КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2023 року м. Київ

Унікальний номер справи № 759/5691/23

Апеляційне провадження № 22-ц/824/14866/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Петренко Н.О., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

в с т а н о в и в :

У березні 2023 року представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» - Стадник Н.С. звернулась до суду з вказаним позовом, на обґрунтування якого зазначала, що 06 грудня 2020 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 03892-12/2020. Зазначений кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.11 серпня 2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів » укладено договір факторингу № 11082021.Відповідно до умов договору факторингу, а також відповідно до реєстру боржників № 1 від 11 серпня 2021 року до договору факторингу, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів »набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 03892-12/2020 від 06 грудня 2020 року в розмірі 27 120,00 грн., з яких: 8 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 19 120,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій.

Вказувала, що 08 грудня 2020 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та відповідачем було укладено договір позики № . Договір позики підписано шляхом підписання акцепту оферти від 08 грудня 2020 року на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту від 08 грудня 2020 року та отримання кредиту згідно заявки-анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора в якості аналога власноручного підпису позичальника. При цьому, 22 червня 2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 22/06-22.Відповідно до умов договору факторингу, а також відповідно до реєстру боржників від 22 червня 2021 року до договору факторингу, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № у розмірі 116 539,99 грн., з яких: 7 999,99 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 108 540,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій.

Зазначала, що 10 грудня 2020 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та відповідачем було укладено договір позики № 1367873. Вказаний договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. При цьому, 11 серпня 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 08/2021. Відповідно до умов вказаного договору позики та відповідно до реєстру боржників від 11 серпня 2021 року до договору факторингу, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги грошових коштів до ОСОБА_1 за договором № 1367873 у розмірі 24 581,65 грн., з яких: 7 950,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 12 656,65 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою, 3 975,00 грн. - сума заборгованості за процентами на прострочену позику. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій.

Крім того, вказувала, що 10 грудня 2020 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та відповідачем було укладено кредитний договір № /599385. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. При цьому, 21 січня 2022 року між ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК«Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 21012022.Відповідно до умов вказаного договору факторингу та відповідно до реєстру боржників від 21 січня 2022 року до договору факторингу № 21012022 від 21 січня 2022 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги грошових коштів до ОСОБА_1 за кредитним договором № /599385 в розмірі 29 812,50 грн., з яких: 7 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22 312,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій.

Також, 10 грудня 2020 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №/347011. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 08 грудня 2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 08122021. Відповідно до умов вказаного договору факторингу та відповідно до реєстру боржників від 08 грудня 2021 року до договору факторингу № 08122021, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № /347011 в розмірі 15 900,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11 900,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій.

03 січня 2021 року між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем було укладено договір позики № 3373847. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. При цьому, 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21.Відповідно до умов вказаного договору факторингу та відповідно до реєстру боржників № 2 від 28 липня 2021 року до договору факторингу № 14/06/21, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 3373847 в розмірі 34 414,68 грн., з яких: 12 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22 414,68 грн. - сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій.

Посилаючись на те, що відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитними договорами, представник позивача - Стадник Н.С. просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором № 03892-12/2020 в розмірі 27 120,00 грн., суму заборгованості за договором позики № в розмірі 116 539,99 грн., суму заборгованості за договором позики № 1367873 в розмірі 24 581,65 грн., суму заборгованості за кредитним договором № /599385 в розмірі 29 812,50 грн., суму заборгованості за кредитним договором № /347011 в розмірі 15 900,00 грн., суму заборгованості за договором позики № 3373847 в розмірі 34 414,68 грн., а всього стягнути: 248 368,82 грн. (а.с. 1-11).

