Провадження №2/235/319/23
Справа №235/1916/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі головуючої - судді Величко О.В.,

при секретарі Гришай О.В.

за участю позивачки ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Макєєва О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 26.07.2023р. о 12 годин, рухаючись по вул. Пушкіна у м. Покровськ на автомобілі Hyundai Elantra номерний знак НОМЕР_1 , який належить їй на праві власності під керуванням його батька ОСОБА_4 , на перехресті з вул. Москаленка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю відповідача по справі ОСОБА_2 , яка керуючи автомобілем Mazda CX 5, номерний знак НОМЕР_2 , виїжджаючи з другорядної дороги, не надала перевагу її автомобілю, який рухався по головній дорозі, в результаті чого сталося зіткнення.

Постановою Красноармійського міськрайонного суду від 15.08.2023р. ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн.

Вона та її малолітній син на момент зіткнення з автомобілем відповідача знаходились в машині . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона вимушена була звернутися до відділення екстреної медичної допомоги КНП «Покровська клінічна ЛІЛ», де їй було встановлено діагноз: забій грудної клітки справа з подальшим зверненням до травматолога».

Вважає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди їй завдано моральну шкоду, оскільки через завдану фізичну біль, необхідністю займатися ремонтом автомобіля, вона вимушена змінити звичайний спосіб життя. Окрім того, вона вимушена займатися здоров`ям свого малолітнього сина, який через дорожньо-транспортну подію тривалий час перебував у нервовому стані.

Позивачка просить стягнути з відповідачки на свою користь 60000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, та понесені судові витрати.

Відповідачка надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги визнає частково в розмірі 5000 грн., оскільки позивач не надає будь-яких доказів того, що був порушений її звичайний ритм життя, перебування її на лікарняному, звернення до травматолога, рекомендації лікаря про необхідність вживання лікарських засобів. Після дорожньо-транспортної пригоди її чоловік ОСОБА_5 запропонував позивачці надати в разі необхідності допомогу, на що остання відмовилась. Цивільно-правова відповідальність застрахована в ТДВ «СК» Гардіан», страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю складає 320000 грн., за шкоду заподіяну майна 160000 грн. З боку відповідачки до страхової компанії були всі надані документи для отримання страхової виплати, в той час позивач ОСОБА_1 затягнула процес подачі документів до страхової компанії.

Окрім того, позивачем не надано доказів на підтвердження того факту, що транспортний засіб є для неї постійним засобом для пересування, відсутня копія посвідчення водія.

Оскільки цивільно правові відповідальність відповідача ОСОБА_2 застрахована в ТДВ «СК «Гардіан» і страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну здоров`ю складає 320000 грн., а 5 відсотків від даної суми складає 16000 грн., однак позивач не повідомляє, чи зверталась вона до страхової компанії саме з такою вимого. І чи отримала вона такі виплати. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Оскільки відповідачка понесла судові витрати на правову допомогу, вона просить стягнути їх з позивачки на свою користь.

Позивачка надала відповідь на відзив, в якому просить віднестись критично до викладеного відповідачем в частині визнання розміру стягуваної моральної шкоди та задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, відмовити ОСОБА_2 у стягненні з неї суми правничої допомоги.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні, пояснила, що звернулась до страхової компанії за виплату їй матеріальної школи , заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та отримала відшкодування в розмірі 63220 грн., проте доказів з цього приводу не надала.

Представник відповідача адвокат Макєєв О.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в розмірі 5000 грн., наполягав на відшкодування йому судових витрат на користь відповідачки в сумі 10000 грн., оскільки позивачкою заявлені неспівмірні позовні вимоги.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 26.07.2023 р. о 12 годин ОСОБА_2 на перехресті з вул. Москаленка та вул Пушкіна в м.Покровськ Донецької області, керуючи автомобілем Mazda CX 5, номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по другорядній дорозі, не надала дорогу автомобілю, який рухався поголовній дорозі, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем Hyundai Elantra номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. ( а.с. 7)

Постановою Красноармійського міськрайонного суду від 15.08.2023р. ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави у розмірі 850 грн. (а.с.7).

Сторонами визнається той факт, що на момент дорожньо-транспортної пригоди в машині позивача знадилась позивачка ОСОБА_1 та її малолітній син та факт завдання механічних пошкоджень автомобілю позивачки.

Згідно медичної довідки за № 9720 від 26.07.2023р. позивачці внаслідок дорожньо-транспортної пригоди встановлено діагноз: забій грудної клітки справа (а.с.4).

