КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
16 травня 2023 року місто Київ.
Апеляційне провадження № 22-з/824/581/2023
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючого судді Желепи О.В.
суддів : Мазурик О.Ф., Шкоріна О.І.
за участю секретаря судового засідання: Ковальової В.О.
розглянув заяву Кумко Оксани Дмитрівни в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Омега Фінанс» про ухвалення додаткової постанови в справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 вересня 2022 року (ухвалене у складі судді Шевченко Т. М., повний текст рішення складено 04.10.2022)
за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Юнекс Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Омега Фінанс» про захист прав споживачів, визнання окремих пунктів договору нікчемними, відшкодування моральної шкоди та зобов`язання повернути грошові кошти,
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 23 вересня 2022 року позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Юнекс Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Омега Фінанс» про захист прав споживачів, визнання окремих пунктів договору нікчемними, відшкодування моральної шкоди та зобов`язання повернути грошові кошти залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 вересня 2022 року залишено без змін.

18 квітня 2023року Кумко Оксана Дмитрівна, яка діє в інтересах ТОВ «ФК «Омега Фінанс» направила на адресу Київського апеляційного суду заяву про стягнення витрат на правничу допомогу,в якій просила стягнути з позивача, на користь ТОВ «ФК «Омега Фінанс»вартість витрат на правничу допомогу в Київському апеляційному суді в розмірі 6 000 грн.

В заяві посилалась на те що, представником ТОВ «ФК «Омега Фінанс» у відзиві на апеляційну скаргу було зазначено, що очікувані витрати на правничу (правову) допомогу у зв`язку з розглядом даної справи в Київському апеляційному суді, які понесе ТОВ «ФК «Омега Фінанс», становитимуть 6 000 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копією Договору про надання правової допомоги б/н від 05.04.2021 року, копією Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС № 9168/10 від 31.07.2020 року та доданими до заяви копією Акту наданих послуг від 14.04.2023 року, копією квитанції № 447 від 14.04.2023 року про оплату за надану правову допомогу згідно Договору про надання правової допомоги б/н від 05.04.2021 року.

15 травня 2023 року до суду надійшли заперечення від представника позивача - ОСОБА_3 , якими вона просить відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Заперечуючи проти задоволення такої заяви, представник позивача зазначає, що відповідачем не надано доказів надсилання копій документів позивачу. Вказує, що з наданого прінт-скріна неможливо встановити, що саме 13 квітня 2023 року Відповідачем отримано копію постанови, а тому доказ є неналежним. Зазначає, що до заяви не долучений договір про надання правничої допомоги від 05.04.2021 року, на який посилається відповідач. Платіжна інструкція не є належним доказом, оскільки не містить ідентифікатору справи.

Також звертає увагу, що послуга «пошук та дослідження судової практики» згідно висновків Верховного Суду у судах другої та третьої інстанціях не є необхідною.

Крім того 15 травня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання позивача про визнання доказів неналежними та недопустимими, в якому просила виключити з числа доказів «Прін скрін отримання рішення, акт надання послуг, платіжну інструкцію кредитового переказу» у цивільній справі № 295/11290/21.

В судовому засіданні учасники справи не з`явились. Представник позивача - ОСОБА_3 в прохальній частині заперечень від 15 травня 2023 року просила розгляд справи проводити без участі позивача. Представник ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» - Кумко О. Д. в прохальній частині заяви про ухвалення додаткового рішення від 18 квітня 2023 року просила розгляд справи проводити без участі відповідача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Желепи О.В., дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить висновку, що заява про ухвалення додаткового судового рішення підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» 21 березня 2023 року вказано, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції становить 6 000 грн, докази про що будуть надані після ухвалення судом рішення.

Таким чином, представник ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС», виконав вимоги закону,визначені частиною восьмою статті 141 ЦПК України: повідомив до закінчення судових дебатів у справі про витрати, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції та подав відповідну заяву протягом встановленого строку.

Матеріалами справи встановлено, що Постанова Київського апеляційного суду за наслідками розгляду апеляційної скарги прийнята 28 березня 2023 року за відсутністю учасників справи, 13 квітня 2023 року сторонам надіслано копію повного тексту постанови (а.с. 136), а заяву про ухвалення додаткового рішення разом з відповідними доказами подано 18 квітня 2023 року. З огляду на зазначене представником відповідача дотримано строки та порядок подання доказів на підтвердження факту та розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, визначені частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1-6 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Ухвалюючи по справі судове рішення про залишення апеляційної скарги без задоволення, суд не вирішував питання щодо стягнення витрат на правову допомогу, понесених ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС».

