Справа №707/3141/23
Провадження №2/707/1281/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2023 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Костроміної Л.В.,

законного представника позивача ОСОБА_1

представника законного представника позивача Демиденко М.В.

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальних збитків, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

1. Позиції сторін, процесуальні дії

1.1. ОСОБА_1 інтересах ОСОБА_4 звернулася до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_5 про стягнення матеріальних збитків, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 17.12.2022 о 16 годині 29 хвилин в м. Черкаси по вул. Онопрієко-Смаглія водій ОСОБА_6 керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21154», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху та допустив виїзд на смугу зустрічного руху, в результаті чого відбулося зіткнення з транспортним засобом марки «Toyota RAV 4», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 . Постановою Черкаського районного суду від 09.01.2023 по справі № 707/2963/223 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім того, ОСОБА_6 на час дорожньо-транспортної пригоди був тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами, однак ОСОБА_5 дала в користування автомобіль своєму синові ОСОБА_6 . Відповідно до звіту №А12-39 від 18.01.2023 року про оцінку автомобіля «Toyota RAV4», НОМЕР_3 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Toyota RAV4» ОСОБА_4 унаслідок ДТП на 18.01.2023 складає 297 799, 83 грн. Транспортний засіб «ВАЗ 21154», д.н.з. НОМЕР_4 застрахований в страхові компанії «Оранта» від 23.08.22р. №АТ3255314. Страховий ліміт відповідно до полісу складає 160000 грн.

Враховуючи те, що завдані збитки суттєво перевищують страховий ліміт, тому між сторонами, а саме власником транспортного засобу «ВАЗ 21154» ОСОБА_5 та водієм автомобіля «Toyota RAV4» ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , досягнуто спільної домовленості щодо розрахунку, а саме частина завданих збитків, які не охоплюються страховим лімітом за полісом, в сумі 137799,83грн. добровільно сплачується власником транспортного засобу. Дані зобов`язання були виконані, що підтверджується розписками. Тим самим, ОСОБА_5 добровільно відшкодовуючи ОСОБА_1 грошові кошти за дорожньо-транспортну пригоду взяла на себе зобов`язання перед ОСОБА_1 щодо відшкодування матеріальних збитків. Під час проведення відновлювального ремонту було виявлено додаткові пошкодження автомобіля «Toyota RAV4» р.н. НОМЕР_3 та вартість матеріального збитку згідно з повторною оцінкою пошкоджень збільшилась на 61827,35 грн.

У зв`язку із цим, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_5 на її користь витрати на відшкодування матеріальної шкоди в сумі 61827,35 грн.

1.2. Представник відповідачки надав до суду відзив, в якому вказав, що відповідачка сплатила на користь позивачки всі кошти, які вони обумовили у розписці. Належним відповідачем у даній справі є ОСОБА_6 , який керував автомобілем та був винним у ДТП. Про позбавлення ОСОБА_6 права керування транспортними засобами відповідачці не було відомо, про це не знав і сам ОСОБА_6 . З наданих матеріалів не видно, чи зверталася позивачка до страхової компанії та чи отримувала страхове відшкодування. Повторно наданий позивачкою звіт є недостовірним. Докази понесення витрат на правову допомогу відповідачкою будуть надані протягом п`яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення.

1.3. Згідно з ухвалами від 28.11.2023, які відображені у протоколі судового засідання, суд відмовив у задоволенні клопотань представника відповідачки про виклик експерта про залучення до участі у справі третьої особи.

1.4. У судовому засіданні законна представниця позивачки та адвокат підтримали позовні вимоги з підстав, які викладені у позовній заяві.

Представник відповідачки у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, які викладені у відзиві.

2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин

2.1. Відповідно до копії постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 09.01.2023 по справі № 707/2963/23, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. З постанови суду вбачається, що 17.12.2022 о 16 годині 29 хвилин в м. Черкаси по вул. Онопрієко-Смаглія водій ОСОБА_6 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21154», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху та допустив виїзд на смугу зустрічного руху, в результаті чого відбулося зіткнення з транспортним засобом марки «Toyota RAV 4», державний номерний знак НОМЕР_2 . Вказаними діями ОСОБА_6 порушив вимоги п.п. 2.3б, 12.1, 12.3 Правил Дорожнього руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. У судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні правопорушення визнав. Постанова набрала законної сили 21.01.2023.

Відповідно до копії постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 20.01.2023 по справі № 707/89/23, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. З постанови суду вбачається, що ОСОБА_6 29.12.2022 о 17 годині 01 хвилині в с. Геронимівка Черкаського району Черкаської області по вул. Благовісній керував транспортним засобом «ВАЗ 21043», державний номерний знак НОМЕР_5 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами, згідно з постановою Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами ВП №58425849 від 26.09.2022, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху. Постанова набрала законної сили 31.01.2023.

2.2. Відповідно зі звітом суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_8 № А12-39 від 18.01.2023, підготовленого на замовлення ОСОБА_1 , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ «Toyota RAV 4», державний номерний знак НОМЕР_2 , складає 274488,83 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобіля унаслідок ДТП на 18.01.2023 дорівнює 297799,83 грн.

Відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_8 № А07-23 від 28.07.2023, підготовленого на замовлення ОСОБА_1 , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ «Toyota RAV 4», державний номерний знак НОМЕР_2 , складає 335253,18 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобіля унаслідок ДТП на 28.07.2023 дорівнює 359627,18 грн.

2.3. Згідно з копією розписки від 02.03.2023 ОСОБА_5 із сумою відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Toyota RAV 4», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 , що були завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 17.12.2022 в м. Черкаси по вул. Онопрієко-Смаглія за участю автомобіля «ВАЗ 21154», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля «Toyota RAV 4», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , в розмірі 297799,83 грн. погодилася та зобов`язалася компенсувати частину завданих збитків в сумі 43486,56 грн., з вирахуванням страхового ліміту в розмірі 160000 грн. та сплаченої на момент написання розписки суми в розмірі 94313,56 грн. до 05.05.2023.

Згідно з копією розписки від 03.02.2023 ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , отримала від ОСОБА_5 94313,56 грн., як частину компенсації за завдані матеріальні збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 17.12.2022 в м. Черкаси по вул. Онопрієко-Смаглія, за участю автомобіля «ВАЗ 21154», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля «Toyota RAV 4», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , а також погоджено залишок збитків у розмірі 43486,56 грн. та кінцева дата їх повернення 05.05.2023.

Відповідно до квитанції від 19.04.2023 на користь ОСОБА_1 була сплачена сума в розмірі 43486 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнала, що вона повністю отримала від ОСОБА_5 кошти за розпискою від 02.03.2023.

3. Релевантні джерела права

3.1. Статтею 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками визнаються, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Згідно із ч. 1 ст. 1188 ЦК шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно із ст. 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

3.2. У постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року по справі № 755/7666/19 вказано, що якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

У постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року по справі № 456/881/17 вказано, що результат аналізу частини четвертої статті 1187 ЦК України дає можливість стверджувати, що умовою застосування частини четвертої статті 1187 ЦК України є заволодіння транспортним засобом внаслідок протиправних дій іншої особи (осіб), тобто поза волею його власника (володільця). При цьому передання власником транспортного засобу з порушенням публічних норм (зокрема, особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння) не є його неправомірним заволодінням, з огляду на наявність волі власника.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

4. Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. Суд зазначає, що в даній справі законна представниця позивачки та її адвокат визначили відповідачем саме власника транспортного засобу ОСОБА_5 , а не з особу, з вини якої було завдано шкоди автомобілю позивачки - ОСОБА_6 . В судовому засіданні адвокат Демиденко М.В. вказала, що таке визначення відповідача пов`язано з тим, що саме ОСОБА_5 склала розписку з приводу зобов`язання виплатити шкоду, завдану у ДТП.

Суд не погоджується з вищевказаними твердженнями адвоката та зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє таким джерелом. Тобто, за загальним правилом відповідати за шкоду, завдану у ДТП, поза межами страхового ліміту має особа, яка володіла (керувала) транспортним засобом та з вини якої було завдано шкоди, а не власник транспортного засобу, який не керував транспортним засобом.

Факт складення ОСОБА_5 розписки про зобов`язання відшкодувати шкоду не означає, що вона стала належним відповідачем у спірних правовідносинах. ОСОБА_5 у розписці добровільно, без нормативно-правових підстав, зобов`язалася відшкодувати на користь ОСОБА_1 лише суму в розмірі 43486,56 грн, а ОСОБА_1 в судовому засіданні визнала, що ОСОБА_5 виплатила їй вказану суму. Отже, ОСОБА_5 повністю виконала добровільно взяті на себе майнові зобов`язання у спірних правовідносинах.

Факт керування водієм ОСОБА_6 транспортним засобом під час ДТП за наявності стосовно нього постанови державного виконавця про обмеження у праві керування транспортними засобами також не впливає на те, що ОСОБА_5 є неналежним відповідачем у цій справі. Умовою застосування частини четвертої статті 1187 ЦК України та покладення на власника транспортного засобу відповідальності за шкоду є заволодіння транспортним засобом внаслідок протиправних дій іншої особи, тобто поза волею його власника (володільця). В даному випадку відсутні докази заволодіння транспортним засобом з боку ОСОБА_6 поза волею власниці ОСОБА_5 .

4.2. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача, а такому у їх задоволенні належить відмовити. При цьому, суд не вдається до оцінки інших аргументів представників сторін щодо суті позову, оскільки ці аргументи можуть бути оцінені в судовому порядку лише в разі пред`явлення позову до належного відповідача.

5. Розподіл судових витрат

5.1. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Згідно з копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_6 від 31.01.2029 ОСОБА_1 встановлена 2 група інвалідності.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що законна представниця позивачки була звільнена в силу Закону від сплати судового збору за подання даного позову, а отже після відмови у задоволенні позову з неї неможливо стягнути судовий збір на користь держави.

5.2. Стосовно витрат відповідачки на правову допомогу суд зазначає, що у відзиві представник відповідачки вказав про надання доказів цих витрат протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 289, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 інтересах ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення матеріальних збитків, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У повному обсязі рішення складено та підписано 28 листопада 2023 року.

Суддя Д. Б. Баронін