Справа № 302/514/23
Провадження № 2/302/141/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

08.05.2023 смт.Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Сидоренко Ю.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Рішко Сергія Івановича, про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

10.03.2023 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшов позов ОСОБА_1 , поданий представником позивача - адвокатом Рішко С.І., до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . про визнання недійсним договору міни, застосування наслідків його недійсності та витребування майна. У пред`явленому позові позивачка ОСОБА_1 просить: 1) визнати недійсним договір міни, посвідчений 29 квітня 2016 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Кузьо Г.В., зареєстрований в реєстрі № за № 453, укладений між ОСОБА_2 , який діяв від імені ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 , предметом якого був обмін земельної ділянки площею 1,11 Га за кадастровим №:09:001:0056, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в урочищі "Стаї" в с.Пилипець Міжгірського району Закарпатської області, на земельну ділянку площею 0,12 га з кадастровим номером :01:001:0110, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в АДРЕСА_1 ; 2) Застосувати до сторін договору міни, посвідченого 29 квітня 2016 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Кузьо Г.В., зареєстрованого в реєстрі за № 453, правові наслідки недійсного правочину; 3) витребувати від ОСОБА_4 земельну ділянку площею 1,11 га з кадастровим номером :09:001:0056, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в урочищі "Стаї" в с. Пилипець Міжгірського району Закарпатської області.

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 04.04.2023 відкрито провадження у справі № 302/514/23, та визначено проведення судового розгляду у справі за правилами загального позовного провадження (а.с.29-30).

05.05.2023 року до суду подано заяву позивача ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник позивача - адвокат Рішко С.І., про забезпечення позову та у поданій заяві просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на належну відповідачу ОСОБА_4 земельну ділянку з кадастровим номером :09:001:0056, що розташована в урочищі «Стаї» в с.Пилипець Хустського (колишнього Міжгірського) району Закарпатської області, площею 1,11 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та заборонити вчинення будь-яких дій щодо поділу та/або об`єднання та/або відчуження у будь-який спосіб цієї земельної ділянки.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову представник позивача зазначає, що предметом спору є земельні ділянки з кадастровими номерами №:09:001:0056 та №:01:001:0110. Та 29.04.2016 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Кузьо Г.В. було посвідчено договір міни №453, яким належну позивачці земельну ділянку з кадастровим номером :09:001:0056, без її відома було відчужено відповідачем ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_3 . За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на даний час власником земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0056 є відповідач ОСОБА_4 , який придбав її на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №1727, посвідченому 29.10.2021 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Савчин К.В. Жодних обтяжень за цією ділянкою в реєстрі не зареєстровано. Та вважає, що на даний час відповідач ОСОБА_4 має можливість відчужити земельну ділянку з кадастровим номером :09:001:0056, здійснити її поділ, об`єднання, змінити цільове призначення, вчинити інші передбачені законом дії щодо розпорядження цією ділянкою, що, в свою чергу, в разі задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, може унеможливити виконання рішення суду і відповідно завадити поновленню порушених прав позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду.

Розгляд заяви здійснено у порядку ст.153 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку наведеним у заяві про забезпечення позову підставам, дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом, зокрема, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, заборони вчинення певних дій.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Згідно з п.10 ці заходи мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, з урахуванням наданих доказів на підтвердження своїх вимог, суд пересвідчується, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідачів заперечувати проти адресованих їм вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Натомість, вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони особам, наділеним функціями державних реєстраторів, вчиняти реєстраційні дії щодо нерухомого майна - земельних ділянок, не свідчить про передчасний висновок суду про протиправність дій відповідача.

Крім того, невжиття відповідних заходів забезпечення позову утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду, що означатиме порушення в тому числі вимог п.1 ст.6 § 1 Конвенції. Значення обов`язковості виконання рішення суду висловлено в правовій позиції Європейського суду з прав людини в Рішенні у справі «Деркач та Палек проти України» (Заяви №№ 34297/02 та 39574/02) від 21.12.2004 року.

На підставі вищевикладеного, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника позивача адвоката Рішко С.І. щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом заявлених позовних вимог, у тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; з урахуванням встановленого спору між сторонами по справі, суд дійшов висновку, що вимоги стосовно забезпечення позову є обґрунтованими, законними та співмірними із заявленими позовними вимогами, а невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача, та вимоги заяви позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

До матеріалів позовної заяви позивачем додано докази щодо укладення 29.04.2016 року договору міни №453 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , предметом якого є належна ОСОБА_1 на праві приватної власності земельна ділянка з кадастровим номером :09:001:0056, площею 1,11 Га ,цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.01.2023 року, власником земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0056 є ОСОБА_4 , відповідач по справі, який придбав вказану земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу від 29.10.2021 року, реєстровий №1727, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Савчин К.В. Будь-яких обтяжень у реєстрі щодо вказаної земельної ділянки не зареєстровано.

Отже, невжиття заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку з кадастровим номером :09:001:0056 та заборони вчинення певних дій щодо вказаної земельної ділянки може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача ОСОБА_1 , за захистом яких вона звернулася до суду.

Тому, суд вважає, що накладення арешту на майно є порушенням права власника мирно володіти своїм майном, доки право власності не спростовано в належному порядку, він має право володіти та користуватись своїм майном та несе ризик його випадкового пошкодження чи знищення.

Накладення судом заборони відчуження майна, в повній мірі може забезпечити виконання рішення суду та не призведе до порушення прав та інтересів інших осіб.

Отже, застосування таких заходів забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідачів у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.149, 150, 153, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Рішко С.І., про забезпечення позову у цивільної справі № 302/514/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору міни, застосування наслідків його недійсності та витребування майна задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на: - земельну ділянку, з кадастровим номером №:09:001:0056, площею 1,11 Га, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області, в урочищі «Стаї» в с.Пилипець Хустського (колишнього Міжгірського) району Закарпатської області, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження, поділу, об`єднання у будь-який спосіб спірної земельної ділянки з кадастровим номером №:09:001:0056, площею 1,11 Га, що розташована на території Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області Ю.В. СИДОРЕНКО