Справа № 206/4900/21
Провадження № 2/206/170/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2023 Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Малихіної В.В.,

при секретареві Масюковій К.А.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро в порядку загального позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «2Х2 Фінанс», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Дар`я Володимирівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», про визнання недійсним договору, -

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2021 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «2Х2 Фінанс», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Дар`я Володимирівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», про визнання недійсним договору.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

22.02.2022 року ухвалою суду позовну заяву залишено без розгляду у зв`язку з третьою неявкою позивача та його представника у судове засідання.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 10.11.2022 ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду скасовано та направлено до Самарського районного суду м. Дніпропетровська для продовження розгляду.

17.11.2022 року матеріали цивільної справи надійшли до Самарського районного суду м. Дніпропетровська.

В підготовче судове засідання, що було призначено на 08.12.2022 року, в режимі відеоконференції з`явилась представник третьої особи, позивач та його представник, що були повідомлені належним чином, у дане судове засідання не з`явилися за невідомими суду причинами. Жодних заяв чи клопотань від сторони позивача на адресу суду не надходило, у зв`язку з чим розгляд підготовчого засідання було відкладено на 26.12.2022.

26.12.2022 року в підготовче судове засідання сторони по справі, що були повідомлені належним шляхом, не з`явилися за невідомими суду причинами. Дане підготовче засідання було відкладено на 05.01.2023 року.

В підготовче засідання, що було призначено на 05.01.2023 року сторони по справі не з`явилися, за невідомими суду причинами. Підготовче засідання було відкладено на 16.02.2023.

14.02.2023 на електронну адресу суду надійшли додаткові пояснення від представника третьої особи ОСОБА_2

16.02.2023 року в підготовче судове засідання сторони не з`явилися, жодних клопотань чи заяв до суду не надходило. на підставі цього, підготовче судове засідання було відкладено на 15.03.2023 року.

15.03.2023 року в підготовче судове засідання сторони по справі, що були повідомлені належниим чином, не з`явивлися, клопотань чи заяв на адресу суду не надходило. Підготовче судове засідання було перенесено на 11.04.2023 року.

Ухвалою суду від 11.04.2023 року підготовче засідання закрито та справу призначено до розгляду.

У судове засідання, що було призначено на 09.05.2023 року сторони не з`явивлись, проте від третьої особи надійшла заява про відкладення розгляду справи.

В судове засідання, що було призначено на 23.05.2023 року сторони не з`явилися, проте на адерсу суду надійшла заява від представника третьої особи, в котрій він просить залишити справу без розгляду у зв`язку з подвійною неявкою позивача в судові засідання.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За приписами ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

В силу ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.50 (далі - Конвенція), яка набрала чинності для України з 11.09.97 та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в ній, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні від 15.07.2002 у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів принцип неприпустимості зловживання правами у даному конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання позивачем наданими їй правами та обов`язками.

У відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2021 року по справі справа № 227/2751/19 (провадження № 61-16065св20) зазначено, що: «процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть за наявності доказів поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. Правове значення в цьому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача. […] У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 липня 2021 року в справі № 756/6049/19 (провадження № 61-4177св21) вказано, що «залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду. При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого учасник справи самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. З матеріалів справи вбачається, що заява про розгляд справи за відсутності позивача ані позивачем, ані його представником подана не була. Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача».

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01.12.2021 р. в справі № 357/5928/20, від 29.11.2021 р. в справі № 552/6333/19.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач та його представник не з`явились в судові засідання, які відбулись 08.12.2022, 26.12.2022, 05.01.2023, 16.02.2023, 15.03.2023, 11.04.2023, 09.05.2023 та 23.05.2023 про дату та час судових засідань були повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які містяться в матеріалах справи. Крім того, позивачеві та його представнику надсилались СМС-сповіщення про дату та час розгляду справи, про що в матеріалах справи також містяться довідки з відміткою "доставлено", проте жодних заяв чи клопотань від позивача чи його представника до суду не надходило. Більше того, на офіційному сайті Судова Влада України міститься розклад судових засідань, який дає можливість будь-якій, заінтересованій в розгляді справи, особі дізнатися про стан, місце, дату та час розгляду справи. Дана поведінка позивача, розцінюється судом, як незаінтересованість позивача в розгляді та ході даної справи.

На підставі викладеного, враховуючи той факт, що позивач або його представник більше року не з`являлись в судові засідання, не надавали заяви про розгляд справи за їх відсутності, також, приймаючи до уваги те, що між сторонами є суттєві суперечності з приводу позовних вимог, з урахуванням того, що неявка позивача або його представника перешкоджає розгляду справи, а також враховуючи думку третьої особи, щодо залишення позовної заяви без розгляду, суд вважає за можливе та необхідне залишити позов без розгляду.

Керуючись ст.ст. 2, 44, 131, 223, 257-260, 353-354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «2Х2 Фінанс», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Дар`я Володимирівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», про визнання недійсним договору - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя В.В. Малихіна