Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/625/23
Провадження № 2-о/494/35/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2023 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді - Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Козубенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області в порядку окремого провадження цивільну справу №494/625/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту приналежності особі документів,-

В С Т А Н О В И В:

До Березівського районного суду Одеської області звернувся ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту приналежності особі документів.

На обґрунтування своїх вимог заявник вказав, що звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про призначення пенсії за віком. Проте, отримав відповідь про відмову у призначенні пенсії, оскільки при розгляді документів виявлені розбіжності, а саме в трудовій книжці зазначено ім`я ОСОБА_2 , що розбіжне за даними паспорта серії НОМЕР_1 від 09.04.1997 р., ОСОБА_2 ; в дипломі про навчання зазначено ім`я ОСОБА_2 , що також розбіжне с паспортом ОСОБА_2 , та в військовому квитку ім`я ОСОБА_3 (рос. мова) розбіжне з паспортом Иосиф (рос. мова). Оскільки при розгляді документів для визначення права на пенсію за віком виявлені розбіжності з даними паспорту та неможливість надати довідки, які підтверджують факт роботи, навчання та проходження військової служби, рекомендуємо Заявнику звернутись до суду для підтвердження факту належності трудової книжки, атестату та військового квитка. На підставі цього він звернувся до суду з даною заявою та просить суд задовольнити її.

Ухвалою суду від 17.04.2023 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду (а.с.37).

Відповідно до наказу Березівського районного суду Одеської області №8 ОД від 01.05.2023 року( з подальшими змінами), постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з відповідними змінами), Постанови КМУ №392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» ( з подальшими змінам) та відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, установлено з 12.03.2020 року до 30.06.2023 року на усій території України карантин. Згідно з рекомендаціями МОЗ України громадянам серед інших заходів запропоновано залишатися вдома, тримати дистанцію, дбати про власну безпеку.

Також указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан , який продовжено до 18.08.2023 року.

У судове засідання 17.05.2023 року заявник не з`явився. Одночасно від нього та його представника надійшла заява про слухання справи у їх відсутності, на задоволенні заяви наполягають та просять її задовольнити. (а.с.41)

Представник заінтересованої особи ГУПФУ в Одеській області: у судове засідання 17.05.2023 року також не з`явився, в матеріалах справи міститься від неї заява про слухання справи у її відсутності, на задоволенні заяви ОСОБА_1 не заперечує (а.с.42).

Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

За таких обставин, у зв`язку з оголошенням карантину та воєнного стану на території України, з урахуванням заяв сторін по справі, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 293 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, «суд розглядає в порядку окремого провадження справи провстановлення фактів, що мають юридичне значення».

Згідно пункту шостого частини першої статті 315 ЦПК України, «Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті ».

Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило заявника про те, що в ході попереднього розгляду наданих ним документів виявлені розбіжності, а саме: в трудовій книжці зазначено ім`я ОСОБА_2 , що розбіжне за даними паспорта серії НОМЕР_1 від 09.04.1997 р., ОСОБА_2 ; в дипломі про навчання зазначено ім`я ОСОБА_2 , що також розбіжне с паспортом ОСОБА_2 , та в військовому квитку ім`я ОСОБА_3 (рос. мова) розбіжне з паспортом Иосиф (рос. мова).

Згідно Наказу Міністерства Юстиції України від 02.03.2015 №295/5 «Про порядок затвердження Порядку виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок (копій, витягів): Архівні довідки про підтвердження трудового стажу оформлюються лише за той період роботи, відомості про який є в документах архіву. При цьому зазначаються точна назва посади, яку обіймала фізична особа, і період її роботи на цій посаді. Відомості про роботу в різних установах надаються в одній довідці.

Крім того, в Розділі ІІІ п. 11 вищезазначеного Наказу Міністерства юстиції України зазначається, що: Прізвище, ім`я та по батькові особи, стосовно якої запитується інформація, подаються згідно з архівними документами. Різночитання, невідповідність їх написання в запиті та в архівних документах позначаються словами «так у документах».

