н/п 2/490/1295/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого - судді Чулуп О.С.

при секретарі - Ребрина Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про відшкодування шкоди

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, в якому просила стягнути з відповідача шкоду заподіяну залиттям квартири в розмірі 134440 грн., у тому числі: відшкодування вартості майнових збитків в розмірі 129 440 грн; вартість проведеної експертизи в розмірі 5000 грн; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000 грн; судовий збір в розмірі 1344,40 грн.

Позивач вказує, що внаслідок недбалих дій відповідача відбулося затоплення її квартири, внаслідок чого остання була пошкоджена та в квартирі необхідно провести ремонт.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задоволити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 . Представник відповідача вказав, що акт обстеження було складено з порушенням вимог законодавства, за відсутності відповідача та його представника, не містить відомостей щодо характеру залиття та його причини, не зазначено осіб, які допустили таке залиття. Також представник відповідача зазначив, що у відповідача є малолітня дитина, яку він в березні 2022 року в зв`язку з веденням активних бойових дій на території м. Миколаєва змушений був вивезти та до цього часу вони не повернулись. Також, представник відповідача вказує, що 12 квітня 2022 року через перебитий росіянами водогін Дніпро-Миколаїв м. Миколаїв залишилося без централізованого водопостачання. Через місяць його відновили, але у кранах тече виключно технічна вода ( що є загальновідомим фактом), яка через свою солоність роз`їдає трубопровід, в тому числі внутрішньобудинкові мережі та внутрішньоквартирні. Окрім того зазначає, що війна є форс-мажорними обставинами, а тому особа звільняється від відповідальності за невиконання обов`язків згідно чиного законодавства.

Вислухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом досліджено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.03.2018 року згідно якого за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва від 23.12.2022 року відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Судом досліджено висновок суб`єкта оціночної діяльності від 19 вересня 2022 року згідно якого вбачається, що ринкова вартість збитків, що виникли від залиття приміщень квартири АДРЕСА_2 становить 129 440 грн.

Згідно із ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У постанові від 03.12.2014 року № 6-183цс 14 Верховний Суд України дійшов правового висновку, що в цивільному процесі законом не покладається обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, позивач лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

Так, представник відповідача вказав, що акт про залиття квартири складено з порушення законодавства, а саме не містить відомостей щодо характеру залиття та його причини, не зазначено осіб, які допустили таке залиття, не містить відомостей про присутність під час його складання мешканців або власників квартири АДРЕСА_4 , не конкретизовано, де саме відбулася аварія та внаслідок чого.

Так, згідно додатку № 4 «Правил утримання житлових будинків та прибудинкових території» затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

З наявного в матеріалах справи акту від 18 серпня 2022 року вбачається, що він складений комісією в складі майстера дільниці ОСОБА_3 , слюсаря-сантехніка ОСОБА_4 та власника квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_1 . Згідно вказаного акту, в результаті обстеження встановлено наступне: квартира АДРЕСА_2 . 06.08.2022 року відбулось залиття квартири з вищерозташованої квартири АДРЕСА_4 . Наслідок аварії залиття стелі (кімнати, кухня, коридор, санвузол) загальною площею орієнтовоно 22 кв.м. Площа залиття стін 20 кв.м. Внаслідок залиття пошкоджено внутрішні електронні мережі квартири, прибори обліку електричної енергії, підлога в кімнаті, кухні, коридорі та санвузлі. Причина залиття внутрішньоквартирна розводка мережі холодного водопостачання квартири АДРЕСА_4 , аварійний прорив на кухні. Отже, акт містить посилання на характер залиття, його причини, місце аварії тощо.

Крім того, судом досліджено дефектний акт від 07 вересня 2022 року на поточний ремонт квартири АДРЕСА_2 , який містить перелік робіт та витрат, які необхідні для проведення ремонту у вищевказаній квартирі. З даного акту вбачається, що ремонтні роботи слід проводити щодо підлоги, стелі, стін, дверей. Дані щодо площі залиття вищевказаних об`єктів співпадають з даними, які містяться в акті від 18 серпня 2022 року.

З огляду на викладене, суд вважає акт таким, що відповідає вимогам Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, та таким, що дає можливість встановити дійсний обсяг спричинених пошкоджень. Непідписання акту відповідачем не впливає на його правильність, оскільки зворотного останній не довів.

Суд не бере до уваги доводи відповідача щодо наявності форс-мажорних обставин через оголошення в країні воєнного стану та звільнення з у зв`язку з цим відповідача від відповідальності за невиконання обов`язків, оскільки відповідачем не доведено яким чином наявність оголошеного воєнного стану вплинуло на здатність відповідача виконати свій обов`язок щодо збереження майна та недопущення аварії.

Суд також не бере до уваги доводи відповідача щодо причини затоплення квартири позивача через подачу в мережу водопостачання м.Миколаїв соленої води, оскільки відповідачем не надано доказів, що саме наявність солоної води у водопровідній системі спричинило виникнення аварії.

Так чином відповідачем не доведено факту відсутності його вини у залитті квартири позивача.

За такого, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача майнової шкоди в розмірі 129440 грн. є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача вартості проведеної експертизи в розмірі 5000 грн., то в задоволенні такої слід відмовити, оскільки позивачем не надано доказів сплати коштів за проведення останньої.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат за професійну правничу допомогу в розмірі 16 000 грн., то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року справа № 72/1010/16-ц, провадження № 61-3416 св 18 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

На підтвердження обставин щодо оплати послуг по наданню правової допомоги суду не надано таких доказів, а саме платіжних документів про оплату таких послуг. За такого суд приходить до висновку, що щодо стягнення правових витрат з відповідача на користь позивача слід відмовити.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1294,27 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 10-13, 19, 76-81, 137, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 129 440 (Сто двадцять дев`ять тисячі чотириста сорок) грн. 00 коп. для відшкодування матеріальної шкоди.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 1294,27 грн.

В задоволенні вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя