Справа № 463/7044/22
Провадження № 2-з/463/26/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2023 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - Грицка Р.Р.,

з участю секретаря судового засідання - Романської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові заяву представника позивача - адвоката Кожан-Юрдиги Олександри Ярославівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дитюк Галина Михайлівна, Третя Львівська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в :

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, який 20.02.2023 року уточнила про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину - заповіту, складеного та посвідченого 10.02.2022 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дитюк Г.М., зареєстрованого в реєстрі за № 176, 177, шляхом надання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , права спадкування за законом, та визнання недійсним заповіту, складеного та посвідченого 10.02.2022 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дитюк Г.М., зареєстрований в реєстрі за № 176, 177.

Представник позивача - адвокат Кожан-Юрдига О.Я. 24.05.2023 року подала до суду заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить вжити заходів забезпечення позову шляхом передання на відповідальне зберігання ОСОБА_1 автомобіля марки «MERCEDES-BENZ E200», 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , належного померлому ОСОБА_4 , зобов`язавши ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 ключі від цього автомобіля та Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 16.10.2018 року на вказаний автомобіль; передання на відповідальне зберігання ОСОБА_1 ключі і правовстановлюючих документи на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 82,4 кв.м., житловою площею 35,2 кв.м., комірку за інд.ІІ по АДРЕСА_2 , загальною площею 7,2 кв.м., паркомісце АДРЕСА_3 , загальною площею 12,5 кв.м., гараж № НОМЕР_4 , загальною площею 25,8 кв.м. з майстернею, загальною площею 12,7 кв.м., що знаходиться в товаристві по спільному використанню власних автогаражів «Автомобліліст» по АДРЕСА_4 , зобов`язавши ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 ключі та правовстановлюючі документи на вищевказане нерухоме спадкове майно. Заяву мотивує тим, що позивач звернулася до Личаківського районного суду м.Львова із позовною заявою про визнання заповіту недійсним. На сьогоднішній день судова справа перебуває на стадії підготовчого провадження. Із матеріалів спадкової справи № 338/2022 вбачається, що до спадкової маси входить автомобіль марки «MERCEDES-BENZ E200», 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 82,4 кв.м., житловою площею 35,2 кв.м., комірка за інд.ІІ по АДРЕСА_2 , загальною площею 7,2 кв.м., паркомісце АДРЕСА_3 , загальною площею 12,5 кв.м., гараж № НОМЕР_4 , загальною площею 25,8 кв.м. з майстернею, загальною площею 12,7 кв.м., що знаходиться в товаристві по спільному використанню власних автогаражів «Автомобліліст» по АДРЕСА_4 , реєстраційний номер № 13950797 та грошові вклади. Зазначає, що після смерті брата позивача, відповідач у справі заволодів усіма його особистими речами, включно з мобільним телефоном, правовстановлюючими документами на нерухоме та рухоме майно померлого. Разом з тим, після відкриття спадкової справи № 338/2022, державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори не було вжито жодних заходів щодо охорони спадкового майна, не дивлячись на те, що із заявами звернулись троє спадкоємців. Станом на сьогоднішній день відповідач безконтрольно використовує спадкове майно, не допускає позивача до житлових приміщень з метою фіксації їх технічного стану, визначення їх ринкової вартості, тощо. Вказані дії відповідача щодо одноособового, безпідставного заволодіння рухомим та нерухомим спадковим майном призводять до втрати та зменшення вартості, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Автомобіль є рухомим майном, який в процесі використання зазнає втрат своїх технічних характеристик, збільшується пробіг, на сьогодні невідомо, де зберігається автомобіль та в яких умовах. Зазначає, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб у майбутньому позивачу забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. У зв`язку з наведеним, просить задовольнити заяву про забезпечення позову.

Вивчивши матеріали позову, заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У відповідності до вимог ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази, що невжиття заходів забезпечення позову може привести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

У заяві про забезпечення позову заявником повинні бути зазначені причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтування необхідності такого заходу, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наголошено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та додатки до неї, суд вважає, що у порушення вимог п.4 ч.1 ст.151 ЦПК України, у заяві неповно та не конкретно викладено обґрунтування необхідності забезпечення позову, при цьому, також не надано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити реалізацію права володіння, користування майном, в тому числі, автомобілем марки «MERCEDES-BENZ E200», р.н. НОМЕР_1 .

