Справа № 466/6439/23
Провадження № 2/466/1765/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Баєвої О.І.

секретаря судового засідання Шукост О.М.

за участю представника відповідача Жарського І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про захист прав споживачів, -

у с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати незаконним перерахування 19.05.2022 року грошових коштів в сумі 8536,61 грн із карткового рахунку; зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» відновити на картковому рахунку НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 списані 19.05.2022 року грошові кошти в сумі 8536,61 грн; зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» скасувати відсотки, пеню (штрафні санкції), нараховані за наслідками проведення операцій з перерахування 19.05.2022 року грошових коштів у сумі 8536,61 грн з карткового рахунку НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 ; стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на її користь моральну шкоду у сумі 5000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що в грудні 2019 року при працевлаштуванні до Сихівського районного суду м.Львова її було скеровано до відділення АТ КБ «Приватбанк» для виготовлення карти для виплат. Разом із картою для виплат працівником банку їй запропоновано отримати кредитну картку.

Позивач стверджує, що вона кредитну картку не використовувала, проте 25.07.2022 року на її мобільний номер телефону прийшло сповіщення про те, що вона повинна повернути борг. Покликається на те, що вона не вчиняла жодних дій із кредитними грошовими коштами, а тому змушена звернутися до суду.

Також стверджує, що внаслідок постійних дзвінків АТ КБ «Приватбанк» їй завдано моральної шкоди, яку вона оцінює в 5000 грн.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку із тим, що позивач не вжила заходів із збереження даних карти «Універсальна», оскільки для підключення карти до оплати в Інтернеті необхідно отримати конфіденційні дані з картки, а саме: термін дії картки та CVVкод. Зазначає, що у виникненні заборгованості на картці відсутня вина банку.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. В подальшому у судове засідання не з`явилася, подала заяву про проведення розгляду справи без її участі.

Представник відповідача Жарський І.Р. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаюсь на те, що такі не обґрунтовані.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню у зв`язку із наступним.

Згідно п. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на захист своїх прав державою; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції, відповідно до закону; звернення до суду.

Законом України «Про захист прав споживачів» врегульовані відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Так згідно ст. 1 цього Закону виконавцем є, суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; договором є, усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція; продукцією є, будь-який виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб; споживачем є, фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Судом встановлено, що 04.12.2019 року у відділенні АТ КБ «Приватбанк» Дробчак Л.В. було отримано картку НОМЕР_1 «Універсальна», референс SAMDNWFC6. Вказана картка активована 04.12.2019 року о 11.46 год.

З довідки про рух коштів по картці/рахунку НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC6 від 04.12.2019 року за період 01.05.2022 року по 05.09.2022 року вбачається, що за період часу з 24.05.2022 року по 15.06.2022 року проводилися регулярні операції із переказу коштів у Чилійських песо по курсу гривні на момент списання коштів в розмірах 27,04 грн, 27,12 грн 27,45 грн, 27,78 грн та 25,90 грн. Такі транзакції проводилися на оплату рекламних послуг «GOOGLE PLAY STORE GOOGLE, LAS CONDES». Загальна сума вказаних транзакцій становила 8388,76 грн.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 належить мобільний номер телефону: НОМЕР_4 . Даний факт ніким із учасників не оспорюється.

З 24.05.2022 року на номер телефону НОМЕР_4 надходили СМС-повідомлення із інформаціями про здійсненні транзакції, що стверджується витягом з архіву повідомлень, які надсилалися ОСОБА_1 на номер телефону НОМЕР_4 .

З довідки, наданої АТ КБ «Приватбанк» від 08.09.2023 року вбачається, що станом на 08.09.2023 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість перед АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 7049,58 грн.

Відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Невід`ємною частиною договору банківського обслуговування є Умови і правила надання банківських послуг (далі - Умови), розміщені на офіційному сайті https://privatbank.ua/terrns/ у мережі Інтернет.

Відповідно до п.2.1.4.48.1 Умов до обов`язків клієнта належить: не передавати Карти, ПІНи, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію третім особам, не використовувати картки або нанесені на них дані в цілях, не передбачених цим Договором, або що суперечать чинному законодавству; вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, розкрадання карти; нести відповідальність за операціями, здійсненими з використанням ПІНа, постійного пароля, одноразових паролів; операціями по зміні ПІНу.

Відповідно до ц.2.1.3.7.4 Умов та Правил держатель картки несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються І правильним введенням нанесених на карті даних, до моменту звернення Держателя Карти в Банк і заяви про блокування коштів на Картрахунку і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Карти в СТОП-ЛИСТ Платіжною системою.

Згідно з п.2.1.7.14. Умов та Правил у разі виявлення шахрайських операцій, згідно з кримінальним і цивільним законодавством України, відповідальність за можливе шахрайське використання інтернет-картки несе особа, яка виявилася в процесі слідства причетною до здійснення шахрайських операцій, або Клієнт, якщо згідно з Правилами платіжних систем фінансова відповідальність за шахрайські операції не може бути перенесена на сторону, яка здійснила незаконну операцію.

В судовому засіданні встановлено, що 19.08.2022 року за заявою ОСОБА_1 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000318 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Станом на дату ухвалення рішення по справі, суду не надано відомостей про хід та результати досудового розслідування. З наданих пояснень учасників судового розгляду вбачається, що кримінальне провадження не завершене, винних осіб у вчиненні кримінального правопорушення не встановлено.

Згідно з пунктом 14.12. статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та пунктом 1 розділу VI Положення № 705 користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Пунктами 2, 5 розділу VI Положення № 705 встановлено, що користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжній засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним. Користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем.

Відповідно до п.7 розділу X Положення № 705 контроль за рухом і цільовим використанням коштів за рахунками користувачів з використанням електронних платіжних засобів здійснюється власниками цих рахунків.

За змістом п.6 розділу VI Положення № 705 та п.14.6. ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 лише 25.07.2022 року звернулася на гарячу лінію АТ КБ «Приватбанк» та повідомила, що жодних фінансових операцій із карткою «Універсальна» не проводила. Даний факт також підтвердила ОСОБА_1 у своїй позовній заяві, а також у судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що відомостей про втрату ОСОБА_1 карти «Універсальна» в розпорядженні суду немає, сама ж ОСОБА_1 ствердила, що картка знаходиться у неї, для підключення картки до оплати в Інтернеті необхідно ввести конфіденційні дані, а саме: термін дії картки та CVV код, на мобільний номер телефону, яким користується ОСОБА_1 неодноразово надходили СМС повідомлення про здійсненні транзакції, проте остання звернулася до банку лише 25.07.2022 року, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки позивачем не доведено вини відповідача у наявній заборгованості за її картковим рахунком.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що внаслідок постійних дзвінків з АТ КБ «Приватбанк» їй заподіяно моральної шкоди, а тому просить стягнути з відповідача на його користь 5000 грн моральної шкоди суд приходить до висновку, що така не підлягає задоволенню у зв`язку із наступним.

Частиною 1 ст.23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди» при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди» передбачено, що судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, у зв`язку із тим, що в ході судового розгляду позивачем не доведено протиправність дій позивача щодо наявної заборгованості на картковому рахунку позивача.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про захист прав споживачів в ході судового розгляду судом не встановлено, суд приходить до висновку, що у задоволення позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України; Законом України «Про захист прав споживачів», суд -

у х в а л и в :

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про захист прав споживачів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Львівського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 27.11.2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1Д.

Суддя О. І. Баєва