21 квітня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника ОСОБА_1 - адвоката Бабенко Я.В., в якому просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Посилалась на те, що в матеріалах справи не міститься зрозумілого детального розрахунку заборгованості відповідача перед позивачем за всіма договорами. З наданих позивачем розрахунків неможливо встановити, як саме розрахувалась сума несплачених відсотків за користування коштами. Позивачем не надано належного доказу, який би підтверджував факт заборгованості відповідача, тому вимоги позивача є необґрунтованими та не можуть бути задоволені. Відповідач не був належним чином ознайомлений з правилами надання коштів. Всупереч встановленим умовам договору факторингу, позивач та первісні кредитори не повідомляти відповідача про відступлення права вимоги. ОСОБА_1 не отримував жодних повідомлень про укладення договорів факторингу та відступлення прав вимоги до позивача, ані від первісних кредиторів, ані від позивача. Доказів протилежного позивачем не подано до суду. Вважала, що позивач вводить суд в оману, стверджуючи, що відповідач повідомлявся про зміну кредиторів (а.с. 111-121).

03 травня 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив від представника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» - Ткаченко М.М., на обґрунтування якої зазначала, що договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі, та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не було б укладено. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит строк та умови кредитування, що свідчать про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Вказувала, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначала, що боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні минулому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість. Крім того, вважала, що неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 125-140).

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»суму заборгованості: за кредитним договором № 03892-12/2020 в розмірі 27 120,00 грн., за договором позики № в розмірі 116 539,99 грн., за договором позики № 1367873 в розмірі 24 581,65 грн., за кредитним договором № /599385 в розмірі 29 812,50 грн., за кредитним договором № /347011 в розмірі 15 900,00 грн., за договором позики № 3373847 в розмірі 34 414,68 грн., а всього стягнути: 248 368,82 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»судовий збір у розмірі 3 725, 53 грн. (а.с. 147-149).

Не погодившись з рішенням районного суду, 01 вересня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Бабенко Я.В. звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а.с. 152-161).

На обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та таким, що прийнято з недотриманням засади верховенства права. Судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, не враховано доводи відповідача при вирішенні справи, а також висновки Верховного Суду, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права.

Вказувала, що судом першої інстанції при прийнятті рішення не було враховано, що розрахунок заборгованості позичальника здійснено неправильно, він є необґрунтованим та недоведеним. В матеріалах справи не міститься зрозумілого детального розрахунку заборгованості відповідача перед позивачем за всіма договорами. З наданих позивачем розрахунків неможливо встановити, як саме розраховувалась сума несплачених відсотків за користування коштами, адже не вказано ні конкретні періоди нарахування відсотків та загального боргу, ні відсоткова ставка, яка застосовувалась при розрахунках. Відповідач не погоджується з розрахованою сумою заборгованості. Вказувала, що в предмет доказування по даній справі входить не лише розмір заборгованості, а й правильність обчислення суми заборгованості та її складових у відповідності до умов договорів, що підлягають дослідженню в судовому засіданні. Вважала, що такі розрахунки повинні бути надані з розбивкою зазначених сум сплати та заборгованості за кожний місяць окремим рядком протягом усього періоду, за який нараховувалася заборгованість. Також, судом першої інстанції було проігноровано, що позивачем не надано належних доказів видачі коштів відповідачу, що унеможливлює встановлення точної дати та суми кредиту.

Апелянт вказував, що судом не було враховано, що відповідач не був належним чином ознайомлений з правилами надання кредитних коштів та не враховано, що позивачем не надано належних доказів того, з якими саме правилами був обізнаний відповідач та те, що їх зміст неможливо встановити. Крім цього, суд не врахував, що всупереч встановленим умовам договору факторингу, позивач та первісні кредитори не повідомили відповідача про відступлення права вимоги. Доказів протилежного позивачем до суду не надано. Вважала, що позивач вводить суд в оману, стверджуючи, що відповідач повідомлявся про зміну кредиторів, а судом першої інстанції проігноровано цю обставину та обов`язок позивача та первісних кредиторів повідомляти відповідача про відступлення права вимоги (а.с. 152-161).

03 жовтня 2023 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від генерального директора ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Ревунова Р.О., в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін (а.с.190-192).

З огляду на положення ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За правилами ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року розглянута апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 06 грудня 2020 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було договір про надання фінансового кредиту № 03892-12/2020, за умовами якого останній отримав фінансовий кредит в розмірі 6 000,00 грн. строком на 30 днів до 04 січня 2021 року та зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти в розмірі 803,001 % річних. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільний телефону ОСОБА_1 (а.с. 12-13).

11 серпня 2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 11082021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ»» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 19-20).

Відповідно до реєстру боржників №1 від 11 серпня 2021 року до договору факторингу № 110821 від 11 серпня 2021року,ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № 03892-12/2020 в розмірі 27 120,00 грн., з яких: 8 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 120,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 22).

На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № 03892-12/2020 від 06 грудня 2020 року за період з 11 серпня 2021 року по 28 лютого 2023 року (а.с. 23).

08 грудня 2020 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_2 було укладено договір позики № , за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 8 000,00 грн. строком на 30 днів та зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти в розмірі 543,12 % річних за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації. Договір позики підписано шляхом підписання акцепту оферти від 08 грудня 2020 року на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту від 08 грудня 2020 року та отримання кредиту згідно заявки-анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора в якості аналога власноручного підпису позичальника (а.с. 29-29).

Вказаний договір позики було укладено на підставі заяви-анкети № 3373365 від 08 грудня 2020 року (а.с.30).

На підтвердження підписання відповідачем кредитного договору електронним підписом до матеріалів позовної заяви додано довідку про ідентифікацію, згідно з якою ОСОБА_1 акцепт договору здійснив одноразовим ідентифікатором «4z9d11» 08 грудня 2020 року, який відправлено на номер мобільного телефону НОМЕР_1 (а.с. 31).

На підтвердження виконання ТОВ «ІНФІНАНС» зобов`язань за договором позики № , 08 грудня 2020 року, позивачем надано квитанцію про перерахування на картковий рахунок відповідача грошових коштів у сумі 8 000,00 грн. (а.с. 32).

22 червня 2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» укладено договір факторингу № 22/06-22, відповідно до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «ІНФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 33-34).

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 22/06-22 від 22 червня 2022 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № в розмірі 116 539,99 грн., з яких: 7999,99 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 108 540,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 37).

На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № від 08 грудня 2020 року за період з 22 червня 2022 року по 28 лютого 2023 року (а.с. 38).

10 грудня 2020 року між ТОВ «Маніфою» та відповідачем було укладено договір позики № 1367873, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 7 950,00 грн. строком до 09січня 2021 року. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільний телефону відповідача (а.с. 42-46).

На підтвердження виконання ТОВ «Маніфою» зобов`язань за договором позики № 1367873від 10 грудня 2020 року, позивачем надано лист директора ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», в якому зазначено, що за дорученням ТОВ «Маніфою» 10 грудня 2020 року було здійснено перекази на картковий рахунок відповідача грошових коштів у сумі 7 950,00 грн. (а.с. 47).

11 серпня 2021 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 11-08/2021, відповідно до умов якого ТОВ МАНІФОЮ» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.48-49).

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 11-08/2021 від 11серпня 2022 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 1367873 в розмірі 24 581,65 грн., з яких: 7 950,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 656,65 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 51).

На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № 1367873 від 10 грудня 2020 року за період з 11 серпня 2021 року по 28 лютого 2023 року (а.с. 52).

10 грудня 2020 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № /599385, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 7 500,00 грн. строком на 30 днів до 08 січня 2021 року, зі сплатою 912,5 % річних. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільний телефону ОСОБА_1 (а.с. 57-58).

21 січня 2022 року між ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 21012022, відповідно до умов якого ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 61-63).

Відповідно до реєстру боржників від 21 січня 2022 року до договору факторингу № 21012022 від 21 січня 2022року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги за кредитним договором № /599385 від 10 грудня 2021 року в розмірі 29 812,50 грн., з яких: 7 500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 22 312,50 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 65).

На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № /599385 від 10 грудня 2020 року за період з 21 січня 2021 року по 28 лютого 2023 року (а.с. 66).

