Дата документу 23.05.2023 Справа № 333/5760/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/1062/23 Головуючий у 1-й інстанції: Ковальова Ю.В.
Є.У.№ 333/5760/22 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Кочеткової І.В.,

суддів: Поліянової Г.С.,

Гончар М.С.,

секретар Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» Державного концерну «Укроборонпром» про визнання незаконним та скасування наказу про призупинення трудового договору, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» Державного концерну «Укроборонпром» на рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 06 березня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати Наказ Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» (далі ЗДП «Радіоприлад») від 25.03.2022 № 49к в частині призупинення трудового договору з ним; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити середню заробітну плату за період з 25.03.2022 по день фактичного допуску до роботи як оплату за час вимушеного прогулу та стягнути моральну шкоду у розмірі 15 000 грн. та судові витрати.

Зазначав, що з вересня 2021 року працював на ЗДП «Радіоприлад» начальником караулу. Наказом № 49к від 25.03.2022 з ним призупинено трудовій договір на термін дії воєнного стану в Україні.

Посилаючись на те, що відповідачем порушено його конституційне право на працю, в наказі про зупинення дії трудового договору не зазначені підстави неможливості надання йому іншої роботи, хоча він може виконувати свою роботу за посадою, знаходиться за місцем свого проживання, місто Запоріжжя, де розташовано його робоче місце, не є окупованою територією, просив про задоволення позову.

Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 06 березня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано Наказ Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» Державного концерну «Укроборонпром» від 25.03.2022 № 49к в частині призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 .

Поновлено з 25.03.2022 дію трудового договору з ОСОБА_1 .

Зобов`язано ЗДП «Радіоприлад» ДК «Укроборонпром» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату, обчислену відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 за період з 25.03.2022 по день фактичного допуску до роботи як оплату за час вимушеного прогулу.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення в частині поновлення дії трудового договору допущено до негайного виконання.

В решті позову відмовлено.

Судове рішення мотивовано тим, що відповідачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження існування передбачених ст.13 Закону «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» підстав для тимчасового призупинення дії трудового договору, а саме: неможливості надати позивачеві роботу на підприємстві,а останнім виконувати її. Прийняття Національною гвардією України під охорону та оборону ЗДП «Радіоприлад» не свідчить про неможливість виконання позивачем його трудових обов`язків. Оскільки призупинення дії трудового договору є незаконним з роботодавця на користь працівника підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу. Вимоги про відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції залишив без задоволення за недоведеністю.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині задоволених позовних вимог, ЗДП «Радіоприлад» подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені позову відмовити. Зазначає, що ОСОБА_1 пропущено строк позовної давності, а висновки суду першої інстанції про їх зупинення на строк дії карантину є помилковими. Суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, зокрема ст.13 Закону №2136-1Х від 15.03.2022. Суд не врахував, що ЗДП «Радіоприлад» є державним підприємством військово-оборонної галузі та є об`єктом підвищеної небезпеки, яке з 17.03.2022 було прийнято під охорону та оборону Національної гвардії України. Через військову агресію підприємство не в змозі забезпечити позивачеві безпечні умови праці або забезпечити його дистанційною роботою. Позивачем не дотримано визначеного ч.3 ст.13 Закону №2136-1Х від 15.03.2022 порядку оскарження наказу до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю. Крім того, судом не враховано, що відшкодування заробітної плати за час призупинення дії трудового договору за положенням Закону №2136-1Х покладається на державу, що здійснює збройну агресію.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, заперечення адвоката Насонової М.С. та позивача ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частні або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення в оскаржуваній частині зазначеним вимогам закону не відповідає.

Встановлено, що ОСОБА_1 , 1962 р.н., з 17.08.2020 перебуває у трудових відносинах із ЗДП «Радіоприлад» ДК «Укроборонпром», працює начальником караулу (начальника команди відділу 160).

ЗДП «Радіоприлад» постановою Кабінету Міністрів України №685-011 від 07.07.2021 віднесено до важливих державних об`єктів критичної інфраструктури, які підлягають охороні та обороні Національною гвардією України в особливий період.

З 17.03.2022 у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні ЗДП «Радіоприлад» передано під охорону та оборону Національної гвардії України.

Наказом ЗДП «Радіоприлад» від 25.03.2022 №49-к призупинено дію трудового договору з працівниками заводу, у т.ч. з ОСОБА_1 , на термін дії воєнного стану в Україні, в разі необхідності, для виконання невідкладних робіт, може бути поновлена дія трудового договору за наказом директора. Дата початку призупинення з 25.03.2022.

