ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

24 травня 2023 року

м. Харків

справа № 643/315/23

провадження № 22-ц/818/1094/23

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_4 , на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2023 року, постановлену суддею Харченко А.М., -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2023 року ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19 січня 2023 року відкрито провадження у справі.

22 березня 2023 року від представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 до суду першої інстанції було подано відзив, в якому останній просить надати подружжю шестимісячний строк для примирення та зупинити провадження по справі.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2023 року надано сторонам по справі строк для примирення тривалістю шість місяців, до 21 жовтня 2023 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в особі свого представника ОСОБА_4 просить ухвалу суду скасувати та розглянути справу по суті без урахування клопотання про надання строку для примирення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції в порушення вимог п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України призначено розгляд справи в порядку позовного провадження.

Оскаржувана ухвала винесена з порушенням строків її винесення передбаченими ст.275 ЦПК України, тобто не в розумні строки, і не більше 60 днів.

Що стосується клопотання представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 про надання подружжю строку для примирення, то останнє подане з порушенням процесуальних строків встановлених судом. Крім того, вказане клопотання не містить будь-яких доказів, як про дії направлені на примирення, як і дії, що можуть призвести до примирення. Суд уникнув аналізу вимог ст.111 СК України про те, що строк на примирення не повинен суперечити моральним засадам суспільства.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі свого представника ОСОБА_5 , просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на те, що позивач помилково вважає, що дана справа не підлягає розгляду в порядку спрощеного провадження, оскільки п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного провадження не можуть бути розглянуті сімейні справи, окрім справ, в тому числі, про розірвання шлюбу.

Щодо строків подання відзиву, то він не був пропущений, оскільки із змістом копії ухвали суду від 19 січня 2023 року про відкриття провадження, якою встановлений п`ятнадцяти денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву, вона ознайомилась на сайті суду 20 березня 2023 року.

Доводи апелянта про те, що суд уникнув аргументації свого рішення є помилковим, оскільки останнє судом було здійснено відповідно до практики ЄСПЧ.

Вказує, що найближчим часом вона планує приїхати на літні канікули із дітьми та вважає, що строк на примирення допоможе зберегти сім`ю.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 10 травня 2023 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи.

За правилом частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно приписів п.14 ч.1 статті 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів частини 13 статті 7 ЦПК України та частини 1 статті 369 ЦПК України.

Згідно частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Зупиняючи розгляд справи, суд першої інстанції виходив із дійсних причин розірвання шлюбу та фактичних взаємостосунків подружжя, що вказували на необхідність вжиття заходів щодо примирення подружжя.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до ч.7 ст.240 ЦПК України, у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Згідно з п. 4 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження по справі у разі призначення строку для примирення сторін в справах про розірвання шлюбу.

Згідно пункту 3 частини першої статті 253 ЦПК України у випадках, встановлених пунктом 4 частини першої статті 251 цього Кодексу, провадження у справі зупиняється до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час розгляду справи з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому її розгляду.

Отже, якщо у справі про розірвання шлюбу суд дійде висновку про необхідність надання подружжю строку для примирення, який не може перевищувати шести місяців, суд відповідно до імперативної вказівки пункту 4 частини першої статті 251 ЦПК України зобов`язаний зупинити провадження у справі на цей строк.

Згідно зі ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як зазначив Пленум ВСУ у п.10 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

У своєму відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 , в особі свого представник ОСОБА_5 , просила надати час на примирення подружжя строк 6 місяців та зупини провадження у справі посилаючись на те, що сторони мають спільну дитину дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також сина від її першого шлюбу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого позивач виховував як рідного. Вказує, що відносини між нею та позивачем погіршилися із початку війни у зв`язку із розлукою подружжя. Наразі вона мешкає із дітьми за кордоном у Чехії, а позивач в Україні.

Вказує, що найближчим часом вона планує приїхати на літні канікули із дітьми та вважає, що строк на примирення допоможе зберегти сім`ю.

При цьому, їй не було відомо про намір позивача розірвати шлюб.

З огляду на підстави заявленого позову, фактичні взаємостосунки подружжя, наявність у сторін спільної малолітньої дитини, що позивачем не заперечується, та відсутності згоди відповідача на розірвання шлюбу, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для призначення строку для примирення подружжя.

При вирішенні питання щодо зупинення провадження у справі, суд першої інстанції дотримався положень п.4 ч.1 статті 251 ЦПК України, відповідно до якого суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Колегія суддів наголошує, що надання судом строку для примирення подружжя не суперечить моральним засадам суспільства, не є примушуванням сторін до спільного проживання, втручанням у їх приватне життя, порушенням норм моралі, конституційних прав позивача та принципу добровільності шлюбу, а спрямований виключно на збереження сімейних відносин, як це передбачено вище зазначеними нормами законодавства. Після його закінчення, якщо примирення не відбудеться, суд вирішуватиме справу по суті заявленого позову. Незгода з цим позивача, про яку він вказує в апеляційній скарзі за наявності клопотання іншого з подружжя, яка бажає примирення, не є перешкодою для вжиття судом заходів примирення сторін.

Посилання позивача на те, що дана справа не підлягає розгляду в порядку спрощеного провадження є помилковими, оскільки п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного провадження не можуть бути розглянуті сімейні справи, окрім справ, в тому числі, про розірвання шлюбу.

Колегія суддів також погоджується із твердженням апелянта що строки на подання відзиву нею пропущений не був, оскільки із змістом копії ухвали суду від 19 січня 2023 року про відкриття провадження, якою встановлений п`ятнадцяти денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву, вона ознайомилась на сайті суду 20 березня 2023 року. Зазначені обставини матеріалами справи не спростовуються.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Отже, станом на день постановлення оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції цілком правомірно, з урахуванням думки відповідачки, надав сторонам строк для примирення подружжя, більш того, якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбудеться і хоча б один з них наполягатиме на припиненні шлюбу, суд повинен вирішити справу по суті.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі у зв`язку з наданням подружжю строку для примирення є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи та є обґрунтованими.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни ухвали - не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.259, 367, 374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_4 , залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 24 травня 2023 року.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова