Справа № 453/1569/22 Головуючий у 1 інстанції: Курницька В.Я.
Провадження № 22-ц/811/143/23 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

секретаря: Гай О.О.

за участю: представника АТ «Універсал Банк» - Приходько Л.А.,

Лучко В.В., Лучко М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 07 грудня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання спадкоємцями та звернення стягнення на нерухоме майно,

ВСТАНОВИЛА:

29.11.2022 представник АТ «Універсал Банк» звернувся до Сколівського районного суду Львівської області з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання спадкоємцями та звернення стягнення на нерухоме майно. Просив суд в рахунок погашення боргу перед Акціонерним товариством «УНІВЕРСАЛ БАНК» в сумі 275 209,09 (двісті сімдесят п`ять тисяч двісті дев`ять) доларів США звернути стягнення на нерухоме майно шляхом його продажу на прилюдних торгах за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а саме: житлового будинку, загальною площею 103,0 м2, житловою площею 36,2 м2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Одночасно з позовною заявою, позивачем АТ «Універсал Банк», в особі представника адвоката Приходько Л.А., подано заяву про забезпечення позову по цивільній справі, в якій позивач просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 103,0 кв.м., житловою площею 36,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . Підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу реєстр. № 1730, 15.10.2007, посвідчений приватним нотаріусом Сколівського районного нотаріального округу Батлюк Ю.П.

Подана заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що відповідачами, які є спадкоємцями першої черги після смерті боржника за договором, укладеним між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є позивач та ОСОБА_4 , проводиться ряд дій, які свідчать про намагання уникнути відповідальності за зобов`язаннями перед АТ «Універсал Банк», зокрема, оскаржується рішення Франківського районного суду м. Львова від 29.07.2016 у справі № 465/2135/16-ц, а також подано позовну заяву про визнання кредитного договору та договору іпотеки нікчемними, зобов`язання вчинити дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди (справа № 465/5354/22). Враховуючи те, що майно, яке належало померлому ОСОБА_4 , на момент розгляду справи може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду, позивач просив обмежити права відповідачів на відчуження житлового будинку шляхом вжиття заходів забезпечення позову, а саме: накладення арешту на спірне майно.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 07 грудня 2022 року у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Універсал Банк» про забезпечення позову у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 про визнання спадкоємцями та звернення стягнення на нерухоме майно відмовлено.

Ухвалу суду оскаржило Акціонерне товариство «Універсал Банк».

Вважає ухвалу суду незаконною, необгрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норми процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Звертає увагу на те, що в заяві про забезпечення позову АТ ««Універсал Банк» підставами необхідності вжиття заходів забезпечення позову було зазначено: оскарження рішення Франківського районного суду м. Львова від 29 липня 2016 року у справі №465/2135/16-ц; подання Відповідачем-2 ОСОБА_3 позовної заяви про визнання кредитного договору та договору іпотеки нікчемними, зобов`язання вчинити дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди (справа №465/5354/22); наявність ухвали Львівського апеляційного суду від 5 січня 2021 року про залучення правонаступників у справі №465/2135/16-ц. Вказані обставини, на думку апелянта свідчать про потенційно наявну можливість подальшого переходу права власності на зазначене нерухоме майно до третіх осіб, з метою уникнення відповідальності перед Кредитором щодо погашення існуючої заборгованості.

Зазначає, що ухвалою Львівського апеляційного суду від 5 січня 2021 року залучено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 як правонаступників ОСОБА_4 , до участі у справі №465/2135/16-ц. Вказана ухвала Львівського апеляційного суду від 5 січня 2021 року набрала законної сили.

Стверджує, що про зазначену обставину позивачем було зазначено у поданій заяві про забезпечення позову, однак, судом першої інстанції належним чином не досліджено даний документ, та не зроблено відповідних висновків щодо можливості впливу такої обставини на подальші дії відповідачів відносно нерухомого майна, яке входить до складу спадщини за законом.

На думку апелянта, суд першої інстанції не надав належної оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, не з`ясував, чи будуть мати вплив заявлені позивачем заходи забезпечення позову (в разі їх вжиття судом) на права та охоронювані інтереси інших учасників справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу, а якщо будуть, то який саме та в якому обсязі, не дослідив співмірності заявлених заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, тобто не оцінив обставин щодо негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Просить ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 07 грудня 2022 року скасувати та ухвалити постанову, якою задовольнити заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» про забезпечення позову.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

У судовому засідання апеляційної інстанції представник Акціонерного товариства «Універсал Банк» - Приходько Л.А. просила апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що 04 жовтня 2007 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 004-2900/840-0262, відповідно до якого ОСОБА_4 отримав у ВАТ «Універсал Банк» кредит у сумі 180 000 доларів США.

