 року було виплачено страхову виплату ОСОБА_1 у розмірі 247127,30 грн., що підтверджується фото-скріншотом із онлайн-банкінгу «Приват24» на підставі наданих до страхової компанії доказів понесених витрат позивачем.

Як вбачається із розрахунку страхового відшкодування за полісами цивільної відповідальності від 01.11.2021, розмір страхового відшкодування, виплаченого позивачу, включає відшкодування матеріальної шкоди (витрат на лікування та пов`язаних зі стійкою втратою працездатності) та моральної шкоди в межах ліміту відповідальності страховика та не включає витрати на лікування понесені після 11.11.2021 та відшкодування моральної шкоди понад ліміт відповідальності страховика.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15 сформульовано висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Закону № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати додаткові витрати викликані необхідністю придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Встановлено, щоб підтримувати задовільний стан здоров`я, позивач змушений приймати медикаменти, на які систематично витрачається значна частина його бюджету, що не враховувалось страховою компаній у суму страхового відшкодування. Відтак за період із 12 листопада 2021 року по 11 травня 2022 року було витрачено суму у розмірі 1091,14 грн., що підтверджується копіями фіскальних чеків із аптечних пунктів. Вказана сума підлягає стягненню із відповідача.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно зі ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, в тому числі, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках.

Вирішуючи вимогу про відшкодування моральної шкоди, суд враховує ступінь моральних страждань позивача, пов`язаних із каліцтвом та іншим ушкодженням здоров`я з вини відповідача, а саме ту обставину, що внаслідок злочину, вчиненого відповідачем, позивачу було спричинено істотне ушкодження здоров`я, наслідками якого є каліцтво та інвалідність. Суд погоджується з доводами позивача, що останній відчував сильний страх за своє життя, враховуючи похилий вік, йому довелось перенести важку хірургічну операцію, позивач відчував фізичний біль, відчував фізичні страждання, також потребував повторної операції, що також спричинило йому фізичні і моральні страждання, позивач втратив праву ногу і тривалий час відчував «фантомний біль» ампутованої ноги. Окрім цього, через неможливість рухатись та ходити, був змушений провести більше місяця часу у лежачому стані, що призвело до утворення гнійно-некротичної рани кринжово-поперекової ділянки. Така рана приносила невимовну біль додатково до фізичної болі, що відчувалась після втрати нижньої кінцівки. Позивач вимушений був пройти довгий процес протезування ноги, реабілітаційний період після первинного протезування заподіяв йому великі фізичні та психологічні страждання, оскільки йому потрібно було знову вчитися ходити. Але попри усі спроби навчитись ходити за допомогою протезу ОСОБА_1 так і не вдалось це, та він вимушений пересуватись на інвалідному візку, що значно зменшує його можливість повернутись до нормального життя. Звичний хід життя позивача повністю порушився, йому потрібно було близько року своє життя проводити в лікарнях, відновлювати своє втрачене назавжди здоров`я, потребував великих моральних і душевних сил, щоб змиритись з тим, що він отримав каліцтво і назавжди став інвалідом. Через безповоротну втрату свого здоров`я та отриманого каліцтва позивач втратив роботу та можливість повноцінно проводити своє життя, спілкуватись та взаємодіяти зі своїм оточенням.

З врахуванням наведеного, при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд виходить із вимог розумності та справедливості, й вважає обґрунтованим задовольнити позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди в межах заявленої позивачем суми 200000 грн., яка відповідає зазначеним вище критеріям.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд виходить із того, що позов задоволено повністю, належна до сплати сума судового збору 2010,91 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Також, оскільки позов задоволено, то підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн., що підтверджується квитанцією, розрахунком та актом виконаних робіт.

Виходячи із вищенаведеного та керуючись ст.ст. 12-13, 137, 259, 265 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1091,14 грн. відшкодування матеріальної шкодита 200000 грн. відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8000 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 2010,91 грн. судового збору.

Дата складення рішення суду - 24.05.2023 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 .

Суддя Мармаш В. Я.