СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/3345/23
ун. № 759/9169/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Бабич Н.Д., розглянувши матеріали позовної заяви АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

22.05.2023 р. до суду надійшов вказаний позов.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суддя дійшов висновку про передачу справи за підсудністю, виходячи з наступного.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист правлюдини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 8 ст. 187 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" на запит суду №85957 від 24.05.2023 р. надано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру, що ОСОБА_1 , зареєстрованою не числиться.

Відповідно до інфоримації щодо реєстрації місця проживання особи ОСОБА_1 , в ІТС "Реєстр територіальної громади м. Києва" зареєстрованим не значиться.

Таким чином встановлено, що справа в порядку ст. 27 ЦПК України не підсудна Святошинському районну суду м. Києва.

Відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Звертаючись до Святошинського районного сууд позивач зазначає, що останнім міцем проживання відповідача є АДРЕСА_1 , разом з тим будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних даних суду не надано.

Встановлено судом, що останнім відомим місцем реєстрації відповідача ОСОБА_1 , є АДРЕСА_2 , що свідчить копія паспорту відповідача, аналогічну адресу вказує позивач.

Таким чином, встановлено, що справа в порядку ч. 9 ст. 28 ЦПК України не підсудна Святошинському районному суду м. Києва.

Підстав для застосування ч. 9 ст 28 та ст. 30 ЦПК України, судом не вбачається.

Таким чином, розгляд даної справи територіально не підсудний Святошинському районному суду м. Києва, оскільки, відповідач на території Святошинського району м. Києва зареєстрованими не значаться, як і не є вказаний район, останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Визначаючи підсудність даної справи суд враховує, що позивач не зареєстрований в Святошинському районі м. Києва, визначити міце реєстрації на території України позивача не вдалось можливим, позивач таких даних суду також не надала, останнім відомим місце реєстрації відповідача є АДРЕСА_2 , що юрисдикційно відноситься до Артемівського районного суду м. Луганськ.

Разом з тим, відповідно до Розпорядження від 02.09.2014 № 2710/38-14 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ , визначаю територіальну підсудність Артемівський районний суд міста Луганська - Білокуракинський районний суд Луганської області.

За Розпоряджнення від 06.03.2022 № 1/0/9-22 Голови Верховного суду, змінено територіальну підсудність Білокуракинського районного суду Луганської області - Першотравенському міському суду Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленомустаттею 31 ЦПК України.

Згідно із п. 1 ч. 1ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до положень ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України "Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини", інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки, за його допомогою визначається "належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Згідно ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, дана цивільна справа передається на розгляд Першотравенському міському суду Дніпропетровської області в порядку ч. 9 ст. 28 ЦПК України, за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Керуючись ст.ст. 27 - 31, 187 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, - передати за підсудністю на розгляд Першотравенському міському суду Дніпропетровської області (вулиця Леніна, 16, Першотравенськ, Дніпропетровська область, 52800).

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Н.Д. Бабич