Справа № 489/6828/23
Провадження №2/489/2580/23
УХВАЛА

про витребування доказів

29 листопада 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судового засідання Тищенко Д.О.,

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів,

встановив:

В жовтні 2023 року ОСОБА_2 через свого представника адвоката Гайдаржий А.В. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів.

Свої вимоги мотивувала тим, що в січні 2018 року вона звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на її утримання у зв`язку з тим, що вона є донькою позивача та продовжувала навчання. Заочним рішенням суду від 07.06.2018 її позов було задоволено. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 11.12.2019 змінено розмір аліментів, присуджених на користь позивача, та стягнуто з ОСОБА_3 аліменти до закінчення нею навчання в розмірі 1/30 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 11.01.2018 і до закінчення навчання 30.06.2019. Рішення про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 примусово виконувалось Заводським ВДВС м. Миколаєва (ВП № 65302404). За час примусового виконання державним виконавцем було нараховано заборгованість по аліментам в сумі 18 864,66 грн. Лише 15.09.2023 із відповідача було стягнуто суму заборгованості по аліментам, що підтверджується квитанцією про оплату. 05.10.2023 постановою державного виконавця закінчено виконавче провадження у зв`язку із повним виконанням. Таким чином позивач вважає, що відповідач повинен нести відповідальність за прострочення сплати аліментів, встановлену ч. 1 ст. 196 СК України, відповідно до якої у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені). Згідно розрахунку, виконаного позивачем, за період з 11.01.2018 по 15.09.2023 розмір неустойки (пені) зі сплати аліментів становить 350 889,73 грн. Однак оскільки сума стягнення неустойки (пені) не повинна перевищувати 100 % заборгованості по аліментам, позивач вимагає суму неустойки, яка становить 18 864,66 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.11.2023 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено її розгляд у судовому засіданні.

17.11.2023 від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Бєлової Р.В. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вона позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Зазначає, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки відповідач не здійснював оплату аліментів з підстав, які від нього не залежали. ОСОБА_3 ні в якому разі не ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини. Крім того зазначає, що позивач отримала виконавчий лист по справі № 489/100/18 лише 22.01.2020, при тому, що рішення суду було прийнято 24.09.2019. 28.09.2020 позивачу було відмовлено у відкритті виконавчого провадження. 28.04.2021 виконавчий лист було повторно пред`явлено до виконання до Заводського ВДВС у м. Миколаєві та державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 65302404 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_2 в розмірі 1/30 частини від всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 11.01.2018 на період навчання до 30.06.2019. Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16.02.2021 поновлено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Проте позивач одразу не подавала вказаний виконавчий лист до примусового виконання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.09.2022 по справі № 489/100/18 було задоволено скаргу представника ОСОБА_2 та визнано протиправним і скасовано розрахунок заборгованості по сплаті аліментів від 20.09.2021. Вищевказана ухвала суду була подана позивачем до державного виконавця, який 12.09.2023 повторно здійснив розрахунок заборгованості зі сплати аліментів на суму 18 864,66 грн. за період з 11.01.2018 по 30.06.2019. Отримавши вказаний розрахунок заборгованості від державного виконавця, відповідач ОСОБА_3 одразу 14.09.2023 оплатив аліменти. Постановою державного виконавця від 05.10.2023 було закінчено виконавче провадження № 65302404, в зв`язку з тим, що аліменти стягнуто в повному обсязі. Заборгованість по оплаті аліментів станом на день подачу позову відсутня. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги відсутність винних дій зі сторони відповідача щодо несплати аліментів, представник відповідача вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими.

29.11.2023 на адресу суду надійшла відповідь на відзив представника позивача, в якій посилаючись на безпідставність доводів позивача, просив задовольнити позов.

29.11.2023 від представника відповідача адвоката Бєлової Р.В. надійшло клопотання про витребування доказів, а саме про витребування у Заводського ВДВС у м. Миколаєві ПМУМЮ (м. Одеса) копії матеріалів виконавчого провадження № 65302404.

В судове засідання позивач та її представник ОСОБА_4 не з`явились, у відповіді на відзив від 29.11.2023 просили розглядати справу без їх участі.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала, підтримала клопотання про витребування доказів від 29.11.2023, а також просила суд оглянути в судовому засіданні матеріали цивільної справи № 489/100/18.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

При цьому, згідно із статтею 81 ЦПК України обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача

У відповідності до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Правосуддя здійснюється на засадах рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом; на засадах, згідно з якими суд повинен створювати умови і можливість для реалізації їхніх прав.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги підстави позовних вимог заперечення представника відповідача проти позову, з метою повного та всебічного дослідження обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення клопотання представника позивача та витребування доказів по справі, а саме копії матеріалів виконавчого провадження № 65302404 та огляду в судовому засіданні матеріалів цивільної справи № 489/100/18.

Відповідно до ч. 6 ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Водночас суд вважає за необхідне повідомити про те, що відповідно до ч. 8 ст. 84 ЦПК України у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 76, 77, 81, 84, 189, 197 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Бєлової Родіки Володимирівни про витребування доказів задовольнити.

Витребувати у Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (54006, м. Миколаїв, вул. Робоча, копію матеріалів виконавчого провадження № 65302404 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/30 частини від усіх видів його заробітку.

Витребувані докази необхідно надати у строк до 09.01.2024.

Оглянути в судовому засіданні матеріали цивільної справи № 489/100/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Судове засідання у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів відкласти до 16.01.2024 до 13:00 год.

Попередити про встановлену законодавством відповідальність за ненадання доказів.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1416/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 29.11.2023.

Суддя Г.А. Микульшина