Справа № 212/4242/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого- судді Зіміна М.В., за участі секретаря судового засідання Пелешенко К.В.,

за участі: позивачів за первісним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника позивача за зустрічним позовом адвоката Коваленко Р.А.,

розглянувши цивільну справу в порядку загального позовного провадження за первісним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та права власності на частку у спільному майні подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

встановив:

19 червня 2023 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та права власності на частку у спільному майні подружжя.

В обґрунтування позову зазначено, що 03.07.1982 ОСОБА_4 та ОСОБА_1 уклали шлюб. Від шлюбу у ОСОБА_4 та ОСОБА_1 народився син ОСОБА_2 . 15 січня 2002 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвано. За час шлюбу подружжям було побудовано гараж під АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер та після його смерті відкрилась спадщина у виді спірного гаражу. Державним нотаріусом Сьомої державної нотаріальної контори 25 січня 2023 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу.

На підставі викладеного позивачі за первісним позовом просять суд визначити, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в праві спільної сумісної власності на гараж № НОМЕР_1 , розміром 4,42х5,97 м., загальною площею 28,8 кв.м., з підвалом загальною площею 5,0 кв.м. та оглядовою ямою, розташований за адресою: АДРЕСА_1 становила частку. Також позивачі просять визнати за ОСОБА_1 право власності на частку вищезазначеного гаражу у спільному майні подружжя набутого у період шлюбу з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, позивачі просили визнати за ОСОБА_2 право власності на частку вищевказаного гаражу в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Судові витрати по справі позивачі просили покласти на відповідача ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 24 липня 2023 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

06 жовтня 2023 року представником відповідача ОСОБА_3 адвокатом Коваленко Р.А. до суду подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер та після його смерті відкрилась спадщина у виді спірного гаражу. У зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно позивач за зустрічним позовом не може реалізувати свої права на спадкування після померлого чоловіка.

На підставі викладеного позивач за зустрічною позовною заявою просить визнати за ОСОБА_3 право власності на гаражу загальною площею 28,8 кв.м., допоміжною підвал площею 5,0 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та покласти на позивачів за первісним позовом судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2023 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом до спільного розгляду з первісним позовом.

22 листопада 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено судовий розгляд у справі по суті.

Позивачі за первісним позовом у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві та просили їх задовольнити. Також ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили суд зменшити розмір витрат на правову допомогу позивача за зустрічним позовом з огляду на їх майновий стан.

Представник позивача за зустрічним позовом у судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в зустрічній позовній заяві та просив їх задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення позивачів за первісним позовом, представника позивача за зустрічним позовом, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

03 липня 1982 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 уклали шлюб.

Від шлюбу у ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_2 .

15 січня 2002 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвано.

19 грудня 2003 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уклали шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

06 грудня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до Державного нотаріуса Сьомої державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06 травня 2022 року ОСОБА_3 звернулась до Державного нотаріуса Сьомої державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З наданої суду копії архівної справи КП «Криворізьке БТІ» ДОР» стосовно гаражу АДРЕСА_1 ) вбачається, що рішенням Виконавчого комітету Жовтневої районної Ради народних депутатів від 11.11.1996 № 498 вилучено частину земельної ділянки розміром 70 кв.м. у громадянина ОСОБА_5 , який мешкає по АДРЕСА_2 під будівництво капітальних гаражів. 20 грудня 1996 року ОСОБА_4 звернувся із заявою до КП «Криворізьке БТІ» ДОР» про реєстрацію права власності на гараж по АДРЕСА_2 . Також в матеріалах справи міститься свідоцтво про право власності, видане 03.01.1997 у нечитабельному вигляді.

Відповідно до довідки КП «Криворізьке БТІ» ДОР» № 198733 від 16.11.2022, право власності на гараж № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 зареєстроване на праві приватної власності в КП «Криворізьке РБТІ» ДОР» на ім`я ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про право власності, виданого 03.01.1997 на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області № 498 від 11.11.1996р.

Рішенням Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради №112 від 10.03.2023 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі дубліката свідоцтва на право власності на гараж № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із відсутністю архівних матеріалів та запропоновано звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

30 травня 2023 року ФОП ОСОБА_6 за заявою ОСОБА_2 , складено Технічний паспорт на гараж за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 28,8 кв.м., з підвалом загальною площею 5,0 кв.м.

Відповідно до Звіту про оцінку майна ринкова вартість гаражу за адресою: АДРЕСА_1 складає 25159,00 грн.

Постановою Державного нотаріуса Сьомої державної нотаріальної контори Грабевник О.В. від 25 січня 2023 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки не надано правовстановлюючого документу на гараж, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі.

З огляду на вищезазначені вимоги в указаній справі питання щодо набуття майна ОСОБА_1 регулюється положення КпШС України, а питання спадкування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 положеннями ЦК України 2003 року.

Відповідно до статті 22 КпШС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Аналогічні положення щодо майна, набутого подружжям за час шлюбу закріплено у ст. 60 СК України.

Статтею 16 Закону України «Про власність» визначено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Здійснення ними цього права регулюється цим Законом і Кодексом про шлюб та сім`ю України.

Кодекс про шлюб та сім`ю України, який був чинний на час реєстрації права власності на спірний гараж визначав поняття спільної сумісної власності подружжя, під якою розумілося нажите подружжям за час шлюбу майно, а також поняття роздільного майна подружжя, яке є власністю кожного із них особисто (статті 22, 24 Кодексу).

Так, ОСОБА_1 належними й допустимими доказами довела те, що спірний гараж нажитий під час спільного проживання у зареєстрованому шлюбі ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , у зв`язку з чим вказане нерухоме майно відноситься до спільної сумісної власності подружжя та до такого майна підлягають застосуванню положення ст. 28 КпШС України.

Відповідно до статті 71 Закону України «Про нотаріат» у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності. Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з них видається нотаріусом за місцем відкриття спадщини.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2020 року у справі № 130/2319/17-ц (провадження № 61-17641св19) вказано, що: «статтями 34, 71 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. Отже, потрібно розрізняти ситуації, коли майно, зареєстроване за одним із подружжя на праві власності, є об`єктом права спільної сумісної власності, та коли таке майно, є особистою власністю одного із подружжя. Після смерті одного із подружжя, відкривається спадщини тільки на майно, яке належало спадкодавцю особисто, відповідно частка іншого із подружжя у об`єкті, який є спільним сумісним майно, не входить до складу спадщини. Отже, той з подружжя, хто є живим, реалізуючи свої права як спадкоємець, має право подати заяву про прийняття спадщини (чи відмови у її прийнятті), а також заяву про видачу свідоцтва про право на частку в спільному майні подружжя. У разі, якщо майно, яке зареєстроване за спадкодавцем, не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, той з подружжя, хто є живим, може подати заяву про те, що він не претендує на одержання свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, оскільки майно є особистою приватною власністю спадкодавця. Неподання такої заяви не змінює правового режиму майна, яке входить до складу спадщини. Відповідно, заява одного із подружжя, хто є живим, про те, що він не претендує на одержання свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, оскільки майно є особистою приватною власністю спадкодавця, підтверджує правовий статус майна померлого, як його особистого майна».

Оскільки спірний гараж, який увійшов до спадкового майна померлого ОСОБА_4 , відноситься до спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , тому підлягає визначенню частка у вказаному майні кожного з подружжя, яка дорівнює частці кожного.

Враховуючи те, що частки кожного з подружжя у спільному майні є рівними, тому вбачається доведеність позовних вимог ОСОБА_1 з визнання за нею права власності на частку гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у спільному майні подружжя набутого у період шлюбу з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також, відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги та у встановлений законом шестимісячний строк звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 . Під час розгляду справи, судом не встановлено інших осіб, окрім ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 .

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у виді частки гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи те, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, тому вбачається доведеність позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з визнання за кожним з них права власності на 1/4 частку гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до положень статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Таким чином, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження доказів витрат на правничу допомогу представником позивача за зустрічним позовом були долучені, зокрема: договір про надання правничої допомоги від 10 квітня 2023 року № 28/23; додаткова угода від 10 квітня 2023 року до договору про надання правничої допомоги від 10 квітня 2023 року № 28/23; Акт приймання передачі правничої допомоги від 27.11.2023 на суму 8000,00 грн.

Суд вважає, що стягненню із позивачів за первісним позовом на користь ОСОБА_3 підлягають витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн., в рівних частинах з кожного, з урахуванням вимог статей 137, 141 ЦПК України, а саме критерію реальності наданих адвокатських послуг, оцінюючи при цьому складність справи, фінансовий стан обох сторін та обґрунтованості таких витрат.

За положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, судом задоволено позовні вимоги за первісним та зустрічними позовами. В свою чергу позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 1073,69 грн. Позивач за первісним позовом ОСОБА_2 є особою з інвалідністю І групи та в силу положень п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_3 сплачений судовий збір 1073,69 грн.

За положеннями ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

За результатами судового розгляду судові витрати покладаються на обидві сторони, а тому суд вважає за доцільне зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні, а саме зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 1463,16 грн. (2536,85 грн. 1073,69 грн.).

Також, згідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь Держави судові витати зі сплати судового збору в розмірі 1073,69 грн. та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536,85 грн. у зв`язку зі звільненням від їх сплати ОСОБА_2 компенсувати ОСОБА_3 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 80, 81, 82 89, 131, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та права власності на частку у спільному майні подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визначити, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в праві спільної сумісної власності на гараж № НОМЕР_1 , розміром 4,42х5,97 м., загальною площею 28,8 кв.м., з підвалом загальною площею 5,0 кв.м. та оглядовою ямою, розташований за адресою: АДРЕСА_1 становила частку.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на частку гаражу розміром 4,42х5,97 м., загальною площею 28,8 кв.м., з підвалом загальною площею 5,0 кв.м. та оглядовою ямою, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у спільному майні подружжя набутого у період шлюбу з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на частку гаражу розміром 4,42х5,97 м., загальною площею 28,8 кв.м., з підвалом загальною площею 5,0 кв.м. та оглядовою ямою, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на частку гаражу розміром 4,42х5,97 м., загальною площею 28,8 кв.м., з підвалом загальною площею 5,0 кв.м. та оглядовою ямою, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Держави судові витати зі сплати судового збору в розмірі 1073,69 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 1463,16 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 2000,00 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536,85 грн. компенсувати ОСОБА_3 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач за первісним позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Позивач за первісним позовом: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення складено та підписано 28 листопада 2023 року.

Суддя: М. В. Зімін