Справа № 629/1723/23
Номер провадження 2/629/387/23
23.05.2023 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі головуючого судді Ткаченко О.А., за участю секретаря Торенко Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 15 грудня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстицій Харківської області, актовий запис №348. В обґрунтування позову зазначає, що від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шлюбні відносини не склалися через відсутність взаєморозуміння та поваги, систематичним зловживанням відповідачем алкогольними напоями внаслідок чого виникають постійні сварки, що негативно впливає на емоційний стан позивача та дітей і спричиняє душевні страждання, строк для примирення просила не надавати, оскільки спроби примирення між ними в минулому не принесли результатів, спору про розподіл спільного майна та місця проживання дітей, не мають.
17.05.2023 ОСОБА_2 надав заяву в якій заперечував щодо розірвання шлюбу та просив надати строк для примирення терміном 6 місяців, посилаючись на те, що твердження позивача про припинення між ними шлюбних відносин неправдиві та відсутні підстави для розірвання шлюбу.
Судом можуть вживатись заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (стаття 111 Сімейного Кодексу).
Позивач до суду не з`явилася, надала заяву про те, що на розірванні шлюбу наполягає, подружжя спільної мови та взаєморозуміння не знаходять, відповідач створює нестерпні умови для її проживання та проживання дітей, зловживає алкогольними напоями, провокує сварки, тому між ними повністю втрачена взаємоповага, саме з вини відповідача сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, проти надання строку для примирення заперечувала, посилаючись на те, що відповідач застосовує до неї фізичне та психологічне насилля, а тому примирення між ними не можливе, просила розглянути справу за її відсутності та стягнути з відповідача судовий збір на її користь.
Щодо заявленого ОСОБА_2 клопотання про надання сторонам строку для примирення, то суд зауважує на те, що суд може надати строк для примирення, якщо це не суперечитиме інтересам подружжя, їх дітей, моральним засадам суспільства, надання строку для примирення є правом суду, а не обов`язком. При наданні строку для примирення суд має уникати формалізму, що полягає у недопущенні бездумного надання такого строку, коли є дійсні підстави для розірвання шлюбу (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 11.05.2019 у справі № 605/434/18).
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
За таких обставин суд вважає, що у задоволенні заяви відповідача про надання строку для примирення слід відмовити та розглянути справу за наявними матеріалами справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Сторони з 15.12.2012 перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №348.
Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.
Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
За змістом статті 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Відповідно до статті 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Сімейні відносини регулюються лише у тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства. Регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя.
Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно з положеннями ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.
За приписами статті 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
У п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року роз`яснено, що охорона сім`ї державою полягає у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч.1 ст.111 Сімейного кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.
Судом було з`ясовано, що на час звернення до суду з позовом між сторонами немає спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дітей, якщо шлюб буде розірвано.
Таким чином, дотримуючись положень Сімейного кодексу України, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя сторін як подружжя та збереження їхнього шлюбу буде суперечити їх інтересам, оскільки сторони не проживають однією сім`єю, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Примушування до збереження шлюбних відносин в силу закону та обставин даної справи не може мати місця, оскільки, шлюб повинен ґрунтуватися на вільній згоді жінки і чоловіка.
Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Після розірвання шлюбу, згідно заяви позивача, залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».
Відповідно до ст.141 ЦПК України та заяви позивача суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1073,60 грн.
Керуючись ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.81,89,141,259,264-265,280 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м.Ростов-на-Дону, РФ, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцем смт.Краснопавлівка, Лозівського району, Харківської області, зареєстрований 15.12.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №348.
Після розірвання шлюбу, позивачу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп.
Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Олександр ТКАЧЕНКО