Справа № 953/7482/22
Провадження № 2/643/586/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2023 року м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого-судді: Афанасьєва В.О., розглянувши у приміщенні Московського районного суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири АДРЕСА_1 , в якому просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну (майнову) шкоду у розмірі 6257 грн., моральних збитків-2000 грн. та витрати на проведення оцінки 3500 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , відповідач є власником кв. АДРЕСА_2 у зазначеному будинку, що розташована поверхом вище. 14.12.2022 р. з квартири відповідача відбулось залиття водою квартири АДРЕСА_1 , про що комісією ОСББ «Московський» складено акт, в якому зафіксовані причини затоплення.. Також зазначила, що затопленням нанесено ушкодження натяжному полотну стелі кухні, електропроводці, стіні кухні, ушкодження водою кухонних меблів з ДСП, що призведе до деформації та завчасному зносу. Розмір заподіяних матеріальних збитків в сумі 6257 грн. визначено звітом про оцінку матеріального збитку.

У зв`язку з чим, з метою відшкодування завданих збитків, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін чи в порядку загального позовного провадження не надходило.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися.

Суд, дослідивши позовну заяву, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11.06.2015р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гібадуловою Л.А.

Згідно копії акту від 14 грудня 2022 року, складеного комісією у складі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 14 грудня 2022 року о 09:15 год. сталося залиття квартири АДРЕСА_1 . Залиття відбулося з квартири АДРЕСА_3 , по причині забиття системи каналізації на кухні квартири АДРЕСА_2 .

Позивачем було долучено до матеріалів справи звіт №У212/22 від 19 грудня 2022 року про оцінку матеріального збитку, вартість матеріального збитку, що нанесено залиттям, становить 6257,00 грн.

Належних доказів добровільного відшкодування відповідачем завданої позивачу шкоди або проведення за рахунок коштів відповідача ремонтних робіт матеріали справи не містять та не надано їх в судовому засіданні.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За правилами статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Цивільне законодавства в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Матеріальними збитками в розумінні закону є, в тому числі, витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права, тобто в цьому випадку витрати, пов`язані із виконанням ремонтно-будівельних робіт.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, які мають бути ним зроблені. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Цивільним кодексом України закріплено загальний принцип повного відшкодування збитків, що випливає з частини третьої статті 22 цього кодексу, якою визначено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з частиною другою статті 80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Обставини, які підтверджуються наданими позивачем письмовими доказами, при наявності у відповідача процесуальної можливості останньою спростовані не були, клопотань щодо призначення судової експертизи з метою встановлення розміру завданого нею збитку відповідачем не надходило, тобто відповідач під час розгляду справи вказані докази не спростувала.

Таким чином, на думку суду позивачем доведено наявність неправомірної поведінки з боку відповідача, завданої матеріальної шкоди, її розмір та причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, відсутність вини в діях відповідача останньою не доведено, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, згідно копії акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) та копії квитанції позивачем були понесені витрати із залученням суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «ПРОЕКСПЕРТ» у розмірі 3500 грн.,

Щодо позовних вимог про стягнення на користь позивача відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1167ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач обґрунтовувала тим, що залиття належної їй квартири завдало їй моральних страждань внаслідок пошкодження майна, знищення деяких речей.

Вивчивши зібрані у справі письмові докази та встановивши обставини справи, протиправність дій відповідача, причинно-наслідковий зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, суд приходить до висновку, що позивачу завдано моральної шкоди у зв`язку із пошкодженням належного їй майна, що в свою чергу призводить до моральних страждань, які вимагають додаткових зусиль для організації життя. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань позивача, завданих пошкодженням його майна, а також керується принципами співмірності, засадами розумності та справедливості, і вважає за необхідне стягнення моральної шкоди в розмірі 2000 грн.

Питання про розподіл судових витрат, суд вирішує у відповідності дост. 141 ЦПК України, якою визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12,13,43,49,76-78,81,141,258-259,263,264,265,273,352 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди, заподіяної залиттям квартири, 9757 грн., моральної шкоди-2 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_5 .

Суддя В.О. Афанасьєв