Справа № 523/5810/23
Провадження №2-о/523/256/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої - судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судових засідань Орлова В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду залі судових засідань № 24 у м. Одеса, в порядку окремого провадження цивільну справу № 523/5810/23 за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду із заявою про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви вказують на те, що 20.07.2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 557. Від даного шлюбу народились діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спільне життя подружжя не склалося, оскільки, за час перебування у шлюбі через непорозуміння та психологічну несумісність. 31.03.2023 року сторонами було укладено Договір між батьками про визначення місця проживання дітей, про сплату аліментів на дітей та порядок здійснення батьківських прав, в якому сторони добровільно вирішили питання з ким із них буде проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дитини. Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Писаренком Є.С. Оскільки збереження сім`ї є неможливим, просять суд задовольнити їх заяву та ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений 20.07.2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 557.

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд провести слухання справи за їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

По справі встановлено, 20.07.2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 557 (Свідоцтво про укладення шлюбу Серії НОМЕР_1 від 20.07.2001 року).

Від даного шлюбу народились діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження Серії НОМЕР_2 від 19.04.2002 року), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Свідоцтво про народження Серії НОМЕР_3 від 21.05.2005 року), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (Свідоцтво про народження Серії НОМЕР_4 від 08.09.2010 року), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (Свідоцтво про народження Серії НОМЕР_5 від 22.01.2013 року).

Згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

По справі встановлено, що 31.03.2023 року сторонами було укладено Договір між батьками про визначення місця проживання дітей, про сплату аліментів на дітей та порядок здійснення батьківських прав, в якому сторони добровільно вирішили питання з ким із них буде проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дитини.

Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Писаренком Є.С. та зареєстровано в реєстрі за № 758.

Так, відповідно до п. 2 Договору керуючись ст. 160 Сімейного кодексу України, Сторони, домовились, за спільною згодою та згодою дітей, що місцем постійного проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначено за місцем проживання Батька, та малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визначено за місце проживання Мати.

Також, вказаним Договором врегульовано порядок сплати аліментів.

Зокрема, п. 2.1 Договору визначено, що Батько за домовленістю сторін зобов`язується надавати або одночасно виплатити Матері аліменти на Дітей, а також здійснювати інші передбачені даним договором виплати, до моменту досягнення кожною дитиною повноліття або, у разі навчання дитини за денною формою навчання у вищому навчальному закладі, - до його закінчення.

Відповідно до п. 2.2 Договору сторони домовились, що аліменти повинні бути виплачені Батьком у вигляді грошових коштів у гривні у сумі 5500,00 грн. на кожну дитину щомісяця, яка не проживає з ним. Розмір аліментів на Дитину щорічно підлягає індексації. Мінімальний розмір аліментів на Дитину не може бути меншим, ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Пунктом 3.1 Договору батько має право безперешкодно відвідувати ДИТИНУ- 2, в тому числі 3 рази на тиждень до 3 годин на день за місцем її проживання, завчасно попередивши про приїзд по телефону або за допомогою іншого засобу зв`язку, а також має право за попередньою домовленістю з матір`ю брати ДИТИНУ- 2, за її бажанням та з урахуванням стану здоров`я, до себе на суботу та неділю двічі на місяць.

Відповідно до п. 3.2 Договору мати має право безперешкодно відвідувати ДИТИНУ - 1. В тому числі 3 рази на тиждень до 3 годин на день за місцем її проживання, завчасно попередивши про приїзд по телефону або за допомогою іншого засобу зв`язку, а також має право за попередньою домовленістю з Батьком брати ДИТИНУ - 1, за її бажанням та з урахуванням стану здоров`я, до себе на суботу та неділю двічі на місяць.

Згідно вимог ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України.

Суд враховує, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а заявники не мають наміру та бажання зберегти шлюб.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що слід розірвати укладений між сторонами шлюб.

Керуючись ст.ст. 4 - 7, 10, 49, 76, 79, 211, 228, 244, 258 - 259, 264, 265, 293 ЦПК України, ст.55, 109, 112, 160 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений 20.07.2001 року між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), про що Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції зроблено актовий запис № 557 - розірвати.

Після набрання рішенням суду законної сили копію рішення суду направити до Суворовського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом згідно з ч. 3 ст. 115 СК України є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного тексту судового рішення 23 травня 2023 року.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси: І.О. Кремер