Справа № 683/664/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року м.Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі : головуючого - судді Андрощука Є.М.

з участю секретаря Бадаєвої Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Старокостянтинові в порядку загального судового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

07 березня 2023р. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області із позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області, в якому просили: визнати за ОСОБА_1 , з врахуванням 1/4 частки в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частку кв. АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку кв. АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частку кв. АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову посилались на те, що 13 лютого 1998 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 отримали у власність квартиру АДРЕСА_1 та отримали свідоцтво про право власності на житло від 13.02.1998 року, при цьому в даному свідоцтві прізвище всіх співвласників записане « ОСОБА_5 ». ІНФОРМАЦІЯ_1 співвласник ОСОБА_4 помер в с.Немирівка Хмельницького (на той час Старокостянтинівського ) району Хмельницької області. Спадщину після його смерті прийняла за законом спадкоємець першої черги дружина ОСОБА_1 . Спадщина відкрилась на 1/4 частку спірної кв АДРЕСА_1 . Однак вона нотаріально не може оформити свої спадкові права, так як 20.12.2022 року отримала лист-відмову нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори у вчиненні нотаріальної дії, з причин не можливості встановити факт належності спадкового майна (його 1/4 частки) для померлого ОСОБА_4 , оскільки власником записано ОСОБА_4 . Крім того нотаріус роз`яснила також що і інші співвласники спірної квартири записано не вірно, а сам «прізвище співвласників « ОСОБА_5 », а другою причиною не можливості використати зазначене свідоцтво про право власності на житло є те, що у свідоцтві здійснено допис «дописаному в рівних частках кожному вірити» - в.о. начальник відділу комунального майна виконавчого комітету міської ради (підпис) Наталія Римар. Інші позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 фактично не можуть розпорядитись своєю часткою в квартирі шляхом продажу, оскільки нотаріус не зможе прийняти даний документ по причині дописів у ньому. Після смерті одного і співвласників позивачі також не можуть отримати виправлений дублікат вказаного свідоцтва про право власності на житло (квартиру) а тому змушені звертатись до суду за захистом своїх майнових прав шляхом визнання права власності на відповідну частку. Таким чином ОСОБА_1 належить у вказаній квартирі АДРЕСА_2 частка як співвласнику квартири після приватизації та частка в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 , а всього частки зазначеної квартири. Позивачам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , як співвласникам належить по частці у даній квартирі.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Козак І.О. звернувсь до суду з заявою про розгляд справи без його та позивача участі, просив позовні задовольнити, з вищенаведених підстав.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з заявами про розгляд справи без їх участі, просили позовні задовольнити, з вищенаведених підстав.

Представник відповідача звернувсь до суду заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав.

Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За приписами статті 1218 цього ж Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В судовому засіданні встановлено, що 13 лютого 1998 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 шляхом приватизації отримали у власність квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується даними свідоцтва про право власності на житло від 13.02.1998 року, при цьому в даному свідоцтві прізвище всіх співвласників помилково записане « ОСОБА_5 ».

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Немирівка Хмельницького району Хмельницької області помер ОСОБА_4 чоловік ОСОБА_1 та батько ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , що підтверджується даними свідоцтва про його смерть Серія НОМЕР_1 від 16.02.2022р. (повторно); даними свідоцтва про одруження Серія НОМЕР_2 від 21.02.1981р.; даними свідоцтв про народження Серія НОМЕР_3 від 15.06.1985р. та Серія НОМЕР_4 від 02.02.1982р.

Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на частку квартири АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13.02.1998 року.

Встановлено, що спадщину після його смерті прийняла за законом спадкоємець першої черги дружина ОСОБА_1 , звернувшись з відповідною заявою до нотаріуса 10.12.2009р.

Разом з тим, як вбачається з листа-відмови завідувача Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотної Т.КВ. №1558/02-14 від 20.12.2022р. ОСОБА_1 позбавлена можливості нотаріально оформити свої спадкові права, через те, що не можливо встановити факт належності спадкового майна (його 1/4 частки) для померлого ОСОБА_4 , оскільки власником записано ОСОБА_4 .

Відповідно до п.23 постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Також, відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У пунктах 106-107 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі № 522/1029/18 (провадження № 14-270цс19) вказано, що відповідно до статті 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи, що відповідно до ст. 328 цього Кодексу набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт і чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.

Аналогічну правову позицію висловив Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 920/615/16.

Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі ст.392 ЦК України, слід враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.

Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно.

Така правова позиція відповідає висновкам Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеним у його постановах від 02 травня 2018 року у справі № 914/904/17, від 27 червня 2018 року у справі № 904/8186/17, від 11 квітня 2019 року і справі № 910/8880/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 202 року у справі № 916/1608/18.

Як зазначено вище, позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також ОСОБА_1 через неправильність написання їх прізвищ у свідоцтві про право власності про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_1 , як « ОСОБА_5 », позбавлені можливості вільно розпоряджатись належним їм майном.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню та слід визнати за ОСОБА_1 , з врахуванням 1/4 частки в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-80, 89, 141, 244-246, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 , з врахуванням 1/4 частки в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживає АДРЕСА_3 .

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , проживає АДРЕСА_3 .

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , проживає АДРЕСА_4 .

Відповідач: Старокостянтинівська міська рада Хмельницького району Хмельницької області м.Старокостянтинів вул.Острозького,41 Хмельницького району Хмельницької області .

Суддя Є.М. Андрощук