Справа № 216/7267/20
Провадження № 2/216/350/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Онопченка Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Авшаряна С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді, -

В С Т А Н О В И В:

24 травня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про відвід судді Онопченка Ю.В. від участі у справі № 216/7267/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції м. Дніпро, про стягнення заборгованості та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з урахуванням індексу інфляції.

Заява про відвід мотивована тим, що судове засідання у справі № 216/7267/20 було призначено на 26.09.2022 о 14:30 год, всі учасники справи з`явилися вчасно, але суддя перебував у нарадчій кімнаті по кримінальній справі, секретар Крамаренко Ю.В. відмітила повістки присутнім учасникам справи, та надала інформацію про відкладення судового засідання, однак в той же день суддею Онопенком Ю.В. було постановлено у відкритому засіданні дві ухвали у справі № 216/7267/20. ОСОБА_1 вважає, що за викладених обставин суддя Онопченко Ю.В. підлягає відводу.

Вивчивши заяву представника позивача ОСОБА_1 про відвід судді та дослідивши матеріали справи, приходжу до такого висновку.

Ухвалою суду від 26 вересня 2022 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 про витребування доказів у ФОП ОСОБА_4 , та у ДВС, та іншою ухвалою витребувано докази у справі з Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). В матеріалах справи міститься довідка секретаря судового засідання Крамаренко Ю.В. за 26 вересня 2022 року, зі змісту якої встановлено про відкладення судового засідання призначеного на 14:30 год через знаходження судді у судовому засіданні під час розгляду іншої кримінальної справи.

Ухвали суду від 26 вересня 2022 року постановлені без участі сторін з метою оперативності розгляду справи, та з урахуванням того, що розглянуті судом питання не вимагали додаткового вивчення та з`ясування необхідних обставин.

За змістом поданої заяви підставою для відводу судді заявниця зазначає небезсторонність судді, яка полягає в неналежному, на її думку, вчиненні головуючим процесуальних дій у ході судового засідання.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 3 ст. 39 ЦПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

У справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

В п. 105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що «між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді (рішення ЄСПЛ від 23.06.1981 у справі «Ле Комт (Le Compte), Ван Левен (Van Leuven) и Де Мейер (De Meyere) проти Бельгії»), як наслідок таку презумпцію спростувати досить складно, адже критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості.

Об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім. При цьому, ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України» 18 червня 2015 року вказує на те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції застосовується принцип affirmanti incumbit probatio (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження).

Водночас ч. 4 ст. 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід судді, приходжу до висновку, що наведені заявницею аргументи фактично свідчать про незгоду сторони з процесуальними рішеннями судді стосовно процедурних питань, пов`язаних з рухом справи, що в розумінні вказаних імперативних приписів ч. 4 ст. 36 ЦПК України не може бути визнано обґрунтованою підставою для відводу.

При цьому будь-яких інших обставин як підставу для відводу судді подана представником позивача заява не містить, тому суд приходить до висновку, що вказана заява про відвід є необґрунтованою.

Згідно з положеннями абзацу ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ураховуючи наведені положення закону й зважаючи на те, щозаява про відвід судді надійшла до суду 24 травня 2023 року поза межами судового засідання більше ніж за три робочі дні до наступного засідання, яке призначено на 29 травня 2023 року, тому заява слід передати на розгляд іншому судді, який визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції м. Дніпро, про стягнення заборгованості та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з урахуванням індексу інфляції, разом з заявою про відвід відповідно до ст. 40 ЦПК України передати до канцелярії Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, для вирішення питання про відвід іншим суддею, який не входить до цього складу суду, визначеним у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписаннясуддею.

Суддя Ю.В.Онопченко