10 грудня 2020 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №/347011, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 4 000,00 грн. строком на 30 днів до 08січня 2021 року, зі сплатою 912,5 % річних. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільний телефону ОСОБА_1 (а.с. 71-72).

08 грудня 2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 08122021, відповідно до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «ГОУФІНГОУ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 76-77).

Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 08122021 від 08 грудня 2021року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги за кредитним договором № /347011 від 10 грудня 2020 року в розмірі 15 900,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 11 900,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 79).

На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № /347011 від 10 грудня 2020 року за період з 21 січня 2021 року по 28 лютого 2023 року (а.с. 80).

03 січня 2021 року між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 3373847, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 12 000,00 грн. строком на 30 днів, зі сплатою 251,85 % річних. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільний телефону ОСОБА_1 (а.с. 84).

14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.85-86).

Відповідно до реєстру боржників №2 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 34 414,68 грн., з яких: 12 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22 414,68 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 90).

На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № 3373847 від 03 січня 2021 року за період з 28 липня 2021 року по 28 лютого 2023 року (а.с.91).

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в повному обсязі, виходив з того, що відповідачем не було виконано своїх зобов`язань за кредитними договорами та не погашено у добровільному порядку наявну заборгованість, а сам факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання, на що посилається відповідач як на підставу для відмови у задоволенні позову, не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Колегія суддів не в повному обсязі погодилась з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, щодо дійсності якого заперечує відповідач, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 було укладено ряд кредитних договорів, зокрема, кредитний договір № 03892-12/2020, договір позики № , договір позики № 1367873, кредитний договір № /599385, кредитний договір № /347011, договір позики № 3373847, за умовами яких відповідач отримав грошові кошти шляхом їх перерахування на банківські карткові рахунки, зазначені у вказаних договорах.

Вказані договори було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, які були надіслані на мобільний номер телефону ОСОБА_1 .

Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказані договори прирівнюється до укладених в письмовій формі.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає доведеним, що вказані кредитні договори були підписані позичальником ОСОБА_1 за допомогою одноразових паролів-ідентифікаторів, які були надіслані первісними кредиторами на номер телефону, зазначений ОСОБА_1 , на підтвердження чого у ідентифікаційній частині договорів містяться коди ідентифікатори відповідача, що і є його безпосереднім підписом.

Також колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 не заперечував факту підписання зазначених кредитних договорів.

Проте, подавши до районного суду відзив на позовну заяву та звертаючись до апеляційного суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 стверджував, що позивачем не надано до суду належних доказів на підтвердження факту перерахування кредитних коштів. Крім того, вказував, що надані розрахунки заборгованості не можуть бути первинними документами, які можуть підтверджувати наявність заборгованості відповідача (а.с. 117,156).

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, отримані з порушенням порядку, встановленого законом (стаття 78 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення обставин, на які зроблено посилання як на підставу заявлених вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, покладається на учасників справи, у тому числі і на позивача. Обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами (ст.77-ст.80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження виконання ТОВ «ІНФІНАНС» зобов`язань за договором позики № від 08 грудня 2020 року, позивачем надано до суду квитанцію про перерахування на картковий рахунок № НОМЕР_2 , який було зазначено відповідачем в заявці-анкеті на отримання кредиту (а.с. 30), грошових коштів у сумі 8 000,00 грн. (а.с. 32).

Також, на підтвердження виконання ТОВ «Маніфою» зобов`язань за договором позики № 1367873 від 10 грудня 2020 року, позивачем надано лист директора ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» Тихонової О.О., в якому зазначено, що відповідно до договору ВП-220319-6 від 22 березня 2019 року за дорученням ТОВ «Маніфою» 10 грудня 2020 року було здійснено перекази на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_2 грошових коштів у сумі 7 950,00 грн. (а.с. 47).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Доказів повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними грошима відповідачем матеріали справи не містять.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що позичальник ОСОБА_1 взяті не себе зобов`язання за договором позики № від 08 грудня 2020 року та за договором позики № 1367873від 10 грудня 2020 року не виконав, у передбачений в договорах строк грошові кошти (суму кредиту) та нараховані проценти за користування позикою не повернув, унаслідок чого виникла заборгованість.

