Справа № 242/508/23
Провадження №2-о/242/70/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Уварові М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , заінтересовані особи: територіальна громада Селидівської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , заінтересовані особи: територіальна громада Селидівської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

В обґрунтування заяви зазначено що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , з яким заявниця перебувала у фактичних шлюбних відносинах більше 20 років, вели сімейні стосунки, фінансову та господарську діяльність з 2006 р. за адресою: АДРЕСА_1 , де заявниця зареєстрована та мешкає по теперішній час. Від спільного проживання мають доньку - ОСОБА_5 .

Встановлення даного факту необхідно для можливості подальшого прийняття спадщини за законом.

Зацікавлені особи заяв не надали.

Свідок ОСОБА_5 надала заяву, в якій не заперечувала проти задоволення заяви, просила розглянути справу за її відсутності.

Ухвалою від 19.04.2023 р. заяву було залишено без руху для усунення недоліків.

Ухвалою від 10.05.2023 р. відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що вимоги заявника законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з доказів в матеріалах справи, ОСОБА_6 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно акту про проживання від 24.01.2023 р., ОСОБА_1 дійсно зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 14.09.2006 р. по теперішній час.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 підтвердила факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , до дня його смерті.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися питання про юридичний факт або стан, але не спір про право цивільне.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності такого юридичного факту або стану, і факт або стан, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем має для заявниці важливе юридичне значення і необхідне для подальшого оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця.

Згідно ст..1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю,постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК(2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка.

Згідно вимог ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Аналізуючи надані заявником докази на підтвердження своїх вимог, суд зазначає, що ОСОБА_6 та ОСОБА_1 мешкали разом з 14.09.2006 р. за адресою реєстрації заявниці - АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мають спільну дитину 2000 року народження.

Зазначене також підтверджується поясненнями ОСОБА_7 , яка була допитана у судовому засіданні в якості свідка.

Таким чином, факт проживання однією сім`єю доведено у повному обсязі, надані суду докази є належними, достовірними та допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета заявлених вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для встановлення факту, що має юридичне значення.

Встановлення факту проживання однією сім`єю має юридичне значення для заявника, так як дозволить їй використати своє право на отримання спадщини після померлої.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 4, 12, 81, 258, 294, 315, 318, 319, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , зацікавлені особи: територіальна громада Селидівської міської ради, , юридична адреса: Донецька область, м.Селидове, вул..К.Маркса,8, ОСОБА_3 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - задовольнити.

Встановити юридичний факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без шлюбу у період з 14.09.2006 р. по 12.01.2023 р. (тобто більше п`яти років) за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя