Справа№592/3200/21
Провадження №2-др/592/19/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

17 травня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Литовченка О.В.,

за участю секретаря судового засідання Цюпки Т.О.,

розглянув у порядку загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Сумська міська рада про зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У березні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та просив суд зобов`язати відповідача ОСОБА_3 , який мешкає: АДРЕСА_1 вчинити певні дії, а саме знести огорожу між суміжною присадибною земельною ОСОБА_1 , що мешкає: АДРЕСА_2 , де вона встановлена на території присадибної земельної ділянки ОСОБА_1

25.03.2021 ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 29.04.2021.

10.09.2021 ухвалою суду закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду на 06.10.2021.

24.12.2021 ухвалою суду задоволено клопотання позивача та замінено у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії, відповідача ОСОБА_3 на належного відповідача ОСОБА_2 , відкладено розгляд на 26.01.2022.

Від відповідача ОСОБА_2 відзив на позовну заяву не надходив.

Ухвалою суду від 26.01.2022 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Сумську міську раду, відкладено судовий розгляд на 09.02.2022.

21.02.2022 рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Сумська міська рада про зобов`язання вчинити дії залишено без задоволення.

25.04.2023 Постановою Сумського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.02.2022 в частині мотивів відмови ОСОБА_1 у позові змінити, виклавши мотиввувальну частину в редакції постанови суду апеляційної інстанції.

21.03.2022 до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшла вказана заява, згідно якої адвокат Бровко Р.М. просить ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрат на правову допомогу в розмірі 7800 грн. та судові витрати сплати за проведення судової земельно-технічної експертизи у розмірі 10296 грн., загальна сума судових витрат 18096 грн.

Відповідачем ОСОБА_3 здійснено оплату правової допомоги адвоката відповідно до Договору про надання правової (правничої) допомоги у розмірі 7800,00 грн. Дана сума є фіксованою, гонорар сплачено у повному розмірі відповідно до п.2 розд.4 Договору про надання правової допомоги.

21.04.2022 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 26.04.2022.

У судове засідання відповідач ОСОБА_3 та адвокат Бровко Р.М. не з`явилися. В заяві про ухвалення додаткового рішення адвокат Бровко Р.М. просив проводити розгляд справи без його участі.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції України визначено, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною 2 ст. 15 ЦПК України визначено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частинами 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

На підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Згідно правил пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в задоволенні позову - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України від 5 липня 2012 року N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону N 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону N 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно -виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю.

Вирішуючи дане питання Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява N 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява N 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_3 поніс витрати на професійну правничу допомогу, що підтверджується: договором про надання правової (правничої) допомоги № 02/26-04-21 від 26 квітня 2021, Актом приймання-передачі виконаних робіт від 23.02.2022, квитанцією до прибуткового касового ордера №01/12-01-2022 від 12.01.2022, квитанцією №0.0..1 від 01.06.2021, квитанцією №0.0..1 від 07.06.2021.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат Бровко Р.М. з 26.04.2021 представляв інтереси відповідача ОСОБА_3 , а з 12.01.2022 представляв інтереси відповідача ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_3 з моменту прийняття спадщини за заповітом та до 03.07.2017, був власником земельної ділянки та домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 . 03.07.2017 згідно Договорів дарування ОСОБА_3 передав безоплатно у власність ОСОБА_2 . Земельну ділянку та будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Так, стороною відповідача - відповідачем ОСОБА_3 та його представником адвокатом Бровком Р.М. з моменту отриманя ухвали про відкриття провадження від 19.03.2021 та до 27.10.2021 фактично було приховано від суду, що відповідач ОСОБА_3 є неналежним відповідачем у справі. Відзив представником відповідача ОСОБА_3 адвокатом Бровком Р.М. було подано 28.04.2021, в якому просили відмовити у задоволенні позову до відповідача ОСОБА_3 , але не з підстав відсутності у нього на праві власності спірної нерухомості. Сторона відповідача після дослідження доказів у справі вважали за можливе переходити до судових дебатів з метою ухвалення судом рішення. Тільки після витребування у відповідача судом за власною ініциативою з метою повноти та об`єктивності розгляду інформації про право власності на земельну ділянку та домоволодіння станом на час розгляду справи, було надано підтверджуюі докази щодо відсутності права власності у ОСОБА_3 на зазначену нерухомість з 03.07.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідач ОСОБА_3 зловживаючи своїми правами учасника справи - сторони, свідомо тривалий час приховував від суду інформацію про те, що він є неналежним відповідачем у справі, що зумовило участь його представника - адвоката Бровка Р.М. у судових засіданнях, подання клопотань, доказів в тому числі проведення земельно-технічної експертизи № 18 від 11.06.2021, проведеної за заявою адвоката Бровка Р.М. від 01.06.2021 для подання до суду.

На даний час просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу на свою користь. Більшість судових засідань у яких приймав участь адвокат Бровко Р.М. в інтересах ОСОБА_3 , (6 судових засідань) по 27.10.2021, не було зазначено, що ОСОБА_3 не є належним відповідачем у справі, оскільки належним відповідачем у справі є ОСОБА_2 як власник домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

Крім того, заява про ухвалення додаткового рішення містить вимогу щодо стягнення витрат зі сплати за проведення земельно-технічної експертизи№ 18 від 11.06.2021, проведеної за заявою адвоката Бровка Р.М. від 01.06.2021 для подання до суду у розмірі 10296 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи.

Згідно ст. 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справ, але на підставі всього вищевикладеного, суд вважає що замовлення представником ОСОБА_4 01.06.2021, оплата ОСОБА_3 10296 грн. за проведення експертизи та проведення земельно-технічної експертизи не були направлені на захист інтересів ОСОБА_3 , як відповідача у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії з наведених мотивів.

Крім того, ні судом першої інстанції в рішенні від 21.02.2022, ні судом апеляційної інстанції в постанові від 25.04.2023 не враховано даний висновок як належний та допустимий доказ у вказаній справі, даний висновок не було взято до уваги, відмова у задоволенні позовних вимог мотивувалась з інших підстав. Тому в задоволенні вимог, щодо понесених витрат на проведення експертизи необхідно відмовити.

З урахуванням зазначених вище вимог процесуального закону, суд дійшов висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи 4000 гривень 00 копійок.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву представника ОСОБА_3 адвоката Бровка Руслана Миколайовича задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи 4000 гривень 00 копійок.

В іншій частині відмовити за необгрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення - в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 - АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_2 .

Третя особа: Сумська міська рада - м. Суми майдан Незалежності, 2, .

Повний текст судового рішення виготовлено 25.05.2023.

Суддя О.В. Литовченко