Справа № 500/3145/19
Провадження № 2/946/1461/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на період навчання повнолітньої дитини та додаткових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

03.05.2019 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь додаткові витрати на утримання сина, ОСОБА_5 у розмірі 10567,50 грн. та стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання, у розмірі 3000 грн., починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що на даний час їх син ОСОБА_5 навчається на денній формі навчання у Дунайському інституті НУ «Одеська морська академія» на платній основі, стипендію не отримує, вартість навчання складає 127800 грн. відповідно до договору про надання освітніх послуг. На виконання умов договору, 18.08.2018 року позивачем було сплачено за навчання сина 15975 грн. за І семестр та були понесені додаткові витрати на придбання форми для навчання на загальну суму 5160 грн. Тобто до досягнення сином повноліття позивачем було понесені додаткові витрати на загальну суму 21135 грн. Також позивач зазначає, що після досягнення повноліття сином його щомісячне утримання складає щонайменше 5363,50 грн. Вважає, що доцільне стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина на період навчання у розмірі 3000 грн. щомісячно, оскільки відповідач здійснює підприємницьку діяльність, професійно займається перепродажем автомобілів та має значний дохід. Відповідач не приймає участі в утриманні повнолітнього сина, який продовжує навчання та домовленість щодо утримання сина досягнута не була.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, мотивуючи тим, що ОСОБА_5 досяг повноліття і тому неможливо стягувати додаткові витрати на підставі ст. 185 СК України, ОСОБА_5 проходить морську практику і отримує дохід, крім цього відповідач припинив підприємницьку діяльність і не має доходу, а тому не може сплачувати аліменти, також з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача та представника відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Жигуліна С.М. від 04.07.20219 року було відкрите провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на період навчання повнолітньої дитини та додаткових витрат.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2022 року, цивільну справу розподілено та передано судді Присакар О.Я.

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Присакар О.Я. від 23.05.2022 року цивільна справа була прийнята до свого провадження та призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.09.2022 року підготовче провадження по справі було закрито та справа призначена до судового розгляду по суті .

Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.10.2022 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на період навчання повнолітньої дитини та додаткових витрат був задоволений.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду від 13.12.2022 року за заявою представника відповідача скасовано заочне рішення від 18.10.2022 року по цивільній справі № 500/3145/19 (провадження 2/500/1467/22) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на період навчання повнолітньої дитини та додаткових витрат.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.08.2023 року підготовче провадження по справі було закрито та справа призначена до судового розгляду по суті.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Так, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину.

Частина 1 статті 185 СК України закріплює правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. У такому випадку такий батько зобов`язаний нести додаткові витрати на дитину.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Частина 2 статті 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст.ст. 181, 182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат.

Вищезазначені висновки узгоджуються й з положеннями п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13.09.2017р. у справі № 6-1489цс17.

В постанові Верховного Суду від 05.07.2018р. у справі № 750/9883/16-ц зазначається, що стаття 185 СК України містить в собі приблизний перелік особливих обставин. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких обставин відноситься до компетенції суду і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі доводиться батьком повнолітньому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 16.02.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області.

Судом встановлено, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31.01.2019 року у цивільній справі № 500/6324/18 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 2000 грн. на місяць, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.09.2018 року до 26.12.2018 року.

Постановою Одеського апеляційного суду від 13.11.2019 року рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31.01.2019 року залишено без змін.

18.08.2018 року ОСОБА_3 було сплачено 15975 грн. за навчання ОСОБА_5 у виконання умов Договору про надання освітніх послуг № 4010-18/СВДІ від 16.08.2018 року, що підтверджено квитанцією № 0.0..1 від 18.08.2018 року.

21.08.2018 року ОСОБА_3 було сплачено 1800 грн. за форму для навчання сина, що підтверджено квитанцією до прибуткового касового ордеру № 18 від 21.08.2018 року.

10.10.2018 року ОСОБА_3 було сплачено 3360 грн. за форму для навчання сина, що підтверджено квитанцією до прибуткового касового ордеру № 18 від 10.10.2018 року.

Тобто, було витрачено додаткових коштів на загальну суму 21135 грн.

При цьому, суд зауважує, що на момент здійснення витрат позивачем, пов`язаних з навчанням та розвитком здібностей сина, ОСОБА_5 був неповнолітнім, тому спростовується твердження представника відповідача про неможливість стягнення додаткових витрат на підставі ст. 185 СК України.

