Справа № 383/268/23
Номер провадження 2/383/188/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді - Адаменко І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Зербул С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області справу №383/268/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду через представника позивача адвоката Костенко С.О. з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, обґрунтовуючи його тим, що 08 січня 2020 року між нею та відповідачем Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зареєстровано шлюб, актовий запис №3. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємного порозуміння між ними, розходження поглядав на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. З відповідачем на даний час досить напружена моральна атмосфера, з січня 2022 року вони не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Вказує, що син проживає разом з нею та перебуває повністю на її утриманні, відповідач, в свою чергу, інших осіб на утримані не має, працездатний, отримує дохід, оскільки працює військовослужбовцем, а тому він може сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі заробітку (доходу) щомісячно, тому звернулася до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22.02.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав зазначених у позовній заяві та надала згоду на заочний розгляд справи (а.с.45).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, до суду від позивачки надійшла заява, від імені відповідача, де просить розглянути справу за його відсутності, підтримує позов та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.46). Але суд ставиться критично до даної заяви, оскільки вона надійшла в одному поштовому конверті з документами позивачки, які направлені з адреси її проживання: м.Снігурівка Миколаївської області, та при цьому, в позові позивачка зазначила, що відповідач проживає в с.Дружба, Радивилівського району, Рівненської області, тому вказану заяву суд до уваги не приймає.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст.280 ЦПК України, оскільки належним чином повідомлений відповідач до суду не з`явився, не подав заяв чи клопотань про розгляд справи без його участі та відзиву на позов, тому, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який зареєстровано 08 січня 2020 року Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис 3, свідоцтво про шлюб Серії НОМЕР_1 , видане Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 08.01.2020 року (а.с.9).

Від шлюбу мають дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження Серії НОМЕР_2 виданого Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис 993 (а.с.10).

Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що причиною розпаду сім`ї стало несумісність характерів, втрата почуття кохання та поваги один до одного, внаслідок чого часто виникали сварки, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

З огляду на викладене суд вважає, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, сторони не проживають спільно та подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає та позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Конвенція ООН про права дитини (прийнята й відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини.

Відповідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 80 СК України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності та враховуючи те, що позивачка позов підтримує, а відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу) відповідача, але не менше п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення заяви до досягнення ним повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст. 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позивачем також заявлено про відшкодування їй витрат на правничу допомогу з відповідача в сумі 3500,00 грн. Дослідивши докази на обґрунтування понесених позивачкою судових витрат, суд вважає можливим задовольнити заяву в цій частині виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3, ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, повноваження представника позивача адвоката Костенко С.О. підтверджуються ордером серії ВЕ № 1080848 від 07.02.2023 року (а.с.18) та свідоцтвом про право заняття адвокатською діяльність від 19.01.2018 року (а.с.17).

Судом встановлено, що 22.01.2023 року ОСОБА_1 уклала договір б/н про надання правової допомоги з адвокатом Костенко С.О. (а.с.14-15).

На підтвердження наданих адвокатом позивачці послуг додано квитанцію до прибуткового касового ордеру №72 від 22.01.2023 року про оплату ОСОБА_1 правової допомоги в сумі 3500,00 грн., відповідно до договору про надання правової допомоги б/н від 22.01.2023 року (а.с.16).

З огляду на вказане та враховуючи складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг, значення справи для позивача, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 3500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1073,60 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу.

Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. за позовну вимогу стягнення аліментів.

На підставі викладеного та керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст. 2, 12, 13, 76-81, 92, 133, 137, 141, 180, 183, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 352, 354, 430 ЦПК України, ст. ст. 24, 80, 105, 110, 112, 113, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити повністю.

Шлюб, укладений 08 січня 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №3 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення повноліття ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , розпочавши стягнення з 09 лютого 2023 року.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по ІД паспорту № НОМЕР_3 , орган видачі 4834 від 27.03.2020 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , по ІД паспорту № НОМЕР_5 , орган видачі 5627 від 11.05.2018 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , зареєстрований та проживає за адресою: с.Дружба, Радивилівський район, Рівненська область, п.і.35554.

Повне судове рішення складено 26.05.2023 року.

Суддя І. М. Адаменко