Справа № 214/5732/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 листопада 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Собченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за правом представлення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності на 38/100 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_2 , якій за життя на праві власності належало 38/100 частин квартири АДРЕСА_2 . Батько позивача ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто раніше бабусі позивача. Інших спадкоємців окрім позивача немає. Після смерті батька, його частку спадщини прийняла мати позивача ОСОБА_4 . За життя ОСОБА_2 заповіту не склала. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, позивач отримала відмову, оскільки нею було пропущено строк для прийняття спадщини та їй було запропоновано звернутись до суду.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, однак представник позивача надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання також не з`явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, прийняття рішення залишила на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Так, згідно Свідоцтва про право власності №С-1119 від 13.04.1999 року, ОСОБА_3 та членам його сім`ї ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві власності належить 38/100 частин квартири АДРЕСА_2 (а.с.12).

При цьому, згідно відомостей із технічного паспорту та плану квартири АДРЕСА_2 , власниками вказаної квартири зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , яким належить: ОСОБА_3 - кімната 2, загальною площею 23,31 м.кв., що складає 38/100 частки від загальної площі квартири та ОСОБА_2 - кімнати 1,3, загальною площею 38,49 м.кв., що складає 62/100 частки від загальної площі квартири (а.с.13,14).

Зі свідоцтва про народження позивача вбачається, що ОСОБА_3 є її батьком (а.с. 18).

Відповідно до Свідоцтва про шлюб, 14.12.2018 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області за №217 зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с.15).

Згідно свідоцтв про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16,17).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, позивачем не надано до суду достатніх та допустимих доказів на підтвердження звернення її до нотаріуса з приводу прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 та відповідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, доказів на підтвердження відсутності інших спадкоємців, доказів на підтвердження належності спадкодавцю нерухомого майна, право власності на яке просить визнати позивач у своєму позові.

Згідно ч.ч. 5,7 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотань про витребування доказів до суду не надходило. При цьому, рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.

Отже, розбіжності у наявних у справі доказах, їх неповнота, не доводять позовні вимоги, у зв`язку із чим суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтовані, не доведені достатніми, належними та допустимими доказами, відтак у їх задоволенні належить відмовити.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі суд залишає за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 4, 12, 13, 19, 23, 141, 142, 263-265, 268, 273, 315, 354-355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.