Справа №346/2091/23
Провадження №2/346/998/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді: Валігурської Л.В.

за участю секретаря: Вербіщук О.Д.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Коломия позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

І. Виклад позиції позивача.

25.04.2023 позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 24.12.2006 у виконкомі Сопівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №12. Неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , просить залишити проживати з нею. Також просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_1 ».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 24.12.2006 між сторонами укладено шлюб, від якого у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Зазначає, що з часом сімейні відносини між ними погіршилися. Вони виявилися людьми з різними характерами та поглядами на сім`ю, оскільки не могли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Між ними часто виникали різного роду непорозуміння. Вказує на те, що вони з відповідачем неодноразово робили спроби налагодити сімейні відносини, однак виявилося, що подальше проживання однією сім`єю є неможливим. Між ними продовжували виникали сварки, протиріччя в питаннях побуту та веденні домашнього господарства. Вважає, що вони з відповідачем не змогли створити міцної сім`ї, оскільки втратили почуття любові та поваги один до одного. За таких обставин, вважає, що їхня сім`я розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам малолітнього сина.

ІІ. Виклад позиції відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позовну заяву не подавав.

ІІІ. Процесуальні дії суду у справі.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 25.05.2023.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, одночасно з позовною заяву подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити.

Відповідач ОСОБА_2 про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, подав суду заяву, в якій просить проводити судовий розгляд за його відсутності, проте вважає за необхідне визначити місце проживання їх неповнолітньої з позивачем дитини саме з ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, розглянувши заяви сторін про розгляд справи у їх відсутність, ухвалив: розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин.

Із свідоцтва про шлюб від 24.12.2006 серія НОМЕР_1 , виданого виконкомом Сопівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, вбачається що 24.12.2006 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , укладено шлюб, про що складено актовий запис №12. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини « ОСОБА_1 ».

Від вказаного шлюбу народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження від 05.08.2010 серії НОМЕР_2 , видане виконкомом Ковалівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області). Батьками дитини вказані позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2

V. Оцінка Суду.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 1 ст. 21 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ч. 2 ст. 104 СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 109 цього Кодексу (ч. 2 ст. 105 СК України). Подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (ч. ч. 1, 3 ст. 109 СК України).

Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з?ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітніх дітей, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право за ст. 113 СК України після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до висновків Верховного Суду у Постанові від 15.01.2020 (справа №200/952/18, провадження №61-14859св19) за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким з батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. В разі наявності такого спору між батьками суд має роз?яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, позицію позивача при розгляді заявлених вимог, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу.

Також з врахуванням вищенаведеного, виходячи з тієї обставини, що вимогу про розірвання шлюбу заявлено саме ОСОБА_1 , проте жодних доказів на підтвердження того, що дитина на момент розгляду справи проживає постійно з нею суду надано не було, а відповідач у свою чергу заперечує проти залишення дитини для проживання біля матері, суд вважає за необхідне відмовити в цій частині в задоволенні заявлених вимог, роз`яснивши сторонам право на звернення до суду з позовною заявою про визначення місця проживання неповнолітньої дитини.

З урахуванням тієї обставини, що позивач не ставить питання про зміну прізвища на дошлюбне, суд не вбачає підстав для прийняття рішення в цій частині, що свою чергу не матиме наслідком неможливості використання прізвища « ОСОБА_1 ».

VІ. Заходи забезпечення позову (заяви).

Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися.

VІI. Розподіл судових витрат між сторонами.

Позивачем не заявлено вимогу про стягнення судових витрат з відповідача.

Керуючись ст. ст. 21, 24, 104, 105, 109, 110, 112-115 СК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 128, 223, 247, 259, 263, 265, 274-284, 354-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити частково.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 24.12.2006 у с. Сопів, Коломийський район, Івано-Франківська область, актовий запис №12.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційну скаргу може бути подано до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП не відомо, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: Л.В. Валігурська