Провадження № 2/752/4588/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.11.2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Солодовник Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , третя особа - служба у справах дітей та сім"ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про виселення з наданням іншого житлового приміщення, -

в с т а н о в и в:

у грудні 2021 року ТОВ "ФК "Приватні інвестиції" звернулося у суд з позовом до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також їх малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про виселення з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з наданням іншого житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 квітня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. (а.с. 42)

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08.09.2022 року позов ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" задоволено. Постановлено виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з наданням їм іншого постійного жилого приміщення, а саме - квартири, загальною площею 57 кв.м, житловою площею 43.1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Вирішено питання про судові витрати. (а.с. 66)

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10 квітня 2023 року скасовано заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 08.09.2022 року, а справа призначена до судового розгляду. (а.с. 108)

08 травня 2023 року відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції". (а.с. 117) Просив відмовити в задоволенні позову.

22 травня 2023 року позивач ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" надіслав заяву про зміну предмета позову. (а.с. 131) Просить

- виселити ОСОБА_1 з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з наданням йому іншого постійного приміщення, а саме квартири, що знаходиться за адресю: АДРЕСА_3 ,

- виселити ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування заяви посилається на те, що 26.05.2008 року між АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк", та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 000 1). Зобов"язання позичальника за кредитним договором були забезпечені іпотекою трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору іпотеки, посвідченого 26.05.2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною Л.Д. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25.01.2017 року частково задоволено позов ПАТ "Дельта Банк". Постановлено в рахунок погашення заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 26.05.2008 року в сумі 1 288 637,77 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі іпотечного договору № 86295 від 26.05.2008 року, а саме квартиру, загальною площею 61,40 кв.метрів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом визнання права власності на неї за ПАТ "Дельта Банк" за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотки суб"єктом оціночної діяльності, що становить 1 036 000 грн.

05.02.2020 р. між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" було укладено договір про відступлення прав вимоги № 2149/К, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., згідно п. 2 якого новий кредитор набуває всі права кредитора за основними договорами згідно реєстру у додатку №1. Відповідно до умов вказаного договору до ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" перейшли всі права вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0 1) від 26.05.2008 р. з усіма додатками та додатковими угодами, а також договором іпотеки № 86295 від 26.05.2008 року з усіма додатками та додатковими угодами.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.04.2020 року постановлено замінити стягувача ПАТ "Дельта Банк" на його правонаступника ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції".

Зважаючи, що ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором не погасив, ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" звернуло стягнення на предмет іпотеки відповідно до рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25.01.2017 року та набуло права власності на зазначену квартиру. В подальшому, позивачу стало відомо, що в квартирі зареєстровані відповідач ОСОБА_1 з 21.01.2005 року, відповідач ОСОБА_2 з 13.02.2014 року, а їх малолітній син ОСОБА_3 - з 24.04.2014 року.

ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" зверталося до відповідачів з вимогами № 1369914 від 28.10.2021 року та № 1369914 від 18.11.2021 року про звільнення квартири, проте вказані вимоги були проігноровані відповідачами, чим порушено права ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" як іпотекодержателя та законного власника квартири.

Оскільки ОСОБА_2 та малолітній ОСОБА_3 , 2014 року народження, вселилися до квартири після укладення договору іпотеки без згоди на це іпотекодержателя всупереч умов п. 2.4.6 договору іпотеки від 26.05.2008 р., позивач просить виселити відповідача ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення, а відповідача ОСОБА_3 виселити з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з наданням йому іншого постійного житлового приміщення, зокрема у квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 34,4 кв.метрів, житловою плдощею 16 кв.метрів, яка належить ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" на праві власності на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28.04.2014 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги т апросила суд задовольнити позов з вищевказаних підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні не визнала позовні вимоги та заперечувала проти задоволення позову.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 26.05.2008 року між АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк", та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 000 1), відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 100 000 доларів США до 28.05.2018 року, процентна ставка за користування кредитом - 14,50% річних (а.с. 7)

Для забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за вищевказаним Кредитним договором 26.05.2008 року між АКІБ "УкрСиббанк" та відповідачем укладено Договір іпотеки № 86295, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною Л.Д., відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала в іпотеку банку належне йому на праві власності наступне нерухоме майно: АДРЕСА_1 . (а.с. 11)

Згідно п. 5.7 договору іпотеки у випадку невиконання позичальником своїх зобов"язань щодо своєчасності ануїтетного платежу, банк має право стягнути з позичальника суму боргу, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет забезпечення, зазначений в п. 2.1 договору та інше майно позичальника. Розділ 4 договору іпотеки № 86295 від 26.05.2008 р. передбачає право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки.

08.12.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами, у тому числі за укладеним 26 травня 2008 року між АКіБ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 .