04 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний», правонаступником якого є АТ «Універсал банк», та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки до кредитного договору № 004-2900/840-0262 від 04 жовтня 2007 року, відповідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, що має чотири кімнати, загальною площею 117,9 кв.м., житловою площею 80,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 29 липня 2016 року стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість в розмірі 5 567 914,56 грн з яких: прострочена заборгованість по кредиту 70 262,79 грн, сума дострокового стягнення кредиту 4 247 769,47 грн, відсотки 1 241 810,92 грн, підвищені відсотки 8 071,37 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» 48 121,56 грн судового збору.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 17 лютого 2022 року за №300108969, ОСОБА_4 на праві власності належить наступне нерухоме майно, а саме:

-квартира, загальною площею (кв.м.): 117,9, житлова (кв.м.): 80.1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

-житловий будинок, загальною площею (кв.м.): 108,2, житлова площа (кв.м.): 38,8, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-3/4 частини квартири, загальною площею (кв.м.): 68,3, житлова (кв.м.): 39,0, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

- житловий будинок, загальною площею (кв.м.): 103,0, житлова площа (кв.м.): 36,2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 15 листопада 2018 року Франківським районним у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно ухвали Львівського апеляційного суду від 05 січня 2021 року залучено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як правонаступників відповідача ОСОБА_4 до участі у справі № 465/2135/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання кредитного договору та договору іпотеки нікчемними, зобов`язання вчинити дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Як вбачається із заяви представника АТ «Універсал Банк» Приходько А.Л., така просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: житловий будинок, заг. пл. 103,0 кв.м., житл. пл. 36,2, за адресою: АДРЕСА_1 , з метою стягнення боргу, який виник на підставі договору № № 004-2900/840-0262 від 04 жовтня 2007 року, на забезпечення виконання якого було укладено договір іпотеки до кредитного договору №004-2900/840-0262 від 04 жовтня 2007 року, відповідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, що має чотири кімнати, загальною площею 117,9 кв.м., житловою площею 80,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки вважав, що заявником не доведено існування підстав вважати, що відповідачі мають намір або ними здійснюються будь-які дії, спрямовані на відчуження вищевказаного нерухомого майна.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, виходячи із наступних обставин.

Згідно з частинами першою та другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних (несумлінних) дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

При цьому, інститут забезпечення позову спрямований проти дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

Заходи забезпечення позову повинні застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу (такі правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 543/730/14-ц (провадження № 14-149цс18) та від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення (частини сьома та восьма статті 158 ЦПК України).

Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (пункт 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).

Види забезпечення позову наведено у статті 150 ЦПК України. Згідно із положеннями пунктів 1, 2 та 4 частини першої цієї статті Кодексу позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (постанова Великої Палати від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Цей спір стосується, зокрема, майнових прав на 1/4 частину будинку. Апеляційний суд встановив, що відповідачка під час розгляду справи зареєструвала право власності на будинок. Тому через ризик його відчуження на користь третіх осіб невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту 1/4 частини будинку може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача у випадку задоволення його позову. Те, що відповідачка проживає у будинку впродовж десяти років і після державної реєстрації її права власності на нього ще не вчинила дії, що могли би підтвердити намір відчужити будинок, зокрема, не зверталася до ріелторів і не розміщувала оголошення про продаж, не спростовують висновки апеляційного суду про наявність у відповідачки як в одноособового власника можливості вільно розпорядитись будинком, якщо не вжити заходи забезпечення позову. Крім того, той вид забезпечення позову, який застосував апеляційний суд, є домірним заявленим позовним вимогам. Немає підстав вважати, що застосування такого заходу призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідачки, оскільки будинок залишається в її володінні та користуванні, а можливість розпоряджатися обмежується на певний час лише щодо частини, якої стосується спір (пункти 36 та 37 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 909/835/18 зазначено, що "…повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу".

Також під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Однак, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Забезпечення позову спрямоване проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, забезпечення ефективного судового захисту та можливості реального поновлення прав у разі прийняття судом рішення про задоволення позову.

Крім того, колегія суддів наголошує, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача. Таке тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Львівського апеляційного суду від 05 січня 2021 року залучено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як правонаступників ОСОБА_4 , до участі у справі №465/2135/16-ц. З огляду на наведене, та враховуючи те, що спірне нерухоме майно не є предметом іпотеки, не виключається можливість його відчуження, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання в майбутньому рішення суду, а також забезпечити ефективний захист і поновлення його порушених прав та інтересів.

Покликання суду в оскаржуваній ухвалі на те, що відповідачі у справі не є власниками нерухомого майна, не може бути належною підставою для відмови у вжитті заходів забезпечення позову, оскільки позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно, що належать відповідачу або знаходяться у нього чи в інших осіб (п.1ч.1 ст. 150 ЦПК України).

Враховуючи вищенаведене, те, що метою забезпечення позову у вказаній справі є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача у разі існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду, якщо воно буде прийнято на користь позивача, а також конкретні обставини зазначеної справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви Акціонерного товариства «Універсал Банк» про забезпечення позову.

За вказаних обставин, апеляційна скарга Акціонерного товариства «Універсал Банк» підлягає до задоволення, ухвала Сколівського районного суду Львівської області від 7 грудня 2022 року - до скасування із задоволенням заяви Акціонерного товариства «Універсал Банк» про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 07 грудня 2022 року скасувати.

Заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно: житловий будинок, загальною площею 103,0 кв.м., житловою площею 36,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . Підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу реєстр. №1730, 15.10.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Сколівського районного нотаріального округу Батлюк Ю.П., приватним нотаріусом Сколівського районного нотаріального округу.

Стягувач: Акціонерне товариство «Універсал Банк» (04082, м. Київ, вул.. Автозаводська, 54/19, ).

Боржники: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 )

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 )

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено: 26.05.2023

Головуючий

Судді