Судом встановлено, що ім`я заявника ОСОБА_2 значиться у таких документах: свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Зборівським РВ УМВС України в Тернопільській області 09.04.1997 року, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру від 23.07.2001 року, довідка ОК-5 дані з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, дані від 06.02.2023 р.

Слід зазначити, що у Вкладенні до трудової книжки колгоспника українською мовою значиться « ОСОБА_1 ». Дана помилка у написанні його імені, могла статися через написання імені «Йосиф», яке має різні форми в побуті ОСОБА_2 .

Для підтвердження доводів заявника, його адвокатом Ковтун К.В був зроблений запит у Українське бюро лінгвістичних експертиз. На зроблений запит бюро лінгвістичних експертиз надали відповідь № 056/427-m від 07.12.2022 року та повідомили, що з практики лінгвістичних експертиз відомі численні випадки фіксації в документах однієї особи різних варіантів особових імен спільного етимологічного походження (на зразок, ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; Федір / Теодор тощо), а також розмовних варіантів цих імен та похідних від них імен по батькові. Найчастіше такі розбіжності виникають внаслідок сплутування варіантних пар імен, що особливо ускладнюється при міжмовному перетворенні, коли у різних мовах (зокрема, українській та російській) такі пари не збігаються. З урахуванням зазначеного особові імена ЙОСИФ (паспорт, запис ОСОБА_1 ,) та ЙОСИП (свідоцтво про укладення шлюбу, диплом, трудова книжка, запис ОСОБА_1 ), ИОСИФ (свідоцтво про народження, запис ОСОБА_6 ), а також рос. ИОСИП (паспорт, запис російською мовою ОСОБА_6 ) та рос. ИОСИФ (військовий квиток, запис російською мовою ОСОБА_6 ) попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок змішування в мовній практиці та фіксації в офіційних документах імені по батькові варіантів особового імені ЙОСИП / ЙОСИФ/ розм. ИОСИФ рос. ИОСИФ / рос. розм. ИОСИП (а.с.29).

Підтвердженням того, що трудова книжка від 01.06.1983 НОМЕР_3 дійсно належить Заявнику є те, що відомості в довідці Пенсійного Фонду України від 06.12.2023 року Форма ОК-5 щодо трудової діяльності заявника за 1999 рік по 2011 рік співпадають з відомостями, зазначеними у трудовій книжці за вказаний період.

Також співпадають періоди роботи та відомості про роботу в таких організаціях:

- Спілка власників земельних паїв «ПОДІЛЛЯ» (Код ), прийнятий на роботу 17.03.1997 р. запис в трудовій книжці під № 1 від 17.03.1997 р., звільнений 17.04.2000 році у зв`язку з реорганізацією, запис у трудовій книжці №2 від 17.04.200 р.;

- прийнятий на роботу у Приватне агропромислове підприємство «ПОДІЛЛЯ» () запис в трудовій книжці №3 від 01.04.2000 року;

- Березівський центр зайнятості () - запис в трудовій книжці №30 від 07.04.2006 року, та в інших організаціях.

Відповідно до п. 26 Постанови Кабінету міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній»: Якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

В п. 20 Постанови Кабінету міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній»:У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Встановлення зазначеного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє йому отримувати призначену пенсію та зарахувати трудовий стаж.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

При цьому, до вказаного висновку суд дійшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає задовольнити заяву про встановлення факту приналежності особі документів.

Рішення повинно відповідати вимогам Цивільно-процесуального кодексу України бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись статтями 12, 13, 293, 315,318 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту приналежності особі документів - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ):

- трудової книжки від 01.06.1983 НОМЕР_3 , заповненій відповідальною особою ОСОБА_8 ;

- військового квитку НОМЕР_5 від 20.11.1980 р, виданий Зборівським районним військовим комісаріатом Тернопільської області;

- диплому серії НОМЕР_6 від 21.07.1980 р, виданий ОСОБА_1 середнім професійним-технічним училищем №45 в с. Олесько Буського (тепер Золочівського) району Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Заявник: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ).

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, вул. Канатна 83, м. Одеса)

У зв`язку з підвищенням кваліфікації судді з 22.05.2023 року по 24.05.2023 року, повний текст рішення виготовлений та підписаний 26.05.2023 року.

Суддя І.А. Римар