Провадження № 6/643/228/23
УХВАЛА

24.11.2023 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Новіченко Н.В., розглянувши

подання старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального

управління Міністерства юстиції Гука Сергія Віталійовича

про оголошення розшуку боржника,

ВСТАНОВИВ:

22.11.2023 року старший державний виконавець Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гук Сергій Віталійович (далі державний виконавець) звернувся до Московського районного суду м. Харкова з подання про оголошення боржника ОСОБА_1 у розшук.

Розглянувши подання та додані до нього документи, суд дійшов наступного.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені у ч. 1 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип територіальної підсудності.

Підсудність як правове явище має не лише статичний аспект, а й динамічний, що розкривається при реалізації права на судовий захист в сфері цивільної юрисдикції.

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Звернення з цим поданням саме до Московського районного суду м. Харкова державний виконавець обґрунтував тим, що останнім місцем виконання рішення та останнім відомим місцем проживання є територія Салтівського району м. Харкова, а саме АДРЕСА_1 .

Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання особи від 25.01.2022 за № 1018, з 25.01.2022 року по теперішний час боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що за адміністративно-територіальним поділом не відноситься до Салтівського району м. Харкова.

У декларації про доходи та майно боржника фізичної особи від 08.02.2023 боржником власноручно зазначено місце його реєстрації та місце проживання: АДРЕСА_2 .

Будь-яких доказів того, що боржник проживає за адресою АДРЕСА_1 , або здійснює там господарську діяльність як фізична особа-підприємець суду надано не було.

Так само, в матеріалах справи відсутні відомості про те, місце роботи або місцезнаходження майна боржника розташовано на території Салтівського району м. Харкова.

Крім того, місцем проживання стягувача ОСОБА_2 є АДРЕСА_3 , відноситься до Слобідського району м. Харкова.

За таких обставин суд дійшов висновку, що подання старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гука Сергія Віталійовича про оголошення боржника ОСОБА_1 у розшук, не підсудне Московському районному суду м. Харкова.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 31, 448 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Подання старшого державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гука Сергія Віталійовича про оголошення боржника ОСОБА_1 у розшук передати за підсудністю до Лозівського міськрайонного суду Харківської області.

Відповідно до ст. 261 ЦПК України дана ухвала набирає законної сили після її підписання та може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її підписання шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Суддя Н.В. Новіченко