Як вбачається з матеріалів справи, представником відповідача на підтвердження витрат на правничу допомогу надано копію Договору про надання правової допомоги б/н від 05.04.2021 року (том 1, а.с. 207-209), копію Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС № 9168/10 від 31.07.2020 року (том 1, а.с. 211), копію Акту наданих послуг від 14.04.2023 року (том 4, а.с. 140), копію квитанції № 450 від 14.04.2023 року про оплату за надану правову допомогу згідно Договору про надання правової допомоги б/н від 05.04.2021 року (том 4, а.с. 141).

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем під час розгляду справи в апеляційній інстанції дійсно були понесені судові витрати на правничу допомогу адвоката Кумко О.Д.

Однак колегія суддів приймає до уваги довід представника позивача про відсутність необхідності послуги «пошук та дослідження судової практики" на стадії апеляційного розгляду, так як, відповідно до правової позиції Верховного Суду, наведеної у справах № 756/2114/17 і № 911/3386/17 підготовка справи в суді не вимагає великого обсягу юридичної й технічної роботи в разі незмінності правової позиції сторони у судах попередніх інстанцій, з огляду на що, не підтверджується наявність об`єктивної необхідності для адвокатів, які надавали правову допомогу відповідачу в судах попередніх інстанцій, вивчати додаткові джерела права, бо відповідач не міг бути необізнаним із позицією позивача, законодавство, яким регулюється спір у справі, документи й доводи, якими позивач обґрунтовував свої вимоги й інші обставини.

З матеріалів справи вбачається, що представник відповідача не змінився з моменту розгляду справи в суді першої інстанції. З огляду на викладене, суд вважає справедливим розміром витрат на правничу допомогу , яка полягала в складанні відзиву на апеляційну скаргу, з огляду на об`ємність та велику кількість доводів самої апеляційної скарги, та необхідності того часу, який вказав адвокат на складання такого процесуального документу в сумі 4 800 грн.

Доводи представника позивача про не надання до заяви усіх необхідних доказів є безпідставні та спростовуються матеріалами справи, відповідно до яких стороною відповідача надано усі необхідні докази на підтвердження надання правничої допомоги та понесення судових витрат.

Доводи представника позивача щодо неналежності платіжної інструкції, доданої до заяви відповідача, колегією суддів відхиляються з огляду на наступне.

У Рішенні по справі «Белоусов проти України» (Заява №4494/07) ССГІЛ дійшов висновку, що витрати, які мають бути сплачені за договором адвокату, слід розглядати як фактично понесені:

«115. Суд зазначає, що хоча заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, він мас сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями. Як видно з матеріалів справи, пан Вущенко представляв заявника протягом провадження у Суді, отже, має право висувати вимоги щодо сплати гонорару згідно з договором. Відповідно Суд вважав витрати «фактично понесеними».

Такий же висновок ЄСПЛ викладений у рішенні по справі «Савін проти України» (Заяви №34725/08):

«96. Суд зазначає, що, хоча заявник ще не оплатив адвокатські послуги, він зобов`язаний оплатити їх відповідно до договірних зобов`язань. Як вбачається з матеріалів справи, пан Крістенко представляв заявника протягом усього провадження у Суді, а тому мас право вимагати оплати його послуг за договором. Відповідно Суд вважає ці витрати «фактичними».

У постанові Верховного Суду від 09.04.2019 у справі № 826/2689/15 вказано «чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості.»

В запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення інші доводи представника позивача не доводять завищення адвокатом, витраченого ним часу на надання правової допомоги позивачу під час апеляційного розгляду даної справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі частковогозадоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вже зазначалось вище, судом апеляційної інстанції залишено апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги позивача без задоволення, а рішення - без змін, колегія суддів вважає, що на користь ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» з позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених вимог та з урахуванням їх розумності, а саме в розмірі 4 800,00 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню та з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Омега Фінанс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 800,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.133, 141, 268, 270 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Заяву Кумко Оксани Дмитрівни в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Омега Фінанс» про ухвалення додаткової постанови задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 вересня 2022 року за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Юнекс Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Омега Фінанс» про захист прав споживачів, визнання окремих пунктів договору нікчемними, відшкодування моральної шкоди та зобов`язання повернути грошові кошти.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Омега Фінанс» (; 01042, м. Київ, вул.. Саперне поле, буд. 12, офіс 1007) витрати на професійну правничу допомогу в апеляційному суді 4 800 (чотири тисячі вісімсот) грн. 00к.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О.В. Желепа

Судді: О.Ф. Мазурик

О.І. Шкоріна