КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 760/4108/18 Головуючий у І інстанції Кушнір С.І.
Провадження №22-з/824/1497/2023 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
УХВАЛА

27 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Таргоній Д.О. (судді-доповідача), Голуб С.А., Писана Т.О., вирішуючи питання за заявою ОСОБА_1 про виправлення арифметичної помилки в ухвалі Київськогоапеляційного суду від 17 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Акціонерне товариство «Альфа-Банк» про повернення безпідставно набутого майна,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Київського апеляційного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Акціонерне товариство «Альфа-Банк» про повернення безпідставно набутого майна.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 травня 2023 року закінчено проведення підготовчих дій, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні у суді апеляційної інстанції з повідомленням учасників справи.

23 листопада 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про виправлення арифметичної помилки в ухвалі Київського апеляційного суду від 17 травня 2023 року.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що в ухвалі Київського апеляційного суду від 17 травня 2023року суд допустив арифметичну помилку в підрахунку строку закінчення подання відзиву на апеляційну скаргу, так як ухвалою Київського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року про відкриття провадження встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, який відраховується з дня вручення копії ухвали, однак суд апеляційної інстанції призначив справу до розгляду на дванадцятий день з дня вручення копії ухвали від 26 квітня 2023 року.

На думку ОСОБА_1 , подані ним до суду 18 травня 2023 року (на 13-й день) відзив та клопотання, додані до нього, є легітимними, такими, що подані у встановлені судом строк, а допущена судом в ухвалі арифметична помилка фактично позбавляє позивача можливості реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя при (не)виконанні підготовчих дій.

Вказує на те, що дана помилка суттєво впливає на вирішення спору.

Відповідно до ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, а тому підстави для призначення у справі судового засідання для розгляду заяви позивача відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи 07 листопада 2023 року ОСОБА_1 звертався до Київського апеляційного суду із заявою про виправлення описки в ухвалі Київського апеляційного суду від 26 квітня 2023 рокута арифметичної помилки в ухвалі Київського апеляційного суду від 17 травня 2023 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 листопада 2023 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково, внесено виправлення в ухвалу Київського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року, вказавши в мотивувальній частині ухвали, що ОСОБА_2 отримала копію оскаржуваного рішення «23 березня 2022 року», в задоволенні іншої частини вимог заяви ОСОБА_1 , зокрема щодо виправлення арифметичної помилки в ухвалі від 17 травня 2023 року - відмовлено.

З вищевикладеного вбачається, що ОСОБА_1 раніше вже звертався до Київського апеляційного суду з аналогічного змісту заявою про виправлення арифметичної помилки в ухвалі Київського апеляційного суду від 17 травня 2023 року.

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність розглядається як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право (постанова Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/1873/17).

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

Основною ознакою зловживання процесуальними правами є відсутність наміру вирішити реально існуючий цивільний спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законним діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій.

Під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 07 листопада 2023 року судом апеляційної інстанції було звернуто увагу на те, що виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер.

Зловживання процесуальними правами - це протиправне, недобросовісне та неналежне використання учасником справи (його представником) належних йому процесуальних прав, що виражається у винних процесуальних діях (бездіяльності), які зовні відповідають вимогам цивільних процесуальних норм, але здійснюються з корисним або особистим мотивом, що спричиняє шкоду інтересам правосуддя у цивільних справах та (або) інтересам учасників справи, чи недобросовісна поведінка в інших формах. Потрібно розмежовувати зловживання процесуальними правами та зловживання матеріальними (цивільними) правами. При зловживанні процесуальними правами суд має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання, позов чи застосувати інші заходи процесуального примусу. Натомість правовим наслідком зловживання матеріальними (цивільними) правами може бути, зокрема відмова у захисті цивільного права та інтересу, тобто відмова в позові (постанова Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 318/89/18).

В даному випадку колегія суддів вважає за доцільне визнати повторне подання заяви про виправлення арифметичної помилки зловживанням процесуальними правами.

Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі № 36655/02 «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі № 30979/96 «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France)). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).

Отже, згідно правового аналізу наведених норм права вбачається, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 45 ЦПК України). Суд з метою запобігання зловживанням справами активно забезпечує справедливий баланс використання учасниками процесу своїх прав і обов`язків, що не спростовує принцип змагальності сторін.

З викладеного можна зробити висновок, що під зловживанням процесуальними правами розуміється цивільне процесуальне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників цивільного процесу (їх представників), що спричиняють порушення процесуальних прав інших учасників цивільного процесу (їх представників), перешкоджають гарантованому у п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод правосуддю, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом).

Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших.

Оскільки, ОСОБА_1 повторно звернувся до Київського апеляційного суду з заявою про виправлення арифметичної помилки в ухвалі Київського апеляційного суду від 17 травня 2023 року, вимоги заяви ОСОБА_1 та обґрунтування цих вимог є аналогічними за змістом тим, які вже були предметом розгляду апеляційного суду та стосовно яких судом ухвалене процесуальне рішення, судова колегія вважає такі дії ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами, що є недопустимим під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, подану ОСОБА_1 заяву про виправлення арифметичної помилки слід залишити без розгляду.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Положеннями ст. 144 ЦПК України встановлені види заходів процесуального примусу, зокрема попередження, видалення із залу судового засідання, тимчасове вилучення доказів для дослідження судом, привід, штраф.

Апеляційний суд доходить висновку про попередження ОСОБА_1 про неприпустимість подальшого зловживання процесуальними правами та можливість застосування до нього у разі невиконання такої вимоги заходів процесуального примусу.

Керуючись ст.ст. 44, 143, 144, 148, 357, 423 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Визнати подання заяви ОСОБА_1 про виправлення арифметичної помилкив ухвалі Київськогоапеляційного суду від 17 травня 2023року зловживанням процесуальними правами.

Заяву ОСОБА_1 про виправлення арифметичної помилкив ухвалі Київськогоапеляційного суду від 17 травня 2023року залишити без розгляду.

Попередити ОСОБА_1 про неприпустимість зловживання процесуальними правами, що може бути підставою для застосування до заявника заходів процесуального примусу, передбачених розділом 9 ЦПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді С.А. Голуб

Т.О. Писана