Справа № 136/682/23
провадження № 2/136/138/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2023 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Іванця О.Д., за участі секретаря судового засідання Рипюк Т.П., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

18.04.2023 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_2 , який до дня своєї смерті постійно проживав з батьком позивача ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3 . На момент смерті батька в Липовецькому районному суді знаходився його позов про визнання права власності на майно в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 (діда позивача). Але так як батько хворів і помер ще до початку призначення справи до розгляду, тому не встиг оформити спадкові права. Після смерті діда, а потім батька, залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та земельної частки (паю) на 2,94 га. Після смерті спадкодавців позивач та його рідна сестра ОСОБА_4 в порядку передбаченому чинним законодавством звернулись до приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Врублевської Ю.В. із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого було відкрито спадкову справу за №63/2018. В подальшому, постановою нотаріуса вих. №129/02-14 від 14.09.2021, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом. Підставою для відмови стало те, що нотаріусу, як правовстановлюючий документ на вищевказаний житловий будинок, було надано свідоцтво № НОМЕР_1 про право особистої власності на домоволодіння, видане виконкомом Вахнівської сільської ради народних депутатів Липовецького району Вінницької області 07.07.1989 року, на підставі рішення Липовецької районної Ради народних депутатів №131 від 30.05.1985 та рішення виконкому Вахнівської сільської ради №51 від 27.12.1988. Право власності зареєстровано в Комунальному підприємстві "Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації" 24.07.1989 і записано в реєстрову книгу №1, за реєстровим №195. У вищевказаному свідоцтві зазначено, що жилий будинок АДРЕСА_2 належить колгоспному двору, головою якого був дід позивача - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак з цього документа неможливо встановити, яка частка вищезазначеного майна належала ОСОБА_2 . В позовній заяві позивач просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку житлового будинку 1963 року побудови площею 68,4 м2, позначеного літерою «А», веранди площею 11,1 м2 позначеною літерою «а», сараю площею 61,8 м2, позначеною літерою «Б», погріба площею 18 м2, позначеною літерою «п/Б», який належить померлому дідові ОСОБА_2 , до складу якого входить будинковолодіння за АДРЕСА_3 та право власносты на 1/2 частки земельної частки (пай), в розмірі 2,94 умовних кадастрових гектари, на території Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області.

Викладені обставини слугували підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 19.04.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Також було витребувано матеріали спадкових справ після смерті спадкодавців.

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав, утім на адресу суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника відповідача.

У судове засідання позивач не з`явилась, однак у своїй позовній заяві просила суд про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити.

Суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом.

Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого повторно Липовецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 22.08.2017 (а.с. 7). На момент смерті діда батько позивача ОСОБА_3 постійно проживав з ним за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою органу місцевого самоврядування (а.с. 28). ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 , виданого Тиврівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. На момент своєї смерті останній був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується довідкою органу місцевого самоврядування (а.с. 25).

Згідно ст. 525 ЦК України в редакції 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а відповідно до ст. 548 ЦК в цій же редакції прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За відсутності заповіту в даному випадку, батько позивача ОСОБА_3 , був єдиним спадкоємцем за законом, так як відповідно до вимог ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року прийняв спадщину, адже на момент смерті діда батько позивача проживав разом з ним.

Як зазначає у позові позивач, у неї є ще рідна сестра ОСОБА_4 , яка є рівноправним спадкоємцем на майно, і яка разом з нею подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса у встановлений законом строк (а.с.43).

Факт родинних стосунків між позивачем ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_5 ) та її батьком ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження, де останній зазначений її батьком (а.с. 11) та свідоцтвом про укладення шлюбу, відповідно до якого позивачка змінила прізвище на " ОСОБА_6 " (а.с.12). Факт родинних стосунків між батьком ОСОБА_3 і дідом ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про народження батька (а.с. 8), а також рішенням Липовецького районного суду від 27.03.2002 про те, що ОСОБА_2 і ОСОБА_7 є однією і тією ж самою особою (а.с. 10).

На момент смерті батька позивача в Липовецькому районному суді знаходився його позов про визнання права власності на майно в порядку спадкування після смерті її діда ОСОБА_2 . Але так як батько хворів і помер ще до початку призначення справи до розгляд, тому не встиг оформити спадкові права.

Після смерті діда, а потім батька, залишилось спадкове майно (за місцем проживання спадкодавця), яке згідно довідки, виданої 29.09.2020 КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» складається з житлового будинку з господарськими будівлями та зареєстроване 24.07.1989 за ОСОБА_7 (а.с. 13), а також земельної частки (паю) на 2,94 га (а.с. 20). В технічному паспорті (а.с. 14-18) зазначено, що будинковолодіння за АДРЕСА_3 складається з житлового будинку загальною площею 56,8 м2, з якої житлова площа складає 18,6 м2, допоміжна складає 28,8 м2, позначеного літерою «А», веранди площею 9,4 м2, позначена літерою «а». Дане будинковолодіння, розташоване на земельній ділянці загальною площею 3177 м2, з якого під забудовою знаходиться 142 м2, під двором 573 м2, під городом 2 462 м2.

Відповідно до пункту 11 Постанови Пленуму ВС України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», основним документом, що посвідчує право при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай), є сертифікат на земельну частку (пай).

