Справа № 308/3979/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Шумило Н.Б.,

з участю секретаря судових засідань Луцака В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин справи:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Суязова Галина Василівна, звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 гривень щомісячно до досягнення донькою повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову до суду.

Позов обґрунтовано тим, що позивач та відповідач проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Під час перебування у фактичних шлюбних відносинах у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після народження доньки сторони продовжували проживати разом. Однак, у зв`язку із погіршенням стосунків, відповідач залишив спільне місце проживання сторін, а на початку 2023 року виїхав за межі території України. З моменту припинення спільного проживання, відповідач взагалі не цікавився донькою, не утримував, участі у вихованні не брав. Між сторонами відсутня домовленість про утримання доньки та сплату аліментів, що стало підставою для звернення позивача до суду.

У позові зазначено, що позивач на даний час не працює, самостійно виховує ще одну дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання якого отримує аліменти від ОСОБА_5 .. Донька ОСОБА_3 також проживає з позивачкою. Позивач отримує щомісячну допомогу на доньку в розмірі 860,00 грн.. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідач є власником квартири в місті Ужгород, а також співвласником будинку в м. Перечин в розмірі 3/4. Також відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15.06.2022 року з відповідача також стягуються аліменти на двох інших дітей по 5000 на кожну дитину.

Враховуючи, що відповідач знаходиться за кордоном, є працездатним, здоровим, інших осіб на утриманні не має, відомості про майновий стан свідчать про високий рівень його матеріального становища та спроможність сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі на дітей від іншого шлюбу в розмірі 10000,00 грн.,з метою забезпечення рівних прав та обов`язків дітей відповідача, позивач вважає, що з відповідача підлягають стягненню на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 5000,00 грн. щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, до досягнення нею повноліття.

Процесуальні дії по справі:

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.03.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено учасників справи (а.с.36).

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Суязова Г.В. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання, повідомлялись належним чином. При цьому, 25.05.2023 року представник позивача подала заяву згідно якої просила розгляд справи здійснювати без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності позивача та її представника, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявсь належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення не подавав. При цьому, 08.05.2023 року на адресу суду від відповідача надійшла заява, згідно якої просив врахувати, що він вже є платником аліментів на двох дітей, на підтвердження чого долучив копію рішення суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками зазначені: батько ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 06.08.2022 року (а.с.14).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 (а.с.9), витягом з реєстру територіальної громади за №2022/000842106 від 19.10.2022 року (а.с.15).

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 04.05.2012 року слідує, що позивач ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьком дитини є ОСОБА_5 (а.с.17).

З історії по картковому рахунку ОСОБА_1 за період з 01.09.2022 по 08.03.2023 року вбачається, що остання отримує від ОСОБА_5 аліменти на користь ОСОБА_1 (а.с.19-20).

Згідно довідки Перечинського УСЗН від08.03.2023 року №164 ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УСЗН Ужгородської РДА та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860,00 грн. (а.с.16).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, інформаційна довідка №325183655 від 08.03.2023 року, ОСОБА_2 належить на праві власності, на підставі договору дарування, квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 21,8 кв.м, житловою площею 11,6 кв.м., також він є власником 3/4 будинку за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 48,4 кв.м., житловою площею 33,6 кв.м. (а.с.21-22).

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.06.2022 року у справ №308/1878/22, яке набрало законної сили 15.07.2022 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 грн. та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 грн., а разом 10 000,00 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 07.02.2022 року до досягнення дітьми повноліття (а.с.48-50).

Позиція суду та оцінка доводів учасників справи:

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Як зазначено у ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2023 рік» визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який становить для дітей віком до 6 років - 2272 гривні.

Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Європейський суд з прав людини зауважив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення від 0712.2006 року у справі «HUNT v. UKRAINE», №31111/04, § 54).

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків.

Із матеріалів справи вбачається, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із позивачем ОСОБА_1 .

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатною особою, за рішенням суду сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, має у власності квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , та є власником 3/4 будинку за адресою: АДРЕСА_3 . Разом з тим, суд бере до уваги, що позивачем не було надано жодного доказу, який би підтверджував отримання відповідачем доходу від використання вказаного майна.

Так, загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер, й інші джерела правового регулювання, передусім акти сімейного законодавства, повинні відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії. З урахуванням вимог справедливості та розумності будь-який суб`єкт приватного права, безумовно, спрямовує на споживання лише такі доходи, які становлять безумовний приріст його майна (заробітна плата, гонорари, плата за надання послуг, доходи від процентів за депозитами, орендна плата тощо).

Суд також враховує, що у позовній заяві позивач не посилається на те, яку суму коштів вона витрачає щомісячно на утримання дитини.

Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, керуючись принципом розумності і справедливості, враховуючи обставини передбачені ст.182 СК України, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки, в розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, є об`єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та обов`язку обох батьків її утримувати та відповідатиме реальним потребам дитини, а також матеріальному становищу сторін у справі, покриватиме суттєву частину витрат на дитину і не порушуватиме як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача. На думку суду такий розмір аліментів, не є надмірним тягарем для відповідача. Аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом із тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання.

Необхідно також враховувати, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін., а також вирішувати питання про аліменти на дітей відповідно до положень ст.ст. 189, 190 СК України.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Враховуючи наведене, позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Як вбачається із штампу за вх.№14207 позивач звернувся до суду із даним позовом 16.03.2023 року.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати суми платежу аліментів за один місяць.

При цьому у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь держави судові витрати в розмірі 1 073,60 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст.12, 13, 247, 258, 259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, ст. ст.180-184, 191 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,- задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 коп. щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 16 березня 2023 року.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 1 073 (одну тисячу сімдесят три) грн. 60 коп. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4 .

Дата складення повного рішення суду 25 травня 2023 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило