Справа № 157/1046/20
Провадження №2/157/9/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю секретаря судового засідання Данилюк Ю.О.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ нерухомого майна, яке було спільно нажито сторонами під час шлюбу.

Позов обґрунтовано тим, що сторони зареєстрували шлюб 22 лютого 1992 року, який був розірваний на підставі рішення Камінь-Каширського районного суду від 27 жовтня 2010 року. У шлюбі народилося троє дітей, які після розірвання шлюбу проживають з позивачкою, з якою також проживає дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За час проживання у шлюбі 19 листопада 1992 року відповідачу виділено земельну ділянку розміром 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , на якій сторони за час спільного проживання побудували житловий будинок, господарські будівлі і споруди.

Рішенням Камінь-Каширського районного суду від 18 жовтня 2017 року за позивачкою визнано право власності на 1/2 частину вищевказаної садиби вартістю 133 871 грн 50 к., яка зареєстрована за нею 14 серпня 2018 року.

З метою утворення двох ізольованих квартир у житловому будинку виникла необхідність виділу частки позивачки з будинковолодіння в натурі. Відповідач відмовляється укласти договір про виділ у натурі частки нерухомого майна.

Посилаючись на викладене, позивачка просить виділити їй у власність такі приміщення у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: коридор 1 площею 8,6 кв. м, кладову 2 площею 5,7 кв. м, кімнату 3 площею 15,1 кв. м, кімнату 4 площею 27,8 кв. м, коридор 7 площею 7,9 кв. м. Відповідачу виділити кладову 8 площею 3,99 кв. м, кухню 6 площею 14,2 кв. м, кімнату 5 площею 18,1 кв. м. З підсобних приміщень виділити у її власність прибудову а, літню кухню б-1, сарай г-1, погріб п-1. Вбиральню та колодязь залишити у спільне користування. Також просить виділити їй власність половину земельної ділянки та стягнути з відповідача судові витрати у справі.

Позивачка ОСОБА_1 у ході розгляду справи двічі уточнювала позовні вимоги та врешті просить суд виділити в натурі та визнати за нею право власності на такі приміщення у житловому будинку, а саме: коридор 1 площею 8,6 кв. м, кладову 2 площею 5,7 кв. м, кімнату 3 площею 15,1 кв. м, кімнату 4 площею 27,8 кв. м, коридор 7 площею 7,9 кв. м, а також господарські будівлі і споруди: літню кухню Б-1, сарай б, вбиральню У. За відповідачем просить визнати право власності на такі приміщення житлового будинку: кладову 8 площею 9,7 кв. м, кухню 6 площею 14,2 кв. м, кімнату 5 площею 18,1 кв. м, та на господарські будівлі і споруди: сарай В-1, сарай Г-1, навіс г, погріб П-1, колодязь К. Також просить збільшити її частку у спірному будинку, оскільки з нею проживають троє дітей. Крім цього, просить виділити в натурі та визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0154 для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами площею 0,1347 га, а відповідачу виділити та визнати право власності на решту вказаної земельної ділянки площею 0,1153 га. Судові витрати позивачка покладає на себе.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав повністю. Просить виділити ОСОБА_1 у власність 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що згідно з другим варіантом поділу, запропонованим у висновку судової будівельно-технічної експертизи, пропонується першій стороні та 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0154, що згідно з другим варіантом поділу земельної ділянки, запропонованим у висновку судової земельно-технічної експертизи, є ділянкою 1 площею 0,1347 га.

Відповідач ОСОБА_3 у підготовчому засіданні позовні вимоги визнав, вказав, що погодиться з обраними позивачкою варіантами поділу житлового будинку та земельної ділянки.

Заслухавши пояснення сторін, представника позивачки, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково.

Відповідно до статей 60, 61 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в шлюбі з 22 лютого 1992 року по 27 жовтня 2010 року, що підтверджується рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області про розірвання шлюбу від 27 жовтня 2010 року.

Матеріалами справи доведено, що в період шлюбу, 19 листопада 1992 року відповідач ОСОБА_3 отримав у користування земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 . На цій земельній ділянці сторони спільно збудували житловий будинок та господарські споруди.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року роз`яснено, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Таким чином, предметом доказування у справі про поділ майна подружжя є безпосередньо обсяг спільно нажитого подружжям майна та джерело й час його придбання.