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження звернення позивачки із заявою до страхової компанії та отримання нею виплати страхового відшкодування.

Згідно з частиною 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України, частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 3 статті 12 ЦПК України).

Згідно із частиною 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частин 2, 5 статті 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні психологічного благополуччя, переживаннях, стражданнях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, фізичному та психологічному пристосуванні до порушень у стані здоров`я.

Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого; тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках; можливість, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому суд має виходити із засад розумності, пропорційності та справедливості.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Участь у дорожньо-транспортній пригоді позивачки та її малолітнього сина, пошкодження власного їй мана -автомобіля, безумовно вплинуло на її моральний стан та неодмінно призвело до емоційного дискомфорту.

Суд також враховує, що факт знаходження в автомобілі малолітнього сина позивачки, також слугував причиною в зміні її звичайного способу життя, оскільки дитину необхідно було виводити з емоційно-нервового стану після дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, враховуючи ту обставину, що автомобіль Hyundai Elantra номерний знак НОМЕР_1 , зазнав механічні пошкодження і потребував ремонту, а перебування позивачки і її малолітнього сина під час дорожньо-транспортної пригоди негативно вплинули на їх психо-емоційний та фізичний стан здоров`я, суд, враховуючи надані сторонами доказі та обставини справи, виходячи з принципів справедливості, добросовісності, розумності, вважає за необхідним стягнути з відповідачки на користь позивачки моральну шкоду в розмірі 15000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З відповідачки ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 слід стягнути понесені судові витрати в сумі 671 грн. ( 2684 х25%:100%= 671).

Що стосується вимоги представника відповідача про відшкодування на користь відповідачки витрат на правову допомогу в розмірі 10000 грн., то суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, а і за власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою - п`ятою та дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Аналогічна позиція відображена в п.119 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18

В обґрунтування своїх вимог про сплату судових витрат на правову допомогу з боку відповідача надані копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю , ордер адвоката, копія квитанції до прибуткового касового ордера, договір про надання правової допомоги ( а. с. 20-23).

В даній справі винагорода адвоката за послуги згідно договору про надання правової допомоги визначена сторонами у твердій (фіксованій) сумі 10000 грн., яка за весь час дії договору не змінюється в залежності від об не залежить від обсягу послуг та витраченого представником позивача часу, а отже, розмір витрат є визначеним. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.

Зазначене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 (провадження № К/9901/27657/20).

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у додатковій постанові від 17 січня 2022 року у справі № 756/8241/20 (провадження № 61-9789св21).

З огляду на конкретні обставини справи: справа незначної складності, яка розглядається за правилами спрощеного, складність юридичної кваліфікації правовідносин у справі про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, щодо вирішення вказаного спору існує безліч судової практики, зокрема Верховного Суду, обсяг юридичної/технічної роботи - обсяг наданих послуг адвокатом щодо подання відзиву та заяви про розподіл судових витрат, що для професійного досвідченого адвоката не складає дуже багато часу та не вимагає великого обсягу аналітичної й технічної роботи, виходячи з критерію розумності, пропорційності, справедливості співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд переконаний, що розмір витрат, вказаний представником відповідача-10000 грн. є завищеним.

Зокрема суд звертає увагу, що предметом позову в цій справі є стягнення моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. Справа призначалась до розгляду в спрощеному порядку, представник відповідача надав відзив на позовну заяву та прийняв участь у судовому засіданні протягом півгодини.

Відповідач є винною у даних правовідносинах, проте сума моральної шкоди, яка визначена позивачкою-60000 грн., за розсудом суду є завищеною, а суму, яку відповідачка пропонувала сплатити в рахунок відшкодування моральної шкоди - 5000 грн., є заниженою.

Оскільки судом позовні вимоги задоволені частково- в розмірі 15000 грн , розмір витрат на професійну правничу допомогу суд розраховує пропорційно сумі постановленого на користь сторони рішення та визначає таку суму витрат на правову допомогу в розмірі 7500 грн. (10000х75%:100%).

З огляду на викладене, враховуючи часткове задоволення позовних вимог , а також наявність підстав для зменшення суми правової допомоги, суд приходить до необхідність їх зменшення до 3000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 23, 1167,1187 ЦК України, ст.ст.3,5,12,13,18, 258,260,265,268, 273 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 15000 грн., понесені судові витрати в сумі 671 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , поживає за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_4 , проживає за аресою: АДРЕСА_2

Повний текст рішення виготовлено 28.11.2023

Суддя: