Справа №295/1528/23
08.05.2023 року м. Житомир
Богунський районний суд міста Житомира у складі:
головуючого - судді Кузнєцова Д.В.,
за участі секретаря Карпішиної С.С.,
представника третьої особи Кур`яти В.Ц. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
ОСОБА_1 звернулася до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що являється рідною бабусею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про яку вона піклується самостійно, власними силами. За словами позивача, на даний час онука навчається в ДНЗ «Центр легкої промисловості та побутового обслуговування населення м. Житомира». Мати дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а батько дитини був розлучений з померлою та де мешкає на даний час позивачу невідомо. ОСОБА_1 зазначає, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з дитиною, не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти, як це передбачено статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства». Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідоме нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Позивач зазначає, що проживає з онукою у власному житловому будинку, дитина забезпечена гідними умовами поживання і гармонійною атмосферою оточення. Між позивачем та онукою склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють її належному вихованню, повноцінному світосприйняттю життя та оточуючих людей.
З огляду на викладене, позивач просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 27 лютого 2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Зазначила, що планує взяти опікунство над онукою, дитина батька ніколи не бачила, вона його не знає. За словами ОСОБА_1 , особисто вона останній раз бачила відповідача 20 років тому назад: він з донькою після одруження тиждень прожив у її будинку по АДРЕСА_1 під скелями. На дні народження дитини відповідач не приїжджав. Позивач додала, що судові витрати залишає за собою.
В судове засідання 08.05.2023 року позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. При задоволенні позову просить одночасно прийняти рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляв.
Представник третьої особи - Служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити. Під час вирішення позову просить одночасно прийняти рішення про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, що передбачено ч. 3 ст. 166 СК України.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що є сусідкою позивача через стінку. Щодо виховання ОСОБА_4 , то ОСОБА_3 участі у цьому не брав, відповідач ніколи не бачив дочку. Безпосередньо свідок останній раз бачила відповідача на весіллі дочки позивача і після того, як він поїхав до Ізраїлю, більше його не бачила. З приводу надання батьком матеріальної допомоги дитині нічого сказати не може. Вихованням дитини займається тільки бабуся та інколи заходить хрещений.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою позивача провести заочний розгляд справи.
Суд, заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 , батьками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.
Як вбачається з копії свідоцтва серії НОМЕР_1 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №954 від 11.10.2005 року.
02.12.2014 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позивач по справі є матір`ю ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої.
Орган опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради, виходячи із інтересів дитини, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вказаний висновок був затверджений рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №537 від 03.05.2023 року.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має, зокрема, особа, в сім`ї якої проживає дитина.
Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
З огляду на зміст позовної заяви та наявні у матеріалах справи докази, показання свідка, судом встановлений факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав.
Згідно з ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, що передбачено ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України.
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно положень ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
У відповідності до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
За змістом частин першої, третьої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Частиною 1 статті 183 згаданого закону встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
З огляду на викладене, із урахуванням наведених у статті 182 СК України обставин та враховуючи, що основна відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, покладається на батьків, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позову про стягнення аліментів, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена при зверненні до суду.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.164-166, 180-183 СК України, ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 141, 264, 265, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України,
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.02.2023 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Рішення суду в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 1 073,60 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради, адреса: м. Житомир, майдан ім. С.П. Корольова, 4/2.

Суддя