Справа № 212/2028/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Ігнатьєвої А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних технічних засобів, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП,

В С Т А Н О В И В:

27 березня 2023 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чеботар С.О., звернувся до суду з позовом до відповідачів ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», ОСОБА_2 , у якому просить суд стягнути з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» страхове відшкодування за заподіяну у ДТП шкоду у розмірі 87 668, 32 грн, з ОСОБА_2 - франшизу у розмірі 2600 грн та моральну шкоду, заподіяну майну внаслідок ДТП в сумі 20 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 22.08.2022 о 14.20 год у м. Кривому Розі, по вул. Електрична відбулася ДТП зіткнення автомобіля Geely MC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Nissan Primera, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. ДТП сталася через порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, за що постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21.09.2022 ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Цивільна відповідальність відповідача на час ДТП була застрахована ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на підставі Електронного договору ОСЦПВНТЗ № ЕР/206193597. Після настання страхового випадку позивач звернувся до ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» із письмовою заявою, однак жодної відповіді від страхувальника не отримав. Розмір матеріального збитку, заподіяного ТЗ позивача встановлений на підставі Звіту ТОВ «Експертна компанія» і становить 87 668,32 грн. Вказану суму просить стягнути з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» як страховика. Крім того, позивач зазначає, що у зв`язку з ДТП йому заподіяну і моральну шкоду, яка виразилася у негативних емоціях та стресі, які зазнав позивач внаслідок пошкодження належному йому автомобіля, який на теперішній час не відновлений через високу вартість ремонту, що змусило позивача змінити звичайний розклад його життя, завдало незручностей у повсякденному житті, призвело до додаткових емоційних навантажень та необхідності витрачати додатковий час та зусилля з метою відновлення порушених прав, організації свого життя. Моральну шкоду позивач оцінює у 20 000 грн., яку просить стягнути з ОСОБА_2 . Також, з відповідача ОСОБА_2 просить стягнути суму франшизи розмір якої становить 2600 грн.

Ухвалою судді від 31 березня 2023 відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, роз`яснено учасникам справи їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 23 травня 2023 року призначено у справі судову транспортно-товарознавчу експертизу, провадження у справі зупинено.

18 липня 2023 року поновлено провадження у справі у зв`язку з надходженням до суду 11 липня 2023 року висновку експерта.

02 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23 жовтня 2023 року.

Ухвалою суду від 23 жовтня 2023 року відкладено судовий розгляд на 16 листопада 2023 року через неявку представника відповідача ПрАТ «СК «Український страховий стандарт».

Представник позивача адвокат Чеботар С.О. надав суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача ОСОБА_1 та його представника, надав згоду на заочний розгляд справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, в наданій суду письмовій заяві просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечував проти стягнення з нього франшизи у розмірі 2600 грн та моральної шкоди у розмірі 2500 грн.

Представник відповідача ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» в судове засідання не з`явився, судом належним чином повідомлявся про час, дату та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки суду не повідомив, також не надав заяв про відкладення або розгляд справи, відзив на позовну заяву.

Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ст. 223 ч. 4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно із ч. 2 ст. 280 ЦПК України у разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи наявність заяви співвідповідача ОСОБА_2 про розгляд справи за його відсутності, суд розглядає справу в порядку ст.ст. 211, 280 ч.2 ЦПК України за наявними в ній доказами без здійснення заочного розгляду справи за відсутності підстав для такого розгляду.

Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 22.08.2022 року о 14-20 год. м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, у Покровському районі по вул. Електрична 2а, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Nissan Primera д.н.з. НОМЕР_2 , був неуважним, вчасно не зреагував на зміну обстановки, рухаючись з порушенням швидкості в населеному пункті, своєчасно не застосував заходи до зменшення швидкості, а, натомість, застосував безпідставний відворот керма ліворуч, рухаючись по дорозі, яка має по три смуги в кожному напрямку, виконав не аргументований відворот керма ліворуч, виїхавши на смугу зустрічного руху, та скоїв зіткнення з автомобілем Geely MC, д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21 вересня 2022 року у вчиненні ДТП визнано винним ОСОБА_2 , який порушив п.п. 2.3 б, 11.4, 12.1, 12.3, 12.4, 12.9б ПДР, та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 13).

Крім того, постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14 листопада 2022 року провадження відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, при цьому суд встановив відсутність в діях водія ОСОБА_1 порушень вимог ПДР (а.с. 14).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Автомобіль Geely MC, реєстраційний номер НОМЕР_4 належить на праві власності позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 (а.с. 12).

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Nissan Primera, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована згідно полісу № 206193597 в ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (а.с. 15-16).

12 вересня 2022 року ТОВ «Експертна компанія «Фаворит-Ассистанс» складено Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, згідно з яким визначено вартість матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля Geely MC, реєстраційний номер НОМЕР_4 , після аварійного пошкодження, яка склала 87 668,32 грн. (а.с. 23-42).

07 вересня 2022 року представник позивача адвокат Чеботар С.О. письмово повідомив ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» про вищезазначене ДТП та 02 грудня 2022 року звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну автомобілю Geely MC, р.н. НОМЕР_4 внаслідок ДТП, яка відбулася 22.08.2022 (а.с. 17-20).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV.

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності закон № 1961-IV (ст. 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 закону № 1961-IV).

Цивільна відповідальність носить майновий характер: особа, яка заподіяла шкоду, зобов`язана повністю відшкодувати збитки потерпілому, тобто третій особі. Підписанням договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів даний обов`язок перекладається на страховика.

Однак, чинне законодавство, що регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, нерозривно пов`язує момент виникнення обов`язку страховика щодо здійснення виплати страхового відшкодування із настанням страхового випадку.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно п. 3 ч. 1ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно зі ст. 6 закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталося за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом закону № 1961-IV (ст. ст. 9, 2231, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Порядок відшкодування шкоди пов`язаний з пошкодженням транспортного засобу закріплений у ст. 29 Закону № 1961-IV, де вказано, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу.

Відповідно до абз. 1 п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до ст. 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що після спливу 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування відповідач ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» не здійснив виплату страхового відшкодування, жодного рішення за результатом розгляду матеріалів страхової справи не прийняв.

Оскільки, винним в ДТП, яким завдано майнову шкоду позивачу, є ОСОБА_2 , його цивільно-правову відповідальність як водія транспортного засобу Nissan Primera, реєстраційний номер НОМЕР_6 застраховано в ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», тому останнє несе зобов`язання з виплати страхового відшкодування.

Суд звертає увагу, що за клопотанням сторони позивача судом було призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу, за результатами проведення якої визначено вартість матеріального збитку завданого з технічної точки зору власнику пошкодженого при ДТП, що мала місце 22.08.2022 автомобіля марки Geely MC, реєстраційний номер НОМЕР_4 , яка становить 111 282,30 грн, але при цьому позивач, не скористався своїм правом на збільшення позовних вимог відповідно до ст. 49 ЦПК України, а тому суд розглядає справу в межах заявлених вимог позивача відповідно ст. 13 ЦПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 87 668,32 грн.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

З урахуванням того, що цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією автомобіля марки Nissan Primera н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме в частині відшкодування суми франшизи.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 франшизи у розмірі 2600 грн підлягають задоволенню.

Що стосується відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. суд виходить з наступного.

Відповідно до п. п. 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У відповідності зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому обов`язковою умовою для можливості відшкодування моральної шкоди судом має бути доведення у належний процесуальний спосіб фактів настання такої шкоди, протиправності дій, що призвели до неї, а також наявності між цими фактами причинно-наслідкового зв`язку.

Такі правові висновки зазначені у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 червня 2021 року у справі № 201/3997/18; постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2019 року у справі № 686/20079/18 (провадження № 61-5360св19); постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-440цс16 .

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (Stankov v. Bulgaria, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року).

Згідно зі ст. 46 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, рішення Європейського суду є обов`язковими для держав-учасниць Конвенції, суд враховує прецедент практики Європейського суду з прав людини, якою визнана презумпція моральної шкоди. Тобто в разі порушення майнових або цивільних прав «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду).

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, де визнана презумпція моральної шкоди. Так, рішенням від 27 липня 2004 року по справі «Ромашов проти України», суд стягнув на користь заявника моральну шкоду, хоча заявник не представив жодного документа на підтвердження своїх вимог про відшкодування моральної шкоди. У процесі розгляду заяви суд звернув увагу на те, що згідно з правилом 60 Регламенту Суду будь-яка вимога щодо справедливої сатисфакції має містити перелік претензій та має бути подана письмово разом з відповідними підтверджуючими документами або свідченнями, «без наявності яких суд може відхилити вимогу повністю або частково». Суд врахував той факт, що в результаті виявлених порушень заявник зазнав моральної шкоди, яка не може бути відшкодована шляхом лише констатації судом факту порушення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 грудня 2020 року у справі №752/17832/14-ц дійшла висновку, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Судом встановлено, що майно позивача автомобіль Geely MC, реєстраційний номер НОМЕР_4 був пошкоджений внаслідок ДТП за участі автомобіля під керуванням водія ОСОБА_2 , у зв`язку із чим ОСОБА_1 було завдано суттєвих незручностей у організації його життя, що призвело до душевних переживань, зміни психологічного стану, але, на думку суду, позивач не в повній мірі обґрунтував зазначену оцінку моральної шкоди саме в заявленому розмірі, а тому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню у розмірі 5 000 грн., що на переконання суду є достатнім з врахуванням засад розумності, справедливості та співмірності.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_1 задовольнити та стягнути на його користь: з відповідача ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» страхове відшкодування у розмірі 87 668,32 грн та з відповідача ОСОБА_2 стягнути розмір франшизи 2600 грн та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, суд стягує судовий збір, сплачений позивачем пропорційно задоволеним вимогам, а саме з відповідача ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» у розмірі 882,14 грн (позовна вимога, яка становить 80 % від ціни позову задоволена повністю), з відповідача ОСОБА_2 в розмірі 75 грн (позовна вимога становить 20 % від ціни позову задоволена у розмірі 34 % від заявленої суми).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76-82, 89, 141, 211, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування за заподіяну у дорожньо-транспортній пригоді шкоду у розмірі 87 668 (вісімдесят сім тисяч шістсот шістдесят вісім) гривень 32 коп, судовий збір у розмірі 882 (вісімсот вісімдесят дві) гривні 14 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 франшизу у розмірі 2 600 (дві тисячі шістсот) гривень, моральну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень, судовий збір у розмірі 75 (сімдесят п`ять) гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачі: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія» «Український страховий стандарт», , юридична адреса: 04214, м. Київ, вул. Північна, 2А;

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 24 листопада 2023 року.

Суддя: О. В. Колочко