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 11.03.2021 за №223/424-21-0.182 державний акт ОСОБА_2 взамін сертифікату на земельну частку (пай) не видавався (а.с. 21).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складалась із права власності на житловий будинок АДРЕСА_3 , як голови колгоспного двору, оскільки даний будинок мав статус колгоспного двору, і він за його життя, станом на 15.04.1991 був головою колгоспного двору. Право власності спадкодавця на вказаний вище житловий будинок підтверджується свідоцтвом № НОМЕР_1 про право особистої власності на домоволодіння, видане виконкомом Вахнівської сільської ради народних депутатів Липовецького району Вінницької області 07.07.1989 року, на підставі рішення Липовецької районної Ради народних депутатів №131 від 30.05.1985 та рішення виконкому Вахнівської сільської ради №51 від 27.12.1988. Право власності зареєстровано в Комунальному підприємстві "Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації" 24.07.1989 і записано в реєстрову книгу №1, за реєстровим №195 (а.с. 13), а також підтверджується технічним паспортом, складеним від 29.09.2020 (а.с. 14). Згідно з довідки виданої виконавчим комітетом Турбівської селищної ради від 10.03.2023 за №335 (а.с. 26) слідує, що померлий ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_3 . За вказаною адресою проживав без реєстрації ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою органу місцевого самоврядування (а.с. 28).

Згідно відповіді від Державного нотаріального архіву Вінницької області від 01.03.2021 (а.с. 85) слідує, що спадкову справу на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 по фонду Липовецької державної нотаріальної контори не виявлено, що також підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 20.02.2021 (а.с. 85).

З матеріалів спадкової справи №63/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , що надійшла на адресу суду 15.05.2023 слідує, що після смерті спадкодавця до приватного нотаріуса Врублевської Ю.В. із заявою про прийняття спадщини відповідного змісту (а.с. 44) звернулась позивач ОСОБА_1 , яка являється дочкою померлого. Іншою спадкоємицею після смерті батька є дочка ОСОБА_3 ОСОБА_4 (сестра позивача), яка теж подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк (а.с. 43). З даної спадкової справи також слідує те, що позивач 25.09.2019 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки (а.с. 76). Утім в оформленні позивачем права власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та на 1/2 частку права на земельну частку (пай) нотаріусом було відмовлено, оскільки даний будинок належить до колгоспного двору, а тому належить його членам на праві спільної сумісної власності, отож встановити, яка частка зазначеного будинку належить покійному спадкодавцю не представляється можливим. Крім того, в сертифікаті на право на земельну частку (пай), який виданий ОСОБА_7 допущено помилку у прізвищі, а саме вказано прізвище « ОСОБА_5 », згідно якого неможливо перевірити належність майна спадкодавцеві ОСОБА_2 , в підтвердження чому є наявна в матеріалах цивільної справи постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 30). Такі обставини стали підставою для звернення позивача до суду з метою захисту її прав у судовому порядку.

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 Про судову практику у справах про спадкування у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 120 Цивільного кодексу Української PCP 1964 р., майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

На підставі ст.ст. 121, 123 Цивільного кодексу Української PCP 1964 р. володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.11.2005 №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Відповідно до п.п. "а" п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами свідчать про те, що житловий будинок за АДРЕСА_3 , належить до суспільної групи колгоспний двір, а його головою був дід позивача ОСОБА_2 .

Також, судом встановлено, що земельна частка (пай), в розмірі 2,94 умовних кадастрових гектари, розташована на території Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, яка перебувала у КСП "Росія" згідно сертифікату ВН №0313859, що зареєстрований 10.07.1997 року за №859 належала ОСОБА_2 . Утім в сертифікаті прізвище помилково вказано як « ОСОБА_5 » замість правильного « ОСОБА_8 » (а.с. 20).

Як слідує з матеріалів справи, рішенням суду від 27.03.2002 (а.с. 10) встановлено факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вахнівка Липовецького району Вінницької області ОСОБА_2 при житті був батьком ОСОБА_3 . Також, в даному рішенні зазначено, що згідно довідки Вахнівської сільської ради «Ціліков» та «Целіков» є одна і та ж особа.

З матеріалів спадкової справи №63/2018 заведеної до майна померлого ОСОБА_3 , що були витребувані судом, встановлено, що після смерті спадкодавця відкрилась спадщина. Позивач своїм правом на спадкування скористався, будучи дочкою спадкодавця, отож спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Утім оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку на житловий будинок, що увійшов до складу спадкової маси та земельну частку (пай) позбавлена можливості за обставин, незалежних від її волі.

Однак, в силу припису ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Суд вважає, що наявність порушених прав позивача є очевидною, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що нею обраний. Також представником відповідача було подано заяву про визнання позову.

У відповідності до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права інших осіб. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, оцінюючи надані позивачами докази вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач та які не оспорює відповідач. Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду не встановлено.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимоги про визнання за позивачем права власності по спадкуванню за законом на спадкове майно, ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258259, 263265, 273279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області (місцезнаходження: вул. Миру, буд. 42, смт. Турбів, Вінницький р-н, Вінницька обл., ) про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/2 частки будинковолодіння за АДРЕСА_3 , яке складається з житлового будинку 1963 року побудови площею 68,4 м2, позначеного літерою «А», веранди площею 11,1 м2 позначеної літерою «а», сараю площею 61,8 м2, позначеного літерою «Б», погріба площею 18,0 м2, позначеного літерою «п/Б» у порядку спадкування за законом після смерті її діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на 1/2 частки земельної частки (пай), розміром 2,94 умовних кадастрових гектари, що відповідно до сертифікату ВН №0313859, виданого 26.06.1997 на підставі рішення Липовецької районної державної адміністрації №165 від 23.06.1997 належала ОСОБА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті її діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Д. Іванець