Так, заявник зазначає, що станом на сьогоднішній день відповідач безконтрольно використовує спадкове майно, не допускає позивача до житлових приміщень з метою фіксації їх технічного стану, визначення їх ринкової вартості, тощо. Проте, суду не надано жодних доказів на підтвердження зазначених доводів заявника.

Як вбачається із змісту заяви про забезпечення позову, остання ґрунтується виключно на припущеннях заявника щодо можливого утруднення виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача.

Разом з тим, суд вважає, що заявником не доведено наявності обґрунтованого припущення, що спадкове майно на момент пред`явлення позову, може вибути/зменшитись після подання позивачем даного позову до відповідача без вжиття судом заходів забезпечення позову, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду (у разі прийняття судом рішення про задоволення/часткове задоволення позову позивача) або ефективний захист чи поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Доводи заявника у даному випадку є лише його оціночними судженнями, побоюваннями, що не підтверджені належними засобами доказування, та не можуть бути прийняті судом як доказ, що свідчить про реальну загрозу невиконання рішення суду по даній справі.

Крім того, згідно вимог п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Разом з тим, зазначена заява про забезпечення позову всупереч вимогам законодавства не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Крім того, суд звертає увагу на те, що ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 01.11.2022 року, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у даній справі задоволено. Заборонено Третій Львівській державній нотаріальній конторі видавати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до зазначеної вище ухвали про забезпечення позову, Третьою Львівською державною нотаріальною конторою зупинено вчинення нотаріальної дії, а саме видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_2 у спадковій справі № 338/2022 (до спадкової маси входить автомобіль марки «MERCEDES-BENZ E200», 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 82,4 кв.м., житловою площею 35,2 кв.м., комірка за інд.ІІ по АДРЕСА_2 , загальною площею 7,2 кв.м., паркомісце АДРЕСА_3 , загальною площею 12,5 кв.м., гараж № НОМЕР_4 , загальною площею 25,8 кв.м. з майстернею, загальною площею 12,7 кв.м., що знаходиться в товаристві по спільному використанню власних автогаражів «Автомобліліст» по АДРЕСА_4 , реєстраційний номер № 13950797 та грошові вклади), через наявність судового провадження у справі 463/7044/22 про визнання заповіту недійсним.

Відповідно до п.п.4.13 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину може бути відкладена у разі: витребування нотаріусом відомостей або документів від фізичних або юридичних осіб, при цьому строк, на який може бути відкладено видачу свідоцтва про право на спадщину, не може перевищувати одного місяця; необхідності отримання нотаріусом від заінтересованих осіб згоди на подачу спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, заяви про прийняття спадщини згідно з вимогами частини другої статті 1272 Цивільного кодексу України. За обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Разом з тим, суд наголошує, що за наявності спору щодо спадкового майна спадкодавця, нотаріус зупиняє нотаріальні дії з видачі свідоцтв про право на спадщину будь кому до вирішення цивільного спору у суді.

Крім того, як вбачається з Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, схвалені Рішенням Науково-експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України від 29.01.2009 року - нотаріус за місцем відкриття спадщини, за заявою спадкоємців або з власної ініціативи, вживає заходів щодо охорони спадкового майна.

Заходи щодо охорони спадкового майна вживаються зазначеним нотаріусом або нотаріусом за місцем знаходження майна, якому нотаріус, який веде спадкову справу, надіслав доручення. Ця нотаріальна дія вчиняється після її оплати у день подачі всіх необхідних документів.

Отже, враховуючи, що самі лише твердження заявника про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення, у разі задоволення позову, без долучення відповідних доказів та обґрунтувань не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

З огляду на зміст заяви, її обґрунтування, додані до неї документи, суд не вбачає підстав для задоволення відповідної заяви.

Керуючись ст.ст.151-153, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви представника позивача - адвоката Кожан-Юрдиги Олександри Ярославівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дитюк Галина Михайлівна, Третя Львівська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду.

Суддя Грицко Р.Р.