Така ж позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 травня 2019 року в справі № 522/19610/15-ц (провадження №61-35779св18), а саме, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: час набуття майна; кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам. У зв`язку з викладеним у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

З матеріалів справи, зокрема з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 6-10), рішень Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 27 жовтня 2010 року (а.с. 12), від 18 жовтня 2017 року (а.с. 13-14), витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 134200937 від 14 серпня 2018 року (а.с. 15), архівного витягу з рішення Личинівської сільської ради народних депутатів № 13/1 від 19 листопада 1992 року «Про розгляд заяв громадян», виданого архівним відділом Камінь-Каширської районної державної адміністрації Волинської області 14 липня 2011 року за № 47/01-14 (а.с. 53), витягу з погосподарської книги №3 за 2016-2020 роки Личинівської сільської ради Камінь-Каширського району, виданого Личинівською сільською радою Камінь-Каширського району 24 березня 2017 року за № 259 (а.с. 74), довідки Личинівської сільської ради Камінь-Каширського району № 260 від 24 березня 2017 року (а.с. 75), повідомлення Сошичненської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області від 11 грудня 2020 року № 598 (а.с. 76), витягу з погосподарської книги №3 за 2016-2020 роки Личинівської сільської ради Камінь-Каширського району, виданого Сошичненською сільською радою Камінь-Каширського району 11 грудня 2020 року за № 59 (а.с. 77) об`єктивно підтвердженим вбачається факт належності подружжю на праві спільної сумісної власності житлового будинку з прибудовою, літньої кухні, трьох сараїв, навісу, погребу, вбиральні та колодязя, що знаходяться на АДРЕСА_1 .

Згідно зі статтями 70, 71 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Зі змісту заяв по суті справи та наданих у судовому засіданні пояснень встановлено, що кожна зі сторін бажає виділу в натурі належної їй частини нерухомого майна, однак дійти згоди щодо добровільного поділу цього майна сторони не можуть, у зв`язку з чим виник даний спір.

У відповідності до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно зі ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Під час розгляду цього спору з метою визначення можливих варіантів поділу спірного нерухомого майна ухвалою суду від 21 січня 2021 року була призначена судова будівельно-технічна експертиза. На виконання вказаної ухвали суду судовий експерт Омельчук С.А. надала висновок №14/2023 від 06 квітня 2023 року за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Згідно з висновком ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 становить 212948 гривень. Експерт пропонує два варіанти реального поділу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами між двома співвласниками.

Згідно з першим варіантом поділу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами між двома співвласниками за умови, що кожній зі сторін виділяється по 1/2 частині цих будівель, реальні частки виділених частин складають: першому співвласнику 47/100, другому 53/100. Грошова компенсація за відхилення від вартості, яка приходиться на ідеальні частки будинковолодіння після його розподілу, становить 5900 грн, які другий співвласник має сплатити першому.

Згідно з другим варіантом поділу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами між двома співвласниками за умови, що одному співвласнику, за його згодою, виділяються приміщення 1, 2, 3, 4, 7, прибудова «а», а другому 5, 6, 8, реальні частки виділених частин складають: першому співвласнику 56/100, другому 44/100. Грошова компенсація за відхилення від вартості, яка приходиться на ідеальні частки будинковолодіння після його розподілу, становить 12964 грн, які перший співвласник має сплатити другому.

Суд з урахуванням думки сторін, які у поданій заяві про уточнення позовних вимог та в судовому засіданні дійшли згоди щодо розподілу запроектованих ізольованих частин житлового будинку та частин господарських будівель і споруд, вважає за необхідне виділити позивачці 1/2 частину спірного будинку, господарських будівель і споруд, які пропонуються першому співвласнику по другому варіанту поділу згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи, при цьому, стягує з неї на користь відповідача грошову компенсацію в сумі 12946 грн за відхилення від вартості часток, яка приходиться на ідеальні частки будинковолодіння. У свою чергу відповідачу суд виділяє 1/2 частину спірного житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка пропонується другому співвласнику по другому варіанту поділу згідно із вказаним вище висновком судової експертизи. Для влаштування окремих ізольованих квартир сторін слід зобов`язати виконати вказані в мотивувальній частині висновку судової будівельно-технічної експертизи переобладнання та будівельні роботи.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Беручи до уваги наведене, виходячи із встановленої висновком судової будівельно-технічної експертизи вартості житлового будинку та господарських споруд, яка становить 212948 грн, останню заяву про уточнення позовних вимог, де позивачка вказала, що судові витрати покладає на себе, сума судового збору, яку необхідно сплатити позивачці, становить 791 грн 48 к., при цьому суд враховує, що позивачка при поданні позову сплатила судовий збір у сумі 1338 грн 71 к. (212948 грн х 1% - 1338 грн).