29.03.2022 начальник відділу кадрів довів до відома ОСОБА_1 про зупинення дії трудового договору, останній відмовився від ознайомлення із відповідним наказом, про що було складено акт.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 має статус ветерана війни - учасника бойових дій, перебуває на обліку в УПФУ м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Основоположні права громадян, пов`язані з реалізацією права на працю, передбачені статтями 43-46 Конституції України.

Разом з тим відповідно до статті 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згідно з пунктом 3 Указу у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Указами Президента України від 14 березня 2022 року за № 133/2022, від 18 квітня 2022 року за № 259/2022, від 17 травня 2022 року за № 341/2022, від 12 серпня 2022 року за № 573 та від 07 листопада 2022 року за № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні.

Згідно із вказаними вище Указами Президента України, воєнний стан введено на всій території України.

Статтею 1 Закону України від 15 березня 2022 року «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» передбачено, що цей Закон визначає особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

На період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України.

У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Відповідно до підпункту 5 пункту 1 статті 6 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» в указі Президента України про введення воєнного стану зазначається вичерпний перелік конституційних прав і свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку з введенням воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень, а також тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно із пунктом 2 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» главу XIX «Прикінцеві положення» Кодексу законів про працю України доповнено пунктом 2 такого змісту: «Під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

З огляду на вищевикладене положення Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», які регулюють деякі аспекти трудових відносин інакше, ніж Кодекс законів про працю, мають пріоритетне застосування на період дії воєнного стану. Водночас, інші норми законодавства про працю, які не суперечать положенням Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» також можуть або повинні застосовуватися у відносинах між працівником та роботодавцем.

За змістом статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» призупинення дії трудового договору це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором.

Дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи.

Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин.

Призупинення дії трудового договору роботодавець та працівник за можливості мають повідомити один одного у будь-який доступний спосіб.

Таким чином, Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» надав право роботодавцю призупиняти дію трудового договору з працівниками, що не припиняє трудових відносин, та не виплачувати у період призупинення заробітну плату, гарантійні та компенсаційні виплати працівникам.

Разом з тим, як видно із аналізу положень частини 1 статті 13 Закону «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», таке право роботодавця настає за певних умов. Такими умовами призупинення трудового договору з працівником є неможливість через збройну агресію роботодавцем надати роботу, а працівником виконувати її.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не було надано доказів на підтвердження існування передбачених ст. 13 вказаного Закону підстав для тимчасового призупинення дії трудового договору, а саме: неможливість надати позивачу роботу на підприємстві. Зокрема, відповідачем не було доведено на доказах відсутність на підприємстві роботи, яку відповідно до своїх трудових обов`язків виконував позивач, який, як зазначено у позові і що не заперечувалося відповідачем, обіймає посаду начальника караулу (начальника команди відділу 160). На переконання суду першої інстанції, не свідчить про законність виданого відповідачем оспорюваного наказу й той факт, що ЗДП «Радіоприлад» є державним підприємством військово-оборонної галузі. Доказів на підтвердження обставин щодо прийняття 17.03.2022 Національною гвардією України під охорону та оборону ЗДП «Радіоприлад», що унеможливило виконання позивачем своїх трудових обов`язків, відповідачем суду не надано.

Проте такі висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на зібраних у справі доказах, суд дійшов їх із порушенням норм матеріального права, а тому з ними не можна погодитися.

Відповідно до наказу ЗДП «Радіоприлад» від 25.03.2022 №49-к призупинено дію трудового договору з працівником ОСОБА_1 на термін дії воєнного стану в Україні, в разі необхідності, для виконання невідкладних робіт, може бути поновлена дія трудового договору за наказом директора (а.с.5)

Згідно відповіді ЗДП «Радіоприлад» від 29.09.2022 вих. №131-836 н, 29.03.2022 року комісія у складі: начальника відділу кадрів Дьоміної Л.П., ст.інспектора відділу кадрів Макаренковой С.І склала акт (а.с.36) про те, що 29 березня 2022 р. начальник команди відділу 160 Акименко С.В. прийшов до відділу кадрів підприємства для уточнення причин призупинення з ним трудових відносин з 25.03.2022. ОСОБА_1 був поінформований начальником відділу кадрів Дьоміною Л.П., що відповідно до Закону України №2136-ІХ від 15.03.2022 року «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» на підприємстві видано наказ №49 к від 25.03.2022, який передбачає призупинення трудових відносин з деякими працівниками підприємства з 25.03.2022. ОСОБА_1 було запропоновано ознайомитись с вищезгаданим Законом і наказом, але він відмовився, заперечень не надав. ОСОБА_1 неодноразово з`являвся на підприємство в т.ч. і за отриманням гуманітарної допомоги. Заяву про видачу копії наказу ОСОБА_1 подав тільки 16.09.2022.