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25 січня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 листопада 2017 року, частково задоволено позов ПАТ "Дельта Банк". Постановлено в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №0 від 04.02.2009 року в сумі 1 288 637 грн. 77 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі іпотечного договору № 86295 від 26.05.2008 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , а саме квартиру АДРЕСА_4 , загальною площею 61,4 кв.м, житловою площею 40,7 кв.м, шляхом визнання права власності на неї за ПАТ «Дельта Банк» за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, що становить 1 036 000 грн. (а.с. 13)

05.02.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» укладено договір про відступлення прав вимоги № 2149/К, відповідно до умов якого права вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 26.05.2008 року, що укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , та права вимоги за договором іпотеки № 86295 від 26.05.2008 року, що укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , в якості забезпечення виконання зобов`язань боржника за кредитним договором, перейшли до нового кредитора ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» (а.с. 15-20).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.04.2020 року замінено сторону стягувача ПАТ "Дельта банк" на його правонаступника ТОВ "ФК "Приватні інвестиції". (а.с. 23)

19 жовтня 2021 року на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. право власності на квартиру АДРЕСА_4 зареєстровано за ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25.01.2017 р. та ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 13.04.2020 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.10.2021 року № 280735658 (а.с. 24).

Із матеріалів справи вбачається, що в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані відповідач ОСОБА_1 з 21.01.2005 року, відповідач ОСОБА_2 з 13.02.2014 року, а їх малолітній син ОСОБА_3 - з 24.04.2014 року. (а.с. 51-53)

ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" зверталося до відповідачів з вимогами № 1369914 від 28.10.2021 року та № 1369914 від 18.11.2021 року про звільнення квартири, проте вказані вимоги були проігноровані відповідачами, чим порушено права ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" як іпотекодержателя та законного власника квартири.

Як встановлено судом відповідачі відмовились добровільно звільнити житлове приміщення, яке належить позивачу.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

У статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 38, 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18) зроблено висновок, що «негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном, зокрема і шляхом виселення. А тому негаторний позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення».

Відповідно до частини першої та другої статті 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно з частинами другою та третьою статті 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Виселення громадян при звернення стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, підставо для надання цим громадян жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання відповідно до ст. 132-2 цього Кодексу. Відсутність жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання або відмова у їх наданні з підстав, встановлених ст. 132-2 цього Кодексу, не тягне припинення виселення громадянина з жилого приміщення, яке є предметом іпотеки, у порядку встановеному частиною третьою цієї статті.

Встановлено, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належала ОСОБА_1 на підставі договору договору купівлі-продажу, посвідченого 30 червня 2004 року приватим нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П.

Вказана квартира була передана ОСОБА_1 в іпотеку на підставі договору іпотеки № 86295 від 26.05.2008 року, посвідченого приватним нотарусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною Л.Д. Станом на дату укладення договору іпотеки в квартирі був зареєстрований та мав право користування лише ОСОБА_1 .

У ст. 9 Закону України "Про іпотеку" іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя передаватипредмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування.

Згідно п. 2.4.6 договору іпотеки іпотекодавець зобов"язаний не надавати дозвіл на реєстрацію в житлових приміщеннях, що складають предмет іпотеки, фізичних та юридичних осіб без згоди іпотекодержателя.

При цьому, в силу приписів Житлового кодексу УкраїниОСОБА_1 може бути виселений з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виключно з наданням йому іншого постійного житлового приміщення.

З позовної заяви (уточненої) вбачається, що таким жилим приміщенням є квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , згальною площею 34,4 кв. метрів, житловою площею 16 кв.метрів, яка належить ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" на праві власності. (а.с. 136)

Суд встановивши порушення відповідачами прав позивача як нового власника квартири, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та виселення відповідача ОСОБА_1 з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з наданням йому іншого постійного приміщення, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , а також виселення ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.

Доводи відповідача щодо неможливості виселення з житлового приміщення у період дії в Україні воєнного стану, суд не може прийняти до уваги з наступних підстав.

Згідно з Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", на території України діє воєнний стан.

Відповідно до Звакону України від 15.03.2022 року № 2120-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" Верховна Рада України постановила розділ VI "При кфінцеві положення" Закону України "Про Іпотеку" доповнити пунктом 5-2 такого змісту:

у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомогомайна (нерухомості), що належить фізичним осоам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія ст. 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття праваа власності на предмет іпотеки), ст. 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об"єкти), ст.ст. 41, 47 (у частині реалізації предмету іпотеки на електронних торгах) цього Закону".

Проте ці норми закону України "Про іпотеку" не втратили свою чинність, оскільки не були виключені з тексту зазначеного закону, а спеціальним законом лише запроваджене зупинення виконання цих правил на певний період. Надалі у разі припинення запровадження воєнного стану дія згаданих правил відновить свою дію без окремого рішення та закону.

Отже за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 40 Закону України "Про іпотеку" та ч. 3 ст. 109 ЖК України положення спеціального закону не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову про виселення відповідачів.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22.06.2022 року у справі № 296/7213/15 (провадження № 61-10125св21), постанові 26.04.2023 року у справі № 932/5433/21 (провадження № 61-692св23).

Висновок № 100-9215 від 07.08.2023 року служби у справах дітей та сім"ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації суд оцінює критично, а тому також не приймає до уваги при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6 810,00 грн. в рівних частинах.

Керуючись ст. ст. 41,47 Конституції України, ст. 317, 319 ЦК України, ст. 109 ЖК України, ст. 40 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 137, 141, 258, 263-265, 280, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, про виселення, - задовольнити.

Виселити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Харків, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з наданням іншого постійного жилого приміщення, а саме - квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Виселити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку с. Піщане Золотоніського району Черкаської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» (, м. Київ, вул. Жамбила Жабаєва, б. 7) судовий збір у розмірі 6 810,00 грн. в рівних частинах.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 13 листопада 2023 року.

Суддя: