Справа № 346/2420/22
Провадження № 2/346/165/23
УХВАЛА

про самовідвід судді

26 травня 2023 р.м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Третьякова І.В. розглянувши заяву про самовідвід в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя -

в с т а н о в и в:

29.06.2022 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить поділити придбане з відповідачем в шлюбі майно.

У відповідності до розподілу справ автоматизованою системою документообігу суду 29.06.2022 року розподілено вказану цивільну справу судді П`ятковському В.І.

Ухвалою суду від 04.07.2022 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

01.08.2022 позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом в якому просить визнати за ним право власності на частки спільного майна подружжя.

Суд ухвалою від 21.09.2022 прийняв до спільного розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 .

15.05.2023 суддею Коломийського міськрайонного суду Фівно-Франківської області П`ятковським В.І. заявлено самовідвід у розгляді зазначеної цивільної справи на підставі п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України.

У відповідності до повторного розподілу справ автоматизованою системою документообігу суду 16.05.2023 року розподілено вказану цивільну справу судді Валігурській Л.В.

Ухвалою суду від 17.05.2023 суддя Валігурська Л.В. справу прийняла до свого провадження та призначила підготовче засідання.

22.05.2023 відповідач ОСОБА_2 подав заяву про відвід судді у розгляді вищезазначеної цивільної справи. Свою заяву відповідач мотивував тим, що позивач ОСОБА_1 працює в Коломийському міськрайонному суді Івано-Франківської області, у зв`язку з чим у нього виникають сумніви в об`єктивності та неупередженості суддів Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, а тому просить вирішити питання про відвід суддів та передачу справи в інший суд.

Ухвалою судді Валігурської Л.В. від 23.05.2023 задоволено заява ОСОБА_2 про відвід, відведено суддю Валігурську Л.В. від розгляду цивільної справи №346/2420/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, а справу передано до канцелярії суду для визначення іншого судді для розгляду цієї справи в порядку, встановленому ЦПК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2023 цивільну справу №346/2420/22 розподілено судді Третьяковій І.В.

Вважаю, що наявні підстави для заявлення самовідводу суддею Третьяковою І.В. виходячи з наступного.

Відповідно до п.5 ч.1ст.36ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу(самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За правилами ч.ч.1,2 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») вимога «безсторонності» характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін. Тобто, наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критерієм.

Жодний факт, яким створюється навіть підозра у втручанні у процес правосуддя, не повинен мати місця. Сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та неупередженості суддів розгляді даної справи, а відтак в майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі і сумніву щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд.

Другим показником Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23 визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів. Суддя по можливості обмежує себе у здійсненні дій, що можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та виносити рішення у справах. Перед розглядом справи (про який відомо, що він відбудеться, або це тільки передбачається) суддя утримується від будь-яких коментарів, що могли б з огляду на розумну оцінку ситуації якимось чином вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема, у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

У рішенні ЄСПЛ «Skrlj v. Croatia» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-який служитель Феміди, щодо якого є підстави сумніватися в неупередженості, повинен усунутися від розгляду справи. У рішеннях в справах «Ветштайн проти Швейцарії» Європейським судом з прав людини зазначалось, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

В постанові Великої палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №908/137/18 зроблено висновок, що наявність безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.1989 у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява №11/1987/134/188, §46). Згідно з об`єктивним критерієм Велика палата Верховного Суду зазначила, що необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані. Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Проте, заява судді-доповідача у даній справі про відвід від розгляду справи була задоволена Великою палатою Верховного Суду, з тих підстав, щоб за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви у неупередженості судді-доповідача під час вирішення справи.

Таким чином, сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та упередженості судді при розгляді справи, а відтак в майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі та сумніву щодо реалізації права особи на справедливий судовий розгляд.

Приймаючи до уваги, що право сторін на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважаю , що наявні підстави для заявлення самовідвіду, при цьому виходжу саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій суддів Коломийського міськрайонного суду. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності всіх суддів Коломийського міськрайонного суду через те, що позивач в справі є працівником Коломийського міськрайонного суду, про що відповідачем заявлено в заяві про відвід попередньо визначеному судді в цій справі від 22.05.2023, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності заявлення суддею самовідводу, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Отже, з метою зняття у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, запобігання нарікань на необ`єктивність та неупередженість головуючого судді, а також звинувачень у заінтересованості результатів розгляду справи, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів можливу неупередженість головуючого судді та для прискорення подальшого розгляду справи по суті, приходжу до висновку про заявлення та задоволення самовідводу на підставі п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 36, 40, 260, 261 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Заяву про самовідвід головуючої судді Третьякової І.В. задовольнити.

Матеріали цивільної справи №346/2420/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя передати до канцелярії Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області для перерозподілу відповідно до вимог ст.. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Третьякова І. В.