ЦИВІЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО Справа № 170/123/23
Позовне провадження Провадження № 2/170/60/23
Шацький районний суд Волинської області
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2023 року смт Шацьк

Шацький районний суд Волинської області у складі головуючого судді Жевнєрової Н.В., за участю секретаря судових засідань Остапчук Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Шацьк в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, виконавчий комітет Іваничівської селищної ради, як орган опіки та піклування,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 14.03.2023 звернулася в суд із зазначеним позовом.

Позов обґрунтовано тим, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 не перебували в зареєстрованому шлюбі, однак підтримували фактичні шлюбні відносини, спільно проживали однією сім`єю та вели спільне господарство з 2009 року. Сторони проживали в будинку відповідача за адресою: АДРЕСА_1 . За час спільного проживання у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 13.04.2009, серії НОМЕР_2 від 18.01.2011, виданими Світязькою сільською радою Шацького району Волинської області. Зареєстроване місце проживання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . З середини 2018 року позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Позивач ОСОБА_1 разом з дітьми переїхала проживати в смт Іваничі Володимирського району Волинської області. За усною домовленістю між сторонами діти залишилися проживати разом з матір`ю, хоча фактичне місце їх реєстрації залишилося за місцем проживання відповідача. З того часу відповідач перестав цікавитися життям дітей. На підставі судових наказів з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей. Відповідач ОСОБА_2 у період з червня 2018 року по лютий 2019 року включно злісно ухилявся від сплати аліментів, встановлених судовими накази, при цьому будучи працездатним та офіційно працевлаштованим в період сплати аліментів. Незважаючи на постійне та самостійне здійснення позивачем матеріальних витрат на утримання дітей, позивач придбала будинок в смт Іваничі Володимирського району Волинської області. Згідно з актом обстеження факту проживання жителів смт Іваничі від 10.01.2023 за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрована та проживає позивач ОСОБА_1 , разом з нею без реєстрації проживають діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Позивач опікується інтересами та потребами дітей, піклується про них, займається вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям, повністю забезпечує матеріально. Відповідач не цікавиться життям та здоров`ям дітей. За місцем проживання матері для дітей створені всі необхідні умови для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку, проживання дітей разом з матір`ю відповідає їх інтересам. Відповідач не бажає добровільно надавати згоду на зняття дітей з місця попередньої реєстрації. Через відсутність такої згоди ОСОБА_2 , центром надання адміністративних послуг Іваничівської селищної ради Володимирського району Волинської області ОСОБА_1 відмовлено у реєстрації місця проживання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за її місцем проживання по АДРЕСА_2 , що підтверджується листом №45/02/03-01.23 від 10.01.2023 року. Місце проживання дитини віком до 14 років може бути задеклароване за адресою місця проживання одного з батьків одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків за згодою іншого з батьків або законних представників. 17 травня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Білецька І.М.подала суду письмову заяву про залишення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітніх дітей в частині позовної вимоги щодо визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без розгляду, через досягнення дитиною чотирнадцятирічного віку. Тому позивач просить врахувати обставини викладені у позові та визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю - позивачем ОСОБА_1 за місцем її реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 23 березня 2023 року у справі відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою суду від 18 травня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині позовної вимоги про визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заявою представника позивача, у зв`язку із досягненням дитиною чотирнадцятирічного віку, залишено без розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Білецька І.М.в судове засідання не прибули, представник подала суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та її представника, у заяві вказано, що позивач та її представник позов підтримують, просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, про причини неприбуття суду не повідомив, відзиву, заяв, клопотань суду не подав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, виконавчий комітет Іваничівської селищної ради, свого представника в судове засідання не направила. Начальник служби у справах дітей Іваничівської селищної ради Гринюк Ж. подала суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника третьої особи, у зв`язку із неможливістю безпосередньо прибути в судове засідання через службову зайнятість. Представник просить розгляд справи здійснити на підставі наявних доказів у матеріалах справи, враховуючи при ухваленні рішення інтереси дитини.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав.

