Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2023 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Хитрука В.М.

за участі секретаря судового засідання Рашевської О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Бар справу за позовом ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання заповіту недійсним

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання заповіту недійсним.

Позивач мотивував свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_9 . На день її смерті відкрилася спадщина , яка складається з житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . При підготовці документів для прийняття спадщини позивач виявив наявність заповіту померлої ОСОБА_9 на ім`я ОСОБА_10 , який посвідчений секретарем виконкому Поповецької сільської ради 01.08.2014 року за реєстром №65. Ознайомившись із змістом даного заповіту, позивач звернув увагу на те, що підпис у заповіті суттєво відрізняється від підпису ОСОБА_9 . Виходячи з того, що заповіт складений та посвідчений з порушенням вимог закону, а саме підписаний не особою, від імені якої був складений та посвідчений, а іншою особою, ОСОБА_1 просив суд визнаний його недійсним.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Невольчук С.П. позовні вимоги підтримали з підстав, що викладені у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_6 адвокат Мурис О.А. позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Суду пояснила, що позивач не подав в установлений законом строк заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 , а тому не має права оспорювати заповіт.

Відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилися, про дату та час судових засідань повідомлені завчасно та належним чином.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, про дату та час судових засідань повідомлені завчасно та належним чином.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про її смерть.

Позивач ОСОБА_1 є рідним сином померлої ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про його народження.

Згідно заповіту від 01.08.2014 посвідченого секретарем виконкому Поповецької сільської ради за реєстром №65 Вальчук Т.П. заповіла усе своє майно ОСОБА_10 .

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Заповіт є одностороннім правочином, а тому повинен відповідати загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Загальні підстави недійсності правочину визначені статтею 215 ЦК України.

Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6ст. 203 цього Кодексу.

За змістом ч.1, 2 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Позивач вважає заповіт недійсним, посилаючись на відсутність волевиявлення заповідача, оскільки остання заповіту не підписувала.

За положенням ст.1247 ЦК України загальними вимогами до форми заповіту є: складання заповіту у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання, заповіт має бути особисто підписаний заповідачем та посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст.ст. 1251-1252 цього Кодексу.

Вимоги до форми заповіту, передбачені нормами ст.1247 ЦК України, названі загальними тому, що вони стосуються як випадків посвідчення заповіту нотаріусом, так і іншими особами, яким законом надані такі повноваження, специфіка ж посвідчення заповітів встановлюється в нотаріальній процедурі, тобто Законом України «Про нотаріат» та Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/102-22/13574-ПЧ від 22.11.2022 «Підпис у рядку «Підпис:» у заповіті від імені ОСОБА_9 , посвідчений 01.08.2014 року за реєстром №65 секретарем виконкому Поповецької сільської ради Барського району Вінницької області, виконаний не ОСОБА_9 , а іншою особою.

У статті 1257 ЦК України передбачено вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним та зазначено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Таке ж положення міститься і у частині 3 статті 203 ЦК України. Зі змісту наведених норм вбачається, що дійсним, тобто таким, що відповідає вимогам закону є заповіт, який посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, відсутні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі.

Згідно ч.2 ст.1257 Цивільного кодексу України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Суд, враховуючи висновок експерта за наслідками проведення почеркознавчої експертизи № СЕ-19/102-22/13574-ПЧ від 22.11.2022 вважає, що на момент складення заповіту від імені ОСОБА_9 у заповіті, посвідченому секретарем виконкому Поповецької сільської ради 01.08.2014 року зареєстрований в реєстрі за № 65, заповідач не підписував.

Верховний Суд у постанові від 18.08.2021 у справі № 551/335/18 зазначив, зокрема, що заповіт як остання воля особи стосується її розпоряджень на випадок смерті і тому покликаний вирішувати важливі для особи питання щодо призначення спадкоємців, визначення обсягу спадщини, що має спадкуватися за заповітом. Свобода заповіту передбачає особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належним чином вираженим, піддається правовій охороні і після смерті заповідача. Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також необхідність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання.

У постанові Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 674/461/16-ц зроблено висновок, що підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 229, 264, 265, 273, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним заповіт, який був складений 01.08.2014 року від імені ОСОБА_9 на ім`я ОСОБА_1 , посвідчений секретарем виконкому Поповецької сільської ради Барського району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за № 65.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Суддя:

Повне судове рішення складено 26.05.2023