Керуючись статтями 12, 81, 89, 263-265 ЦПК України, статтею 367 ЦК України, статтями 60, 61, 70, 71 СК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Поділити в натурі житловий будинок АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зі складу спільної часткової власності по 1/2 його частині.

Виділити ОСОБА_1 в натурі 1/2 частину житлового будинку з прибудовою «а» та визнати за нею право власності на це майно як на окремий об`єкт нерухомого майна, що знаходиться по АДРЕСА_1 та складається з таких приміщень (нумерація згідно з технічним паспортом), а саме: приміщення 1 площею 8,6 кв. м, приміщення 2 площею 5,7 кв. м, приміщення 3 площею 15,1 кв. м, приміщення 4 площею 27,8 кв. м, приміщення 7 площею 7,9 кв. м, загальною площею 65,1 кв. м, які згідно з другим варіантом розподілу житлового будинку висновку судової будівельно-технічної експертизи №14/2023 від 06 квітня 2023 року виділяються першому співвласнику.

Виділити ОСОБА_3 в натурі 1/2 частину житлового будинку з прибудовою «а» та визнати за ним право власності на це майно як на окремий об`єкт нерухомого майна, що знаходиться по АДРЕСА_1 та складається з таких приміщень (нумерація згідно з технічним паспортом), а саме: приміщення 8 площею 9,7 кв. м, приміщення 6 площею 14,2 кв. м, приміщення 5 площею 18,1 кв. м, загальною площею 42 кв. м, які згідно з другим варіантом розподілу житлового будинку висновку судової будівельно-технічної експертизи №14/2023 від 06 квітня 2023 року виділяються другому співвласнику.

Поділити в натурі господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зі складу спільної часткової власності по 1/2 їх частині.

Виділити ОСОБА_1 в натурі 1/2 частину господарських будівель і споруд та визнати за нею право власності на це майно, що знаходиться по АДРЕСА_1 та складається з таких будівель і споруд (нумерація згідно з технічним паспортом), а саме: літня кухня під літ. «Б-1», сарай під літ. «б», вбиральня під літ. «У», які згідно з другим варіантом розподілу господарських будівель і споруд висновку судової будівельно-технічної експертизи №14/2023 від 06 квітня 2023 року виділяються першому співвласнику.

Виділити ОСОБА_3 в натурі 1/2 частину господарських будівель та споруд та визнати за ним право власності на це майно, що знаходиться по АДРЕСА_1 та складається з таких будівель і споруд (нумерація згідно з технічним паспортом), а саме: сарай під літ. «В-1», сарай під літ. «Г-1», навіс під літ. «г», погріб під літ. «П-1», колодязь під літ. «К», які згідно з другим варіантом розподілу господарських будівель і споруд висновку судової будівельно-технічної експертизи №14/2023 від 06 квітня 2023 року виділяються другому співвласнику.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 12964 (дванадцять тисяч дев`ятсот шістдесят чотири) гривні грошової компенсації за відхилення від вартості часток, яку мають ідеальні частки садиби.

Для ізоляції виділених часток ОСОБА_1 та ОСОБА_3 провести такі ремонтно-будівельні роботи:

- закласти дверний отвір між приміщенням 1 площею 8,6 кв. м та 8 площею 9,7 кв. м;

- закласти дверний отвір між приміщенням 7 площею 7,9 кв. м та 6 площею 14,2 кв. м.

ОСОБА_3 влаштувати вхідний дверний отвір у приміщенні 8 площею 9,7 кв. м, міжкімнатний дверний отвір між приміщеннями 8 площею 9,7 кв. м та 6 площею 14,2 кв. м.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 791 (сімсот дев`яносто одну) гривню 48 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне ім`я, місце проживання, номер і серія паспорта сторін: позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 ; відповідач ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , НОМЕР_1 .

Головуючий: Б. С. Гамула