Справа № 202/6571/22
Провадження №2/202/399/2023
22 травня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді -
за участю секретаря -
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, -
І. Стислий виклад позиції позивача.
Згідно із змістом позовної заяви позивач просив стягнути з відповідача на його користь 100 000, 00 дол.США. Позовні вимоги були обґрунтовані невиконанням відповідачем договору позики, укладеного між сторонами 1 серпня 2020 року, в частині повернення коштів (позики).
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надано, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
1 серпня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено/підписано договір позики (далі - договір позики).
Так сторонами було погоджено наступне: ОСОБА_1 передає у власність ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 100 000,00 дол. США, а ОСОБА_2 зобов`язується повернути ОСОБА_1 суму позики в строк встановлений цим договором п.1 договору позики.
На момент укладення цього договору грошові кошти в сумі 100 000,00 дол.США ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 в повному обсязі, про що свідчать підписи сторін в договорі п.2 договору позики.
ОСОБА_2 зобов`язаний повернути ОСОБА_3 позику (грошові кошти у такій самій валюті, що були передані йому ОСОБА_1 ) у строк до 30 червня 2021 року, при цьому повернення позики має бути здійснено рівною часткою п.3 договору позики.
За домовленістю сторін сплата позики повинна підтверджуватись позикодавцем відповідними розписками про одержання грошей, які ОСОБА_1 зобов`язаний видати позичальнику одночасно із отриманням платежу від позичальника.
Доказів виконання умов договору позики, в частині своєчасного повернення суми боргу, суду надано не було.
ІІІ. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.
Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), відповідно до статті 610 ЦК України.
Так, під час судового розгляду судом було встановлено, що між позивачем, як позикодавцем, та відповідачем, як позичальником, виникли зобов`язальні відносини з повернення коштів, що підтверджується відповідним договором позики.
Судом також було встановлено, що відповідачем було отримано у позику 100 000, 00 дол.США , про що свідчать підписи наявні у такому договорі, на строк до 30 червня 2021 року. Позивач наполягає на тому, що відповідачем не було повернено кошти ні в строк передбачений умовами договору, ні на день звернення до суду із даним позовом. Зі сторони відповідача не було надано жодного доказу на підтвердження виконання ним умов договору позики, ні передбаченого договором розписки, ні жодного іншого доказу згідно якого вбачалось виконання такого договору.
Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Так, згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі ст. ст. 525, 526, 610, 611, 625 ЦК України, ст.ст. 4,12,81,263-268 ЦПК України суд,-
Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення коштів за договором позики.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 100 000, 00 дол.США за договором позики від 1 серпня 2020 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 12 405, 00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлений 25 травня 2023 року.
Суддя Г.О. Кухтін