Справа № 167/1291/23
Номер провадження 2-н/167/143/23
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

28 листопада 2023 року м. Рожище

Суддя Рожищенського районного суду Волинської області Сіліч І. І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 листопада 2023 року заяву передано на розгляд судді Сілічу І. І.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу визначені приписами ст. 163 ЦПК України.

Згідно з п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються та перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Як вбачається з заяви, заявник зазначає, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на утримання якої вона просить стягнути аліменти проживає з нею, однак доказів на підтвердження вказаних обставин не надає, що позбавляє суд можливості визначити підсудність даної справи Рожищенському районному суду Волинської області.

Крім того, заявник в заяві вказує, що шлюб між нею та ОСОБА_2 розірваний рішенням Рожищенського районного суду Волинської області 07 вересня 2023 року, однак доказів на підтвердження вказаних обставин також не надає.

Вимогами ч. 2, 4 ст. 95 ЦПК передбачено, що письмовий доказ необхідно подати в оригіналі або у належним чином засвідченій копії. Копії документі вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Правила засвідчення копії документів визначено Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2020», затвердженим наказом державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01 липня 2020 року № 144, який набрав чинності з 01 вересня 2021 року.

Пунктом 5.26 Правил встановлено, що відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій».

В порушення зазначених вимог, копія письмового доказу, що додана заявником до заяви не засвідчена належним чином у встановленому законом порядку.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

При цьому, судовий наказ є особливою формою цивільного судочинства, в межах якої суд позбавлений можливості додатково збирати докази та додатково з`ясовувати обставини правовідносин.

З урахуванням викладеного та у відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, доходжу висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу в цій справі.

Разом з тим, з метою недопущення порушення права заявника на судовий захист, шляхом звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та судовий розгляд такої вимоги, заявнику необхідно роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом (розділ ІІ Наказне провадження), після усунення її недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 161, 163, 165,166, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту підписання ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту ухвали 28 листопада 2023 року.

Суддя І. І. Сіліч