Судом установлено, що сторони перебували в цивільному шлюбі з 2009 року, спільно проживали однією сім`єю та вели спільне господарство. Від спільного подружнього проживання у них народилися діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується дослідженими копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 13.04.2009, серії НОМЕР_2 від 18.01.2011, виданими Світязькою сільською радою Шацького району Волинської області (арк. 13,14). З 2018 року позивач та відповідач проживають окремо. Згідно з актом обстеження факту проживання жителів смт Іваничі від 10.01.2023 за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрована та проживає позивач ОСОБА_1 , разом з нею без реєстрації проживають діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (арк. 21).

Службою у справах дітей Іваничівської селищної ради встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час розгляду справи виповнилось 14 років, отже він самостійно може обрати собі місце проживання. Однак службою у справах дітей встановлено, що позивач ОСОБА_1 створила належні умови для проживання сина, забезпечує його усім необхідним для гармонійного розвитку, займається його лікуванням. Окрім того неповнолітній ОСОБА_3 виявив бажання і надалі проживати разом зі своєю матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 . Богдана також виявила бажання надалі проживати разом зі своєю матір`ю за вказаною адресою. Служба у справах дітей Іваничівської селищної ради, враховуючи інтереси дитини, а також відсутність об`єктивних чинників, які б вказували на недоцільність визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю - позивачем ОСОБА_1 . Крім того, з наданого суду висновку вбачається, що в ході вирішення питання про визначення місця проживання дитини відповідач ОСОБА_2 дав письмове пояснення, що не заперечує щоб дитина проживала разом із матір`ю ОСОБА_1 за вказаною адресою (арк. 57-64).

Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Згідно з ч.ч. 2, 8, 9 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Нормами ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді судом спорів, зокрема, щодо визначення місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Не підлягають доказуванню, зокрема, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, позивачем ОСОБА_1 доведено належними та допустимими доказами добросовісне виконання нею батьківських обов`язків, створення для дитини необхідних умов для проживання та розвитку, а також відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з матір`ю, чи негативно впливали на її виховання та розвиток.

Батько дитини має право та обов`язок піклуватися про її здоров`я, стан розвитку, незалежно від того, з ким буде проживати дитина. При цьому суд зазначає, що батько дитини у разі визначення місця проживання дитини з матір`ю не може бути обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини. Крім того, виходячи з положень статей 157, 181 СК України, той з батьків, хто проживає окремо, зобов`язаний так само брати учать у вихованні та утриманні дитини, як і той, хто проживає з дітьми, останній до того ж не має права перешкоджати у такому спілкуванні. Отже, при визначенні місця проживання дитини з матірю батько не позбавляється можливості спілкування з дитиною та участі у її вихованні та утриманні. Відповідач, як батько дитини, може реалізувати свої права шляхом досягнення нових домовленостей з матір`ю дитини щодо встановлення часу спілкування у позасудовому порядку або за судовим рішенням, у разі порушення його прав. Суд бере до уваги та погоджується із висновком служби у справах дітей Іваничівської селищної ради, яким рекомендовано визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з матір`ю - позивачем ОСОБА_1 . У разі зміни обставин у відносинах сторін спору, в першу чергу, відносин між батьками, а також встановлення можливості їхнього спільного спілкування та проведення часу з дитиною, визначене у цій справі місце проживання дитини може бути змінено як за згодою батьків, так і в судовому порядку. Будь яких доказів, які б свідчили про те, що визначення місця проживання дитини разом з матір`ю може зашкодити інтересам дитини, в ході розгляду справи не здобуто. Проаналізувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що вимога позивача про визначення місця проживання дитини є обґрунтованою, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, тому позов слід задовольнити, визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю - позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю другої групи, тому на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" відповідач звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи, таким чином судові витрати по справі слід залишити за позивачем ОСОБА_1 . На підставі ст.ст. 150, 155, 160, 161 СК України, ст.ст. 8, 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України,суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити повністю.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю - позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_2 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Н.В.Жевнєрова Згідно з оригіналом Суддя Шацького районного суду Волинської області Н.В.Жевнєрова