"24" травня 2023 р. Справа № 363/2090/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.

за участі секретаря Несин Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгород заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Звернувшись до суду з вказаним позовом позивач просить: визнати за нею право власності на 1/2 частину: садового будинку, загальною площею 150,1 кв.м., житловою площею 48,8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,0503 га, місце розташування (адміністративно-територіальна одиниця): Київська область, Вишгородський район, Лебедівська сільська рада, кадастровий номер :33:018:6103, цільове призначення для індивідуального садівництва. Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину: садового будинку, загальною площею 150,1 кв.м., житловою площею 48,8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,0503 га, місце розташування (адміністративно-територіальна одиниця): Київська область, Вишгородський район, Лебедівська сільська рада, кадастровий номер :33:018:6103, цільове призначення для індивідуального садівництва.

23.05.2023 року позивач подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом: зобов`язання ОСОБА_3 не чинити перешкоди у доступі ОСОБА_4 до наступних об`єктів нерухомого майна: садового будинку, загальною площею 150,1 кв.м., житловою площею 48,8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,0503 га, місце розташування (адміністративно-територіальна одиниця): Київська область, Вишгородський район, Лебедівська сільська рада, кадастровий номер :33:018:6103, цільове призначення для індивідуального садівництва. Заборони будь-яким третім особам чинити перешкод у доступі ОСОБА_4 до наступних об`єктів нерухомого майна: садового будинку, загальною площею 150,1 кв.м., житловою площею 48,8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,0503 га, місце розташування (адміністративно-територіальна одиниця): Київська область, Вишгородський район, Лебедівська сільська рада, кадастровий номер :33:018:6103, цільове призначення для індивідуального садівництва. Накласти арешт на частку ОСОБА_2 в статутному капіталі ТОВ «Компанія Синергія Поділ», ідентифікаційний код юридичної особи 40510144, місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 6, у розмірі 5 400 000,00 грн., що становить 50% статутного капіталу Товариства. Заборони всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вчинення реєстраційних дій, пов`язаних зі зміною відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Компанія Синергія-Поділ», ідентифікаційний код юридичної особи 40510144, місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 6, про учасника (- ів) ТОВ «Компанія Синергія-Поділ», ідентифікаційний код юридичної особи 40510144, місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 6.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 посилається на те, що під час перебування у шлюбі сторонами по справі, як подружжям, за спільні кошти придбано садовий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Лебедівська сільська рада, кадастровий номер :33:018:6103, цільове призначення для індивідуального садівництва, титульним власником якого є ОСОБА_3 28.04.2023 року позивач намагалась потрапити до вказаного будинку, однак на вході до садового товариства працівники служби охорони садового товариства повідомили, що ОСОБА_2 заборонив підходити без його згоди до будинку. Підійшовши до будинку позивач виявила, що відповідач змінив замок у вхідних дверях садового будинку, встановив систему сигналізації, та встановив систему відеоспостереження. У зв`язку з тим, що позивач не змогла потрапити до будинку, змушена була звернутися до поліції з відповідною заявою. Крім того, ОСОБА_4 дізналась, що відповідач намагається здати будинок в оренду. Таким чином, не виключається можливість відчуження відповідачем вказаного нерухомого майна без згоди позивача, що ускладнить виконання рішення суду про поділ спільного майна подружжя. Разом з тим, крім вказаного майна набуте й інше майно, а саме ОСОБА_3 є одним з двох учасників ТОВ «Компанія Синергія-Поділ», номінальна вартість частки у статутному капіталі Товариства, яка належить ОСОБА_2 становить 5 400 000,00 грн., що в свою чергу становить 50% статутного капіталу. Вказана сума внесена ОСОБА_2 до статутного капіталу за рахунок спільних коштів подружжя, а тому позивач має право на компенсацію 1/2 частини частки відповідача у статутному капіталі товариства, що становить 2 700 000,00 грн.

Враховуючи норму ч.1 ст.153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову та матеріалами позовної заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно до п.1, 2, 3 ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви; одночасно з пред`явленням позову; після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, а саме щодо зобов`язання не чинити перешкод у доступі позивачу ОСОБА_4 до садового будинку та земельної ділянки, що є предметом спору даної цивільної справи, позивачем обраний вид забезпечення позову неспівмірний із позовними вимогами, та який не передбачений приписами статті 150 ЦПК України, а тому в цій частині заява про забезпечення позовну не підлягає задоволенню.

Щодо вимог ОСОБА_4 про забезпечення позову в частині накладення арешту на частку ОСОБА_2 в статутному капіталі ТОВ «Компанія Синергія Поділ», суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, згідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв проз забезпечення позову» №9 від 22.12.2006р., розглядаючи питання про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Поняття «законність» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справах «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Таким чином, заявляючи вимогу про накладення арешту на частку ОСОБА_3 у статутному капіталі та забороні всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вчинення реєстраційних дій, пов`язаних зі зміною відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Компанія Синергія-Поділ», про учасника (-ів) товариства, що позивачем не доведено та не надано належних і допустимих доказів, що існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а тому відсутні підстави для накладення арешту та заборони вчиняти певні дії.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку її апеляційного оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Суддя О.Д.Рудюк