ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Цвик А.К.,

заявника: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області із заявою, в якій просила суд встановити факт належної їй трудової книжки НОМЕР_1 , заповненої 12 квітня 1985 року на ім`я « ОСОБА_1 ».

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що по досягненню пенсійного віку вона звернулась до органів пенсійного фонду для призначення пенсії. Проте, було встановлено неточність у написанні її по батькові у трудовій книжці « ОСОБА_2 », тоді як у паспорті громадянина України її по батькові на російській мові вказано « ОСОБА_3 ». Оскільки розгляд даного питання не пов`язаний зі спором про право, заявник звернулась до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту належності їй трудової книжки.

Ухвалою суду від 03.11.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання.

У судовому засіданні заявник вимоги даної заяви підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи ГУ ПФУ в Житомирській області направила до суду клопотання про розгляд справи ц їх відсутність.

Представник заінтересованої особи ГУ ПФУ в Київській області в судове засідання не з`явився, про дату і час розгляду справи повідомлявсь належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, дійшов до наступних висновків.

Приписами ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, у відповідності до паспорта громадянина України НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6-8).

Згідно паспорту, прізвище, ім`я та по батькові заявника на російській мові вказано як « ОСОБА_1 ».

ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою згідно довідки від 15 серпня 2022 року №3232-6, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 10).

При народженні, заявник мала прізвище « ОСОБА_4 » (а.с. 11), після укладення шлюбу 26.02.1983 року з ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с. 14), з яким розірвала шлюб 13.08.1986 року (а.с. 15), а після укладення шлюбу з ОСОБА_7 04.10.1986 року змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с. 16).

Варто зазначити, що у свідоцтві про розірвання шлюбу від 13.08.1986 року та свідоцтві про укладення шлюбу від 04.10.1986 року зазначено по батькові заявника на російській мові « ОСОБА_3 ».

У той же час, як вбачається із трудової книжки НОМЕР_1 , титульний аркуш заповнено 12 квітня 1985 року на російській мові на ім`я « ОСОБА_1 », прізвище на « ОСОБА_8 » змінено у відповідності до свідоцтва від 04.10.1986 року (а.с. 12).

У відповідності до рішення про відмову у призначенні пенсії від 16.10.2023 року №19, за доданими документами ОСОБА_1 їй не зараховано до страхового стажу періоди роботи відповідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки в даному документі на титульній сторінці зазначено по батькові на російській мові « ОСОБА_2 », що не відповідає паспорту НОМЕР_2 « ОСОБА_3 ». Таким чином, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (а.с. 17).

Як вбачається із експертного висновку №056/1401-а від 23 жовтня 2023 року, відповідно до норм російської літератури обидва російські записи « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_2 » є нормативними (а.с. 18).

Відповідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За п. 12 вказаної постанови, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Так, у заявника відсутня можливість внести зміни до титульного аркушу трудової книжки, так як відповідно до норм російської літератури обидва російські записи « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_2 » є нормативними.

Разом із тим, по батькові ОСОБА_1 у її трудовій книжці « ОСОБА_2 » не співпадає з записом по батькові у її паспорті громадянина України - « ОСОБА_3 ».

Вказана обставина перешкоджає заявнику в повній мірі реалізувати своє право на пенсійне забезпечення.

Таким чином, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що обставини, на які ОСОБА_1 посилалася у своїй заяві знайшли підтвердження у ході розгляду справи, а тому, суд вважає за необхідне встановити факт належності їй трудової книжки НОМЕР_1 та задовольнити вимоги даної заяви у повному обсязі.

За змістом ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 13, 81, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218, 211, 223, 256-259, 294, 315-319 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 трудової книжки НОМЕР_1 , яка заповнена 12 квітня 1985 року на ім`я « ОСОБА_1 ».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця перебування: АДРЕСА_2 ;

Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, , адреса: Київська обл., м. Фастів, вул. Андрія Саєнка, 10;

Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області, , адреса: м. Житомир, вул. Ольжича, 7.

Суддя Н.А. Осаулова

Повний текст рішення виготовлено 27.11.2023 року