Військово-промисловий комплекс України (ВПК України) сукупність науково-дослідних, випробувальних організацій і виробничих підприємств, які виконують розробку, виробництво і постановку на озброєння військової та спеціальної техніки, спорядження, боєприпасів як для збройних сил України, так і на експорт.

6 квітня 2011 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 374 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України № 1221 від 29 грудня 2010 року», яким затвердив перелік державних підприємств, які увійшли до складу ДК «Укроборонпром».

Згідно переліку ЗДП «Радіоприлад» входить до складу ДК «Укроборонпром».

Таким чином, Запорізьке державне підприємство «Радіоприлад» Державного концерну «Укроборонпром» є державним підприємством військово-оборонної галузі та є об`єктом підвищеної небезпеки.

17 березня 2022 Національною гвардією України було прийнято під охорону та оборону ЗДП «Радіоприлад» відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2021 №685-011 «Про затвердження переліку важливих державних об`єктів критичної інфраструктури, які підлягають охороні та обороні Національною гвардією України в особливий період» та Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні» (а.с.37)

Аналіз викладеного свідчить про те, що визнаючи наказ ЗДП «Радіоприлад» від 25.03.2022 №49-к незаконним та скасовуючи його, суд першої інстанції не встановив належним обставини, які мають істотне значення для вирішення спору, не врахував норми матеріального права, які на час воєнного стану в Україні мають першочергове застосування, а ніж спеціальні закони, які застосовуються у мирний час.

Зважаючи на те, що позивач обіймав посаду начальника караулу на ЗДП «Радіоприлад», яке з 17 березня 2022 як важливий державний об`єкт підвищеної небезпеки військово-оборонної галузі прийнято під охорону Національної гвардії України, позивач не перебуває на службі у Національній гвардії, висновки суду першої інстанції про недоведеність відповідачем необхідності зупинення трудового договору є помилковими.

Поза увагою суду першої інстанції залишилася і та обставина, що відповідно до ч.3 ст.13 Закону « Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» №2136-IX, 15.03.2022 у разі незгоди працівника (працівників) із наказом (розпорядженням) роботодавця про призупинення дії трудового договору працівником або профспілкою за дорученням працівника (працівників) відповідний наказ (розпорядження) може бути оскаржений до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, або його територіального органу, який, вивчивши зміст наказу (розпорядження) та підстави для його видання, за погодженням з військовою адміністрацією може внести роботодавцеві припис про скасування відповідного наказу (розпорядження) або про усунення порушення законодавства про працю іншим шляхом, що є обов`язковим до виконання роботодавцем протягом 14 календарних днів з дня отримання такого припису.

Приписи у разі оскарження наказу (розпорядження) про призупинення дії трудового договору, укладеного з посадовими особами, зазначеними в абзаці другому частини другої цієї статті, можуть бути внесені роботодавцеві за погодженням з військовою адміністрацією.

Припис центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, або його територіального органу може бути оскаржений роботодавцем протягом 10 календарних днів у судовому порядку.

У порядку, передбаченому вказаною нормою права, спірний наказ працівник не оскаржував, висновок військової адміністрації про його необґрунтованість в матеріалах справи відсутній, хоча положення Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», які регулюють деякі аспекти трудових відносин інакше, ніж Кодекс законів про працю, мають пріоритетне застосування на період дії воєнного стану.

Вирішуючи питання щодо задоволення вимог ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити середню заробітну плату за період з 25.03.2022 по день фактичного допуску до роботи, суд першої інстанції не врахував норми частини 4 Закону України №2136-ІХ, згідно якої відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового договору у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що під час ухвалення оскаржуваного рішення, судом першої інстанції були порушені норми матеріального права, що відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування вказаного рішення в оскаржуваній частині та ухвалення нового про відмову у задоволені позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст.374,376,381-384ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргуЗапорізького державного підприємства «Радіоприлад» Державного концерну «Укроборонпром» задовольнити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 березня 2023 року в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволені позову ОСОБА_1 .

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувало ся і апеляційним судом не переглядалося.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 24 травня 2023 року.

Головуюча: І.В. Кочеткова

Судді: Г.С.Подліянова

М.С. Гончар