У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2023 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Валігурської Л.В.

за участю секретаря: Цілинської А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсоні скаргу представника боржника адвоката Токаленко Валентини Михайлівни на дії державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного регіонального управління юстиції (м. Одеса) з виконання виконавчого листа №2-2934/2006 р. (виконавче провадження №3722929), -

в с т а н о в и в:

Представник боржника звернулась до суду зі скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного регіонального управління юстиції (м. Одеса) Фєдосєєва С.М. щодо нарахування заборгованості по аліментах у виконавчому провадження №3722929. Зобов`язати державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного регіонального управління юстиції (м. Одеса) здійснити перерахунок заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні.

На обґрунтування скарги зазначено, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання їх дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з 16.01.2006 і до повноліття дитини. На підставі вказаного рішення 24.03.2006 було видано виконавчий лист №2-2934/2006. Після розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_2 , їй було залишено прізвище « ОСОБА_4 », проте відповідні відомості вона державному виконавцю не надала. Заборгованість боржником з аліментів ним повністю погашена, про що свідчать поштові перекази, чеки та розписки, написані ОСОБА_5 , проте не зважаючи на це державним виконавцем було складено розрахунок, відповідно до якого заборгованість зі сплати аліментів за період з квітня 2014 року по липень 2023 року становить 70 424,35 гривень, у зв`язку з чим державному виконавцю були надані копії поштових переказів, розписок на 72 арк. Для здійснення перерахунку заборгованості, проте після його проведення остання склала 68 100,75 гривень. Вважає дії державного виконавця незаконними, оскільки виконавцем не були враховані квитанції за 2022-2023 роки, відповідно до яких аліменти ним сплачувались безпосередньо на ім?я доньки.

На обґрунтування заявлених вимог представник боржника посилається на норми ст. ст. 19, 447 ЦПК України та ст. ст. 71, 74 Закону України про виконавче провадження.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.11.2023 відкрито провадження за скаргою ОСОБА_1 , за клопотанням представника боржника витребувано у Відділу державної виконавчої служби матеріали виконавчого провадження №3722929 з виконання виконавчого листа №2-2934/06, виданого 24.03.2006 Суворовським районним судом м. Херсона.

Представником стягувача адвокатом Колесником Ю.В. подано відзив на скаргу ОСОБА_1 , в якому він просить у задоволенні скарги адвоката Токаленко В.М. на дії державного виконавця відмовити. На обґрунтування своєї позиції зазначив, що аналіз норм ст. ст. 179-181 СК України в їх сукупності свідчить про те, що стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, а право на отримання аліментів на утримання дитини має той з батьків або інших законних представників, з яким проживає дитина. Обов`язок утримувати своїх дітей є безумовним і закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, тому у позивача виникло право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів.

Зауважив, що за усталеною практикою Верховного Суду якщо одержувачем аліментів не є стягувач, то ці грошові перекази не свідчать про добровільну сплату боржником аліментів та підставно не враховуються державним виконавцем під час розрахунку заборгованості зі сплати аліментів.

Надані ж скаржником квитанції про добровільне перерахування коштів на картковий рахунок без зазначення у квитанції призначення платежу не свідчать про виконання ним судового рішення щодо сплати погашення аліментів.

З урахуванням викладеного вважає, що надані суду квитанції не свідчать про перерахування грошових коштів на погашення заборгованості по рішенню суду на користь ОСОБА_5 , а тому не можуть бути враховані державним виконавцем.

Суворовським відділом державної виконавчої служби у м. Херсоні (далі по тексту ВДВС), ухвала суду про витребування матеріалів виконавчого провадження виконана не була, відзив на скаргу не подавався.

Державний виконавець про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв та клопотань у зв`язку з судовим розглядом не подавав.

Представником боржника адвокатом Токаленко В.М. та представником стягувача адвокатом Колесником Ю.В. подано клопотання про скарги за їх відсутності.

Оскільки за правилами ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд вважає за можливе здійснювати судове провадження за відсутності осіб, які не з-явились.

За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив таке.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 04.05.2006 серія НОМЕР_1 , виданого Комсомольським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, розірвано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №153 від 13.04.2006. після реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_2 присвоєно прізвище « ОСОБА_4 ».

Згідно виконавчого листа №2-2934/2006 р., виданого Суворовським районним судом м. Херсона 24.03.2006, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини усіх видів заробітку, починаючи з 16.01.2006 року і до повноліття дитини.

Постановою державного виконавця ДВС у Суворовському районі м. Херсона від 02.10.2006 відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню вищезазначеного виконавчого листа.

З розрахунку заборгованості з виконання виконавчого листа №2-2934/2006 р. Головного державного виконавця Федосєєва С. вбачається, що станом на липень 2023 року заборгованість ОСОБА_1 становить 70 424,35 гривень.

За відповіддю начальника Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на заяву ОСОБА_1 зі сплати аліментів ОСОБА_1 станом на 01.08.2023 заборгованість становить 68 100,75 гривень (про що свідчить і оновлений розрахунок заборгованості), оскільки грошові перекази з листопада 2022 року по травень 2023 року на загальну суму 1198 доларів США не враховані, оскільки отримувач коштів ОСОБА_3 , а за виконавчим документом стягувачем є ОСОБА_5 .

Відповідно до відомостей, які містять квитанції про міжнародні грошові перекази на ім?я ОСОБА_3 в період з листопада 2022 року по травень 2023 року, остання отримала грошові кошти на загальну суму 1396 доларів США, з яких 848 доларів США було відправлено від імені ОСОБА_8 , тоді як 548 доларів США від імені ОСОБА_9 .

Оцінюючи викладене, суд враховує таке.

Підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів : виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII).

Згідно ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Відповідно до положень п. п. 3, 4 розділу XVI Особливості виконання рішень про стягнення аліментів наказу від 02.04.2012 №512/5 « Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» у разі якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених ч. 4 ст. 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому ст. 195 СК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

Частиною 3 ст. 451 ЦПК України передбачено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оцінюючи позицію сторін, з урахуванням обсягу досліджених доказів, суд приходить до висновку, що скарга представника боржника є безпідставною, а тому задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Наведені вище норми дають можливість дійти висновку, що боржник дійсно не позбавлений права самостійної сплати аліментів, яка у свою чергу має відбуватись саме на ім`я стягувача, в протилежному випадку стягувач повинен підтвердити своєю заявою факт отримання тих чи інших грошових коштів в якості сплати аліментів від боржника. Проте відповідних доказів суду надано не було.

Натомість надані суду копії квитанцій на підтвердження грошових переказів взагалі не містять посилання на призначення платежу, як і не містять відомостей про те, що отримувачем була саме ОСОБА_5 , яка і являється стягувачем по даному виконавчому провадженню. Крім того, певна частина грошових коштів була перерахована не від імені ОСОБА_1 , що також ставить під сумнів їх цільове призначення.

Отже відсутні підстави для визнання вказаних грошових переказів як добровільної сплати ОСОБА_1 аліментів та підставно не були враховані державним виконавцем під час розрахунку заборгованості зі сплати аліментів (відповідну позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 17.05.2023 справа № 199/2951/21).

Керуючись ст. ст. 258, 260, 261, 273, 353, 354, 447-450 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги представника боржника адвоката Токаленко Валентини Михайлівни на дії державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного регіонального управління юстиції (м. Одеса) з виконання виконавчого листа №2-2934/2006 р. (виконавче провадження №3722929) відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом 15 (п?ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (п?ятнадцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Людмила ВАЛІГУРСЬКА