Справа № 601/1284/23
Провадження № 2/601/401/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2023 року м. Кременець

Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Шульгач Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Кременецького районного суду Тернопільської області із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

Згідно з частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви встановлено, що вони не відповідають вимогам ст. ст.175,177 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Крім цього, ч. 5 ст.177 ЦПК України визначає, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За змістом ч.1,2,4 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини,що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Разом з тим, в супереч вказаним вимогам закону позивачем не зазначено доказів, що підтверджують обставини якими позивач обґрунтовує свої вимоги та не додано таких доказів до позовної заяви.

Так, позивач зазначає, що у зв`язку із смертю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вона звернулася до приватного нотаріуса Осієвської О.М. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки частка у майні спадкодавця не виділена.

На підтвердження цих обставин позивач надав лист приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Осієвської О.М. №33/01-16 від 10.02.2022, у якому позивача повідомлено про те, що не виділено частки померлого в майні колгоспного двору та рекомендовано звернутися до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Відтак, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав у порядку спадкування є саме постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину).

Однак звертаючись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав у порядку спадкування, позивач не подає суду докази, об`єктивної неможливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, зокрема того, що на його звернення із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину із зазначенням підстав для такої відмови.

Аналогічні висновки викладені у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 2-390/2006 та від 20.05.2021 у справі № 339/369/18.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення вищевказаних недоліків, зокрема: подати обґрунтовану постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно - залишити без руху, надавши позивачу десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

У разі не усунення недоліків у визначений в ухвалі строк, позовна заява із доданими до неї документами буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: