печерський районний суд міста києва
31 січня 2023 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Вовк С. В.,
за участі секретаря судового засідання Брачун О. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» до ОСОБА_1 про стягненння коштів,
Позиція сторін у справі
ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів в сумі 64 494,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що з вини ОСОБА_1 сталась ДТП, внаслідок якої пошкоджено транспортний засіб «AUDI»днз НОМЕР_1 , який було застраховано ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» за договором добровільного страхування наземного транспорту № 006- 0472530/01НТ.
Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву суду не надав.
Відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і сторона позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Фактичні обставини справи
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
За приписами частин четвертої, шостої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кусум Фарм» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 006- 0472530/01НТ (далі - Договір страхування), об`єктом страхування якого є транспортний засіб «AUDI» р. н. зн. НОМЕР_1 .
Відповідно до п. 12.1.3 Договору страхування, Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» зобов`язана виплатити страхове відшкодування у випадку пошкодження застрахованого транспортного засобу.
Згідно Звіту № 7675 від 05.11.2019 р., вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу (матеріальний збиток) транспортного засобу «AUDI» р.н.зн. НОМЕР_1 склала 178 569,95 грн. Коефіцієнт фізичного зносу дорівнює нулю (на дату ДТП ТЗ не мав семи років з дати випуску).
Згідно рахунку-фактури № 525 від 10.10.2019 р., вартість ремонту склала 163 494, 00 грн, що також підтверджується актом виконаних робіт № ФОП-12/11-2019 від 12.11.2019 р.
Позиція суду та оцінка аргументів сторін
Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).
Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до п. 15.30 Договору страхування, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за Договором, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяний збиток. Аналогічний зміст покладено в основу ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування».
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 989 ЦК України, страхувальник зобов`язаний при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об`єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним.
Згідно відомостей з ЦБД МТСБУ, поліс обов`язкового страхування Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» було укладено раніше (до 29.11.2018 р.), про що свідчить його чинність ще станом на 28.11.2018 р.
Згідно листа ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» від 02.10.2020 р. за вих. № 02/4445, при укладенні полісу обов`язкового страхування № АМ/ 5302320, страхувальник за вказаним договором не повідомив ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про наявність інших договорів, якими застраховано цей же об`єкт страхування, тобто про наявність договору обов`язкового страхування Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» № АМ/ 8058312, станом на 29.11.2018 р. ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» повідомлено не було. Цей факт також підтверджується відсутністю відповідної відмітки про таке повідомлення і в самому полісі ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» № АМ/ 5302320.
Згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Отже, в силу ст. 989 ЦК України, поліс обов`язкового страхування ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» № АМ/5302320 від 29.11.2018 р. є нікчемним та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (нікчемністю).
26.06.2020 р. Позивачем було направлено заяву-вимогу в порядку субрагації про здійснення страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу «AUDI» р.н.зн. НОМЕР_1 , яку Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» отримало 30.06.2020 р. Між тим, дана вимога була залишена Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» без задоволення.
23.02.2021 р. Господарським судом м. Києва було ухвалено рішення про стягнення із Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» страхове відшкодування в сумі 99 000,00 грн., які були стягнуті в примусовому порядку.
Таким чином, сума, яка підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача складає 64 494,00 грн. = 163 494 грн. (матеріальні збитки) - 99 000,00 грн. (частка відповідальності Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.»).
За правилами статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 270, 00 грн.
Керуючись ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 280-282, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» грошові кошти в сумі 64 494, 00 грн та судовий збір у розмірі 2 270, 00 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя С. В. Вовк