ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/542/23
Провадження № 2/362/1002/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2023 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Радченко Г.А.,

за участю секретаря Касянчук В.І.,

представника позивача адвоката Кушніренка А.В. (в режимі відеоконференції),

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

31.01.2023 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшов позов ОСОБА_2 , в якому він просить: змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 2500 гривень на кожну дитину, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 посилався на те, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.07.2015 року з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), проте не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення старшою дитиною повноліття. Однак, з моменту стягнення аліментів суттєво змінилися обставини, які є підставою для перегляду розміру аліментів, зокрема у сторону їх зменшення. Так, 12.01.2016 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 . Від вказаного шлюбу у них народилася донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Донька постійно хворіє, має встановлений діагноз, у зв`язку із яким потребує постійного медикаментозного лікування та стороннього догляду мами. У зв`язку із вказаними обставинами його дружина не має фізичної змоги працювати та приймати участь у матеріальному забезпеченні сім`ї й утриманні спільної доньки. Зважаючи на те, що донька потребує особливого догляду, що полягає у постійному медикаментозному та процедурному лікуванні витрати на її утримання значні, а враховуючи ту обставину, що в сім`ї отримує дохід лише він для нього вкрай складно забезпечувати сім`ю усім необхідним, забезпечувати доньку належним лікуванням та водночас сплачувати аліменти. На даний момент він є військовослужбовцем та у зв`язку з оголошенням в Україні воєнним станом отримує більший дохід, аніж отримував до цього, однак цього доходу не вистачає.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.03.2023 року прийнято до розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів у порядку загального позовного провадження.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити з викладених у ньому підстав. Додатково пояснив, що йому невідомий графік роботи позивача, чи визнана дитина інвалідом та чи отримує пенсію/інші соціальні виплати у зв`язку із цим. Дитина хворіє від народження, є лежачою.

Відповідачка просила відмовити у задоволенні позову. Пояснила, що позивач є військовослужбовцем та отримує пристойне грошове забезпечення. Його матеріальне становище не погіршилося, а навпаки поліпшилося. При цьому ОСОБА_2 не надав доказів того, що його дружина не працює саме у зв`язку з хворобою доньки. Наприклад до хвороби вона працювала та отримувала дохід, а у зв`язку із хворобою сім`я такий дохід втратила. При цьому її з позивачем спільні діти також хворіють і вона несе витрати на придбання ліків, оскільки позивач не приймає участі у додаткових витратах на дітей. Крім того, діти займаються спортом, відвідують секцію у-шу, заняття є платними, їздять на змагання в інші міста, тому необхідно оплачувати проїзд та проживання.

Від відповідачки на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивачем надано відповідь на відзив, в якому він зазначив, що відповідачка отримує більший дохід аніж він, не зверталася до нього для стягнення додаткових витрат на дітей, тому її доводи є безпідставними.

10.05.2023 року він ОСОБА_1 надійшли заперечення, в яких вона підтримала свою позицію та просила відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, дослідивши надані письмові докази, прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Зокрема, значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.07.2015 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.04.2015 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

12.01.2016 року позивач уклав новий шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб.

Від вказаного шлюбу позивач має неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно виписки з протоколу № 4 засідання ЛК КНП «Центр ПМСД» від 05.01.2023 року, неповнолітня ОСОБА_7 за медичними показами потребує постійного медикаментозного лікування та стороннього догляду мами. Вказана обставинами підтверджується і довідкою № 2 від 05.01.2023 року про потребу дитини у домашньому догляді та виписками з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_7 про перебування її на стаціонарному лікуванні.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний у зв`язку із вступом у шлюб і народженням дитини, і не дивлячись на те, що у зв`язку із воєнним станом від отримує більший дохід, аніж отримував до цього, такого доходу не вистачає щоб забезпечити дитину лікуванням, утриманням, забезпечити усім необхідним свою сім`ю та сплачувати встановлені аліменти.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З наданих позивачем доказів вбачається, що його сімейний стан з моменту стягнення аліментів дійсно змінився. Разом з тим, така зміна сталася ще у 2016 році у зв`язку із реєстрацією нового шлюбу та народженням дитини. За поясненнями представника позивача дитина хворіє з моменту народження. Проте, з позовом про зміну розміру аліментів позивач звернувся лише у 2023 році, тобто через сім років після зміни сімейного стану.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому, на погляд суду, аналізуючи положення закону щодо визначення розміру аліментів, обставин, які враховуються при визначенні такого розміру, підстав для зміни розміру аліментів, сама по собі зміна сімейного стану не є безперечною підставою для зменшення розміру аліментів, а повинна мати певні наслідки та породжувати обставини, які враховуються при визначенні розміру аліментів та впливають на такий розмір, тобто має бути пов`язана з необхідністю перегляду рішення про встановлений розмір аліментів та впливати на здатність (нездатність) сплати аліментів у вже встановленому розмірі.

На погляд суду, позивачем не доведено, що зміна сімейного стану, що мала місце у 2016 році, на даний час призвела до погіршення його майнового становища і неможливості сплачувати аліменти у встановленому законом розмірі.

Щодо стану здоров`я його доньки від шлюбу з ОСОБА_5 , то законом передбачено, що підставою для зміни розміру аліментів є погіршення здоров`я платника або отримувача аліментів, а не членів їх сімей. Крім того, суд звертає увагу на те, що позивачем не надано жодного доказу витрат, пов`язаних з лікуванням доньки, розміру таких витрат та їх непомірності, а також свідчень про його дохід для можливості проведення порівняльного аналізу між доходами та витратами ОСОБА_2 .

Що стосується майнового стану позивача, то останній у позові прямо зазначає, що він є військовослужбовцем та на даний час отримує більший дохід, аніж отримував до цього.

Таким чином, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що розмір стягуваних з відповідача аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні ще одну дитину, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дітей від першого шлюбу та суперечитиме їх інтересам.

Так, належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану не є безумовною підставою для зменшення їх розміру.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20) та від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21).

Доводи представника позивача, що надані відповідачкою документи підтверджують лише додаткові витрати на дітей з приводу їх лікування та розвитку здібностей не можуть бути прийняті судом до уваги з огляду на таке. Так, обов`язок доказування у провадженні покладено законом на позивача. У даному випадку предметом доказування є не розмір вже визначених рішенням суду аліментів, а інші обставини.

Керуючись статтями 141, 150, 180, 181, 192 СК України, статтями 5, 12, 13, 76, 77, 78, 80, 89, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24.05.2023 року о 16.00 год.

Суддя Г.А. Радченко