За таких обставин, підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 7987 (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят сім) гривень 50 коп.(половину від 15975 грн.), які були проведені в період з 18.08.2018 року по 10.10.2018 року на навчання ОСОБА_5 .

Крім того, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача понесених додаткових витрат у розмірі 3360 грн. та 1800 грн. за оплату форми для навчання не відноситься до критеріїв розвитку здібностей дитини, тому у цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Також, придбання одягу не можна віднести до особливих обставин, наявність яких законодавство пов`язує з можливістю стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини.

Згідно з вимогами ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на допомогу припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно до довідки № 0686 від 10.09.2018 року, виданої директором ДІ НУ «ОМА», ОСОБА_5 дійсно є курсантом 1 курсу, спеціалізації «Судноводіння» денної форми навчання Дунайського інституту Національного університету «Одеська морська академія» (наказ про зарахування № 333/Н від 15.08.2018 року). Навчання за кошти фізичних осіб, стипендію не отримує. Термін закінчення навчального закладу червень 2022 року.

Навчання здійснюється на контрактній основі, загальна вартість освітніх послуг за весь термін навчання складає 127800 грн., що підтверджується відповідним договором про надання освітніх послуг за денною формою навчання № 4010-18/СВДІ від 16.08.2018 року.

Таким чином, зважаючи на те, що ОСОБА_5 навчається за денною формою навчання, він не має можливості працювати у зв`язку з відвідуванням занять.

Згідно довідки Національного університету «Одеська морська академія» від 09.01.2023 року № 211 ОСОБА_5 направлений для проходження практичної підготовки на судні під українським або іноземним прапором відповідно до наказу ректора від 05.01.2023 року № 24, з 15.01.2023 року терміном 6 місяців.

При цьому, суд зазначає, що проходження практичної підготовки, не може вважатися отримання ОСОБА_5 доходу, як про це зазначав представник відповідача.

Встановлено, що ОСОБА_5 проживає разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено відповідною будинковою книгою.

Відповідно до ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначені розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відповідь на запит у електронному вигляді від 09.11.2022 року загальна сума доходу ОСОБА_4 за 2019 рік складає 946 392 (дев`ятсот сорок шість тисяч триста дев`яносто дві) грн. 12 коп., з яких 854 192 (вісімсот п`ятдесят чотири тисячі сто дев`яносто дві) грн. 12 коп. дохід від продажу рухомого майна та 92 200 (дев`яносто дві тисячі) грн. дохід отриманий як фізичною особою-підприємцем, що спростовує твердження представника відповідача, про відсутність у ОСОБА_4 доходу.

Згідно відповіді КНП ІМР ІР ОО «Ізмаїльська міська центральна лікарня» від 10.09.2021 року № 01/06-722 ОСОБА_4 звертався на прийом до лікаря-психіатра згідно записів в медичній карті амбулаторного пацієнта 14.09.2020, 23.11.2020 та 11.06.2021 року. ОСОБА_4 призначення лікаря не виконує, об`єктивних даних про вплив призначених медичних препаратів на загальний фізичний стан пацієнта, крім закладеності носа, не зафіксовано.

Таким чином, з відповіді лікарні не вбачається, що ОСОБА_4 за станом здоров`я не може працювати.

Також рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31.01.2019 року у цивільній справі № 500/6324/18 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі по 3000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.09.2018 року і до досягнення повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Тому суд враховує цю обставину при визначенні розміру аліментів.

Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов`язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.182 СК України, та зважаючи на те, що відповідач працездатний, має доходи, тому має можливість надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, і враховуючи стягнення аліментів з відповідача на утримання доньки, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню та стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 7987 (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят сім) гривень 50 копійок та аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання, у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно до закінчення ним навчання, а в разі продовження навчання, та не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Частиною 1 ст.430 ЦПК України передбачено, що рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 гривень із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 16, 76, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 182, 199, 200 Сімейного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), про с стягнення аліментів на період навчання повнолітньої дитини та додаткових витрат задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання, у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 03.05.2019 року до закінчення ним навчання, а в разі продовження навчання, та не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 7987 (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят сім) гривень 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в розмірі одномісячного платежу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 27.11.2023 року.

Суддя: О.Я.Присакар