Звертаючись до суду з позовом позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № від 08 грудня 2020 року, яка становить 116 539,99 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту - 7 999,99 грн., заборгованості за відсотками - 108 540,00 грн. та стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 1367873від 10 грудня 2020 року, яка становить 24 581,65 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту - 7 950,00 грн., заборгованості за відсотками за користування позикою - 12 656,65 грн., заборгованість за відсотками за прострочену позику.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини 2 статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час.

При цьому, відповідач не надав до суду контррозрахунок суми заборгованості, який би суд міг належним чином оцінити, чи інший доказ про невірність наданого банком розрахунку (а.с. 42, 79-82).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку в частині стягнення з відповідача в примусовому порядку суми заборгованості за договором позики № від 08 грудня 2020 року в розмірі 116 539,99 грн. та суми заборгованості за договором позики № 1367873 від 10 грудня 2020 року у розмірі 24 581,65 грн.

Крім того, на підтвердження наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором № 03892-12/2020 від 06 грудня 2020 року в розмірі 27 120,00 грн., за кредитним договором № /599385 від 10 грудня 2020 року в розмірі 29 812,50 грн., за кредитним договором № /347011 від 10 грудня 2023 року в розмірі 15 900,00 грн., за договором позики № 3373847 від 03 січня 2023 року в розмірі 34 414,68 грн. позивачем було надано копії кредитних договорів, договорів факторингу, витяги з реєстру боржників, а також розрахунки заборгованості за укладеними кредитними договорами.

Разом з тим, вказані документи не підтверджують факт отримання відповідачем коштів на підставі укладених договорів та наявність у відповідача заборгованості перед позивачем у розмірі, який зазначає позивач.

Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договорів на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а, отже, не є належними доказами наявності заборгованості. Зазначені розрахунки з зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документами, що створені самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не можуть бути доказами наявності заборгованості, на яких наполягає позивач.

Апеляційний суд враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Разом з тим, позивачем не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що відповідачу по вищевказаним кредитним договорам № 03892-12/2020 від 06 грудня 2020 року, № /599385 від 10 грудня 2020 року, № /347011 від 10 грудня 2023 року, № 3373847 від 03 січня 2023 року були перераховані грошові кошти у розмірах, які зазначені позивачем.

Відтак, жодних належних доказів тих обставин, про які заявляє позивач у позовній заяві щодо вказаних кредитних договорів матеріали справи не містять.

Також, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилався на те, що судом першої інстанції не було враховано, що позивач та первісні кредитори не повідомляли його про відступлення права вимоги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

При цьому, в законодавстві України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. Виходячи із ч. 2 ст. 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор лише несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Проте, навіть, якщо відповідач не був обізнаний про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», має місце той факт, за яким боржник не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які зазначені в кредитному договорі.

Таким чином, колегія суддів відхиляє зазначені доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , оскільки неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Враховуючи викладене, вирішуючи спір, суд першої інстанції у порушення ст. ст. 264, 265 ЦПК України дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до статті 376 ЦПК України оскаржуване рішення підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про задоволення позову частково та стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 116 539, 99 грн. за кредитним договором № від 08 грудня 2020 року та заборгованості у розмірі 24 581,65 грн. за договором позики № 1367873 від 10 грудня 2020 року.

Щодо судових витрат.

Згідно до ст. 141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Оскільки апелянтом було сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 2 684,00 грн, а сторона позивача звільнена від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», то вказана сума судового збору підлягає компенсації відповідачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на положення частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року- скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄРДПОУ 35625014) -116 539,99 грн. заборгованості за договором позики № від 08 грудня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄРДПОУ 35625014) -24 581,65 грн. заборгованості за договором позики № 1367873 від 10 грудня 2020 року.

В задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄРДПОУ 35625014)2 104, 92 грн. судового збору за розгляд справи районним судом.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄРДПОУ 35625014)на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) 2 430, 91грн. судового збору за розгляд справи апеляційний судом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова