ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року м.Суми

Справа №592/10439/22

Номер провадження 22-ц/816/562/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.

у присутності :

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Сергеєвої Світлани Анатоліївни,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана її представником адвокатом Сергеєвою Світланою Анатоліївною,

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 лютого 2023 року у складі судді Литовченка О.В., ухваленого в м. Суми,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

У грудні 2022 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Максименко Е.П., звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 23 грудня 2006 року вони з ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Посилаючись на те, що на даний час сім`я фактично розпалася, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, просив суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 23 грудня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис №2541.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 лютого 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 23 грудня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис №2541.

Будучи незгодною із судовим рішення, ОСОБА_2 , діючи через свого представника адвоката Сергеєву С.А., подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно відновив провадження у справі до закінчення процесуального строку для примирення. Звертає увагу на те, що представником було подане клопотання про відкладення розгляду справи до розгляду поданої апеляційної скарги на ухвалу суду від 16 січня 2023 року та клопотання про надання додаткового строку для примирення. Вказане, на думку заявника апеляційної скарги, свідчить про упередженості та необ`єктивності судді під час розгляду цієї справи.

Зазначає, що ухвалюючи оскаржуване рішення, судом першої інстанції не була надана оцінка тим обставинам, що сторони мають неповнолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначаючи права позивача на розірвання шлюбу, не була врахована позиція відповідача у справі.

Вказує на те, що судом не було встановлено підстави для розірвання шлюбу, у зв`язку з відсутністю стійкого розладу подружніх стосунків, а висновок, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить її інтересам є необґрунтованим.

Від позивача у встановлений апеляційним судом строк відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, яка підтримала доводи апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги позивача , перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів цивільної справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 23.12.2006 перебувають в шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис №2541 (а.с. 5). Під час шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Ухвалюючи оскаржуване рішення та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд дійшов до висновку, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Колегія суддів вважає, що місцевим судом при ухваленні оскаржуваного рішення допущено порушення норма процесуального права, а саме:

Відповідно до ч.7 ст.240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців .

Згідно п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Відповідно до ст.ст. 122, 123, ч.ч.2, 5 ст. 124 ЦПК України строки , встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Строк, обчислювальний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями , припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця.

Останній день строку триває до 24 години , але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.

З матеріалів цивільної справи вбачається , що ухвалою місцевого суду від 16 січня 2023 року було задоволено письмове клопотання відповідача та надано подружжю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для примирення терміном один місяць про що зазначено у мотивувальній частині судового рішення. В той же час, в резолютивній частині рішення судом зазначено, що строк для примирення надається до 16.02.2023 , провадження у справі на час строку для примирення зупиняється і розгляд справи призначається на 9 годину 00 хвилин 16 лютого 2023 року.

Таким чином, виходячи із вимог передбачених ст.123, ч.ч.2,5 ст.124 ЦПК України, місячний строк наданий судом для примирення подружжя спливав 17.02.2023 о 24-00, а тому місцевий суд, розглянувши справу по суті 16.02.2023 року допустив порушення норм процесуального права і розглянув справу до спливу місячного строку наданого судом для примирення подружжя і під час зупинення провадження у справі.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що місцевим судом було порушено норми процесуального права, а тому судове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

При вирішенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 колегія суддів виходить з наступного:

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам статті 215 ЦПК України. У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

При зверненні до суду з даним позовом позивач зазначав, що спільне життя з відповідачем не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені. Вважає, що подальше збереження сім`ї є неможливим.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції позивач наполягав на розірванні шлюбу із відповідачем і стверджував, що він перебуває у фактичних шлюбних відносинах із іншою жінкою, на примирення з дружиною не згоден.

Відповідач в судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явилась, із клопотанням про надання строку на примирення не зверталась .

Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, покладення в ухваленому рішенні обов`язку збереження сім`ї на одного з подружжя при наявності на це його категоричного заперечення, не можна визнати законним та обґрунтованим і таким, що відповідає вимогам ст. ст. 24, 55, 56 СК України.

Аргументи відповідачки про можливість збереження сім`ї є необґрунтованими та недоведеними.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове судове рішення про задоволення позову, оскільки місцевим судом допущено порушення норм процесуального права .

Відповідно до положень п. 4) ч. 6 ст. 19 ЦПК України вказана справа є малозначною, а тому касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 376, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана її представником адвокатом Сергеєвою Світланою Анатоліївною задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 лютого 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити .

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 23.12.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області , актовий запис № 2541.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 25 травня 2023 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

С. С. Ткачук