Єдиний унікальний номер справи 183/8577/22
Провадження № 2/183/1610/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з участю: секретаря судового засідання Коссовича А. О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Олійник О. А.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , третя особа Друга новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

07 грудня 2022 року позивач звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина, в тому числі й на земельну ділянку загальною площею 5,100 га, що розташована на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області. За життя його мати склала заповіт, згідно з яким вищезазначену земельну ділянку остання заповіла ОСОБА_1 , який є його братом та відповідачем у справі.

Пояснив, що він в установлений законом строк звернувся до Другої новомосковської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, він є спадкоємцем, який має право на обов`язкову часту у спадщині, оскільки на момент смерті спадкодавця досяг пенсійного віку, тобто є непрацездатним, але нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на обов`язкову часту спадкового майна, оскільки її вартість неможливо визначити.

У зв`язку із чим, позивач посилаючись на ст. 1241 ЦК України, з метою захисту його спадкових прав, звернувся до суду із цим позовом та просить визнати за ним право власності на 1/4 частину земельної ділянки, що складає 1, 275 га площі, розташованої на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:024:0106, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 і вирішити питання стосовно судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу.

28 грудня 2022 року на адресу суду надійшла інформації про зареєстроване місце проживання фізичної особивідповідача. Ухвалою судді від 17 січня 2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання. Цією ж ухвалою було задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою суду від 20 лютого 2023 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про проведення підготовчого засідання у справі в режимі відеоконференції.

Позивач ОСОБА_1 у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у підготовче засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. У підготовчому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Олійник О. А. позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення.

У підготовче засідання представник третьої особи Другої новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, дійшов наступного висновку.

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 06 січня 1959 року, наданим суду у засвідченій позивачем копії.

Судом установлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-ДП № 038910, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю серії І-ДП № 126107, виданого 15 жовтня 2001 року на підставі рішення 18 сесії ХХІІІ скликання Губиниської селищної ради № 87 від 26 червня 2001 року, наданого суду в засвідченій позивачем копії, ОСОБА_2 , яка мешкає: АДРЕСА_1 , є власником земельної ділянки загальною площею 5,100 га, кадастровий номер :01:024:0106, цільове призначення якої: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах згідно з планом на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності № 289669064 від 10 грудня 2021 року, наданим суду у засвідченій позивачем копії.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим повторно 23 листопада 2021 року і наданим суду у засвідченій позивачем копії.

За життя, а саме 23 квітня 2010 року, ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області Нехорошевою О. Г., зареєстрований в реєстрі за № 84, згідно з яким вищезазначену земельну ділянку заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом установлено, що 22 жовтня 2021 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області (правонаступник прав та обов`язків Друга новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області) із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

23 листопада 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Садовніченко В. М. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначену заяву було передано за місцем відкриття спадщини до Другої державної нотаріальної контори Дніпропетровської області (реєстраційний № 919 від 30 листопада 2021 року).

Разом з тим, установлено, що 22 листопада 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Другої новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємцеві, який має право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак листом державного нотаріуса № 1115/02-14 від 22 листопада 2022 року, ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки із представлених до нотаріальної контори документів неможливо визначити вартість обов`язкової частки у спадщині.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Виходячи з положень ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. До обов`язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов`язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11 лютого 2014 року в справі № 1-1/2014 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 1241 Цивільного кодексу України (справа про право на обов`язкову частку у спадщині повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця), розкриваючи зміст поняття "повнолітні непрацездатні діти", що використовується в абзаці першому частини першої ст. 1241 Цивільного кодексу України], ґрунтується на положеннях частини третьої статті 75 Сімейного кодексу України, який відносить до категорії "непрацездатні" осіб з інвалідністю I, II та III групи, а також пенсійного законодавства та законів України, які регулюють соціальне страхування і визначають поняття "непрацездатний".

Згідно з ч. 3 ст. 75 Сімейного кодексу України непрацездатними вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю І, ІІ чи ІІІ групи.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" непрацездатні громадяни особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані особами з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону.

Судом установлено, що позивачеві ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 16 квітня 2019 року призначено пенсію за віком, номер особового рахунку НОМЕР_3 , що підтверджується відповідним пенсійним посвідченням серії НОМЕР_4 , наданим суду у засвідченій позивачем копії, а тому з урахуванням положень ст. 1241 ЦК України, ураховуючи, що на момент смерті спадкодавця позивач був непрацездатним та в установлений законом строк прийняв спадщину за законом, останній є спадкоємцем за законом обов`язкової частки у спадщині.

Частина 1 ст. 1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Так, ч. 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У зв`язку з тим, що матеріалами справи підтверджений факт належності на праві приватної власності ОСОБА_2 зазначеного вище нерухомого майна земельної ділянки, площею 5,100 га (кадастровий номер :01:024:0106, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, спадкоємцем якої за заповітом є відповідач ОСОБА_1 , який прийняв спадщину та визнав позовні вимоги в повному обсязі, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, який має право на обов`язкову частку у спадщині, інших спадкоємців судом не установлено, суд приходить висновку, що обов`язкова частка у спадщині, на яку має право позивач на зазначене нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 становить 1/4 частка спадкового майна, а тому суд дійшов висновку, що позовна заява в цій частині обґрунтована та підлягає задоволенню.

Також, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відповідно до положень ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Разом з тим склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані наступні документи: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимог.

У матеріалах справи міститься копія ордеру серії АР № 1095880 від 07 лютого 2023 року на надання ОСОБА_1 правової допомоги, акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги на суму 6 000,00 грн., копія свідоцтва адвоката ОСОБА_3 , а також квитанція до прибуткового касового ордера № 21 від 28 листопада 2022 року на суму 6 000,00 грн., як і містяться докази понесених позивачем витрат зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.

Ураховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_1 50 % сплаченого ним судового збору за подання до суду цієї позовної заяви, решту 50 % судового збору стягнути з ОСОБА_1 на його користь, а також стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн., який буде співмірним в розумінні ст. 137 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , третя особа Друга новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину земельної ділянки загальною площею 5,100 га (кадастровий номер :01:024:0106), що розташована на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 496 гривень 20 коп.

Управлінню державної казначейської служби України в м. Новомосковську Дніпропетровської області повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 496 грн. 20 коп., згідно з квитанцією № 0.0..1 від 30 листопада 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_3 ;

- третя особа: Друга новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області,, місцезнаходження юридичної особи: 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, пл. Героїв, 1.

Рішення суду складено і підписано 29 березня 2023 року.

Суддя Г. Є. Майна