Ухвала

21 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 203/1202/17

провадження № 61-16465ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2023 року у складі судді:Колесніченко О. В., та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2023 року у складі колегії суддів: Максюти Ж. І., Барильської А. П., Городничої В. С., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про виділ на праві власності в натурі частини земельної ділянки, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про виділ в натурі земельної ділянки та частини домоволодіння, припинення права спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про виділ на праві власності в натурі частини земельної ділянки, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про виділ в натурі земельної ділянки та частини домоволодіння, припинення права спільної сумісної власності.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2023 року призначено у справі комплексну судову земельно-технічну та будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2023 року ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2023 року залишено без змін.

17 листопада 2023 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 у подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2023 року, у якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та змінити ухвалу суду першої інстанції, виключивши з її резолютивної частини поставлені експертам питання 1-3.

Ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу (частина першої статті 406 ЦПК України).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку (пункт 2 частини першої статті 389 ЦПК України).

Оскарження ухвали суду першої інстанції щодо призначення експертизи та зупинення провадження у справі передбачено пунктами 12 та 14 частини першої статті 353 ЦПК України.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Вказівка в резолютивній частині постанови Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2023 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки оскаржена ухвала Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2023 року та постанова Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2023 року не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про виділ на праві власності в натурі частини земельної ділянки, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про виділ в натурі земельної ділянки та частини домоволодіння, припинення права спільної сумісної власності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков