Справа № 523/9111/23
Провадження №2/523/3661/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді - Малиновського О.М.

за участю секретаря - Славинського А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в м. Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи Суворовський відділ ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) про зменшення розміру аліментів, внесення аліментів на особистий рахунок дитини,

ВСТАНОВИВ

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи.

Таран звернувся до суду з позовними вимогами в яких просить:

зменшити розмір аліментів, які з нього стягуються за судовим наказом №523/9469/21 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/3 частки на 1/8 частину заробітку (доходу);

просить дозволити йому, на період воєнного стану, офіційно здійснювати переказ грошових коштів-аліментів на дитячі рахунки, а не на користь ОСОБА_2 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що згаданим вище судовим наказом з нього на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 стягнути аліменти у розмірі 1/3 частки. На думку позивача встановлений судом розмір аліментів повинен бути зменшений, так як у нього погіршився стан здоров`я, він перебуває на обліку та регулярно спостерігається у невролога, кардіолога та сімейного лікаря, потребує постійного медикаментозного лікування. Крім того, на його утриманні перебувають мати та батько. З січня 2022р. він втратив роботу не отримує жодної соціальної виплати. Разом з тим, він продовжує сплачувати аліменти на дітей у розмірі 3000,00грн. на місяць у 2022р. та у розмірі 4000,00 грн. у 2023р. Позовні вимоги щодо надання дозволу проводити оплату аліментів на рахунок дітей не містять будь якого обґрунтування. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Від відповідачки ОСОБА_2 13.07.2023р. до суду надійшов відзив на позовні вимоги в якому вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на безпідставність заявлені позовних вимог.

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 27.06.2023р. Кузьміною О.І. було відкрито провадження у справі з призначення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Рішенням Вищої ради правосуддя №89 від 26.09.2023р. було достроково закінчено відрядження судді Херсонського міського суду Херсонської області Кузьміної О.І. до Суворовського районного суду міста Одеси з 10.10.2023 року.

При повторному автоматизованому розподілі, суддю Малиновського О.М. визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси Малиновським О.М. від 11.10.2023р. справу було прийнято до провадження з призначенням розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 16.11.2023р. заяву ОСОБА_1 про закриття провадження у справі було повернуто у зв`язку із зловживанням процесуальним правом. Розгляд справи був відкладений до 28.11.2023р.

ІІІ. Позиції сторін.

Позивач ОСОБА_1 в призначене судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином. Водночас позивач направив до суду заяву в якій просить вирішити судом вимогу про внесення аліментів на особистий рахунок дітей, а у випадку не задоволення таких, просить закрити провадження у справі, так як він не планує зменшувати розмір аліментів у цьому провадженні.

Приймаючи до уваги, що закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову не може ґрунтуватися на умовах розгляду та/або не розгляду будь якої частини позовних вимог, суд дійшов висновку, що така заява не може бути прийнята до розглянуто, а розгляду підлягають усі позовні вимоги ОСОБА_1 , по яким було відкрито провадження у справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась. Про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином.

Суворовський відділ ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) не забезпечив участі свого представника у судовому засіданні. Від начальника відділу до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи по суті.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Суд, вивчивши матеріли справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини прийшов до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу у сторін народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Судовим наказом Суворовського районного суду м. Одеси від 24.06.2021р. (справа №523/9469/21) з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 були стягнути аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу).

Згідно виписки з медичної картки хворого, виданої ЦМСД №5 Одеської міської ради від 16.03.2023р. убачається, що ОСОБА_1 був поставлений діагноз: «гіпертонічна хвороба ІІ ступ., ст.3 прогресуюча течія, гепертонічне серце ІІ ст. СНІ, ризик3. Дисциркуляторна енцефалопотія Іст. З цефалгічним та астено-невроллогічним синдромом. Тревожно-депресивний розлад, під питанням». ОСОБА_1 перебуває на обліку в КНП «ЦПМСД №5». Рекомендовано спостереження у невролога, кардіолога та сімейного лікаря. Потребує медикаментозного лікування. За лікувальними та трудовими рекомендаціями, надана порада на консультацію психіатра.

Згідно реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування (форма № ОК-7), ОСОБА_1 у 2020р. отримав заробіток у розмірі 3118,01грн., у 2021р. у розмірі 34504,55грн., у 2022р. у розмірі 15159,01грн. Відомості про дохід(заробіток) за 2023р. позивачем суду не надано.

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ Одеської міської ради від 09.12.2003р., ОСОБА_1 є власником частки квартири АДРЕСА_1 .

Підставою звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів є посилання позивача на зміну матеріального стану та стану здоров`я, що унеможливлює проведення сплати аліментів у розмірі, визначеному судовим наказом.

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений за домовленістю сторін або рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилається на те, що у нього змінився матеріальний стан, оскільки на теперішній час не може працевлаштуватись та отримувати дохід, а також внаслідок погіршення стану здоров`я.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

У відповідність до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Так, посилаючись на зміну матеріального стану ОСОБА_1 вказує на відсутність у нього на теперішній час роботи та постійного джерела доходу. Разом із тим, матеріали справи не місять жодного доказу, який би вказував на те, що ОСОБА_1 у 2023р. не отримував будь якого доходу (заробітку). Натомість, позивачем надані відомості з Пенсійного фонду України, з яких убачається, що він як у 2021р. так і у 2022р. отримував дохід (заробіток). Відтак, позивачем не доведено, що з часу стягнення з нього аліментів (2021р.) та до теперішнього часу його дохід (заробіток) значно став меншим. Більш того, суд приймає до уваги посилання ОСОБА_1 у позовній заяві, що незважаючи на відсутність заробітку, він сплачує щомісячно аліменти на утримання дітей у розмірі 4000,00грн., що вказує на отримання ним доходу.

Є недоведеними й посилання ОСОБА_1 , що хвороби, які були встановлені йому у 2023р. не існували на час стягнення з нього аліментів за судовим наказом.

Посилання ОСОБА_1 про те, що на його утриманні перебувають його батьки: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , взагалі не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи судом, так як документально не підтверджено.

Щодо позовних вимог про внесення аліментів на особистий рахунок дитини то слід заначити таке.

За приписами ст.186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці.

У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Аналіз вказаної норми вказує на те, що підставою для задоволення позовних вимог про внесення аліментів на особистий рахунок дитини є доведеність факту нецільового витрачення аліментів.

З боку ОСОБА_1 суду не надано жодного доказу, який би вказував не нецільове витрачення аліментів з боку матері дітей, ОСОБА_2 .

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі.

VІ. Судові витрати.

Згідно ст.141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.12,81,141,263 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, внесення аліментів на особистий рахунок дитини залишити без задоволення у повному обсязі.

Відомості про сторін.

Позивач: ОСОБА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , рнокпп: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду, через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складено 28 листопада 2023р.

Суддя