У Х В А Л А

22 травня 2023 року

м. Київ

справа № 367/7960/14-ц

провадження № 61-5348ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського апеляційного міського суду Київської області від 03 січня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Білоконь Світлана Іванівна, про визнання договору дарування недійсним,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Білоконь С. І., про визнання договору дарування недійсним.

17 жовтня 2022 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 12 грудня 2022 року позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_1 , у вказаній цивільній справі залишено без руху, ОСОБА_1 надано строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду першої інстанції, 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

20 грудня 2022 року ОСОБА_1 на виконання ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 12 грудня 2022 року подала позовну заяву в новій редакції.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03 січня 2023 року відмовлено у прийнятті позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору,- ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Білоконь С. І., про визнання договору дарування недійсним, повернено позовну заяву ОСОБА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 16 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 03 січня 2023 року - без змін.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції, виходив із того, що вона не усунула її недоліки згідно з ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 12 грудня 2022 року, а саме не зазначила: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

У позовній заяві ОСОБА_1 просила: визнати її права та обов`язки як спадкоємиці ОСОБА_4 за заповітом та постановити ухвалу; з метою захисту прав та обов`язків, що належали ОСОБА_4 , які ОСОБА_1 успадкувала за заповітом, просила залучити її у справу № 397/7960/14-ц як позивача - третю особу із самостійними вимогами, про що постановити ухвалу; продовжити розгляд справи № 397/7960/14-ц за участю ОСОБА_1 як позивача за вимогою її спадкодавця ОСОБА_4 , про визнання договору дарування 19/100 частини будинку АДРЕСА_1 , укладений 28 серпня 2013 року № 1331 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Білоконь С. І., недійсним. Зазначила, що вимогу свого спадкодавця про визнання договору дарування недійсним, підтримує.

Фактично, подана третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_1 позовна заява обґрунтована тим, що вона є спадкоємицею померлого позивача ОСОБА_4 , просила визнати її права та обов`язки як спадкоємиці позивача у цій справі, зазначала, що підтримує вимоги позивача ОСОБА_4 , викладені у поданій ним позовній заяві.

Разом з тим, суди попередніх інстанцій роз`яснили ОСОБА_1 порядок залучення до участі у справі правонаступника відповідної до статті 55 ЦПК України.

Вимоги касаційної скарги

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Ірпінського апеляційного міського суду Київської області від 03 січня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 березня 2023 року.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою на підставі статей 52, 55 ЦПК України про залучення її як правонаступника спадкодавця ОСОБА_4 у справі № 367/7960/14-ц.

Вона є правонаступником позивача у справі відповідно до закону. Її правонаступництво підтверджують такі документи: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , копія заповіту ОСОБА_4 , що надані Ірпінському міському суду Київської області у квітні 2017 році у справу № 367/7960//14-ц.

Вважає, що суди попередніх інстанцій «спотворюючи сутність» її заяви про визнання її спадкоємицею позивача застосували статтю 175 ЦПК України, надавши строк для усунення недоліків заяви.

Також, заявниця зазначає, що суд апеляційної інстанції, порушивши норми процесуального права, а саме пункт 2 частини четвертої статті 274, частину п`яту статті 279, частину третю статті 369 ЦПК України розглянув її апеляційну скаргу без повідомлення учасників у справі.

На 8 аркуші касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що «змістом її позовних вимог є постановлення ухвали про залучення мене, ОСОБА_1 , в справу 397/7960/14-ц в статусі третьої особи з самостійними вимогами як правонаступника ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою підтримки вимоги свого спадкодавця, що була сформована в його позовній заяві».

Просить скасувати ухвалу Ірпінського апеляційного міського суду Київської області від 03 січня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 березня 2023 року, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції та постановити ухвалу про залучення ОСОБА_1 у справі «в статусі третьої особи з самостійними вимогами - позивача, як правонаступника ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача. Після вступу у справу третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, справа за клопотанням учасника справи розглядається спочатку.

Необхідною умовою набуття статусу третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору є дотримання таких критеріїв як: 1) матеріально-правовий (наявність єдиного предмета спору); 2) суб`єктний (позовні вимоги можуть бути пред`явлені як одній стороні, так і декільком сторонам); 3) часовий (вступ у справу відбувається до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження).

Тобто, право на пред`явлення позовної заяви третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, не є абсолютним, подаючи позовну заяву заявник повинен дотримуватися вимог ЦПК України щодо форми, змісту, строку подання, а також порядку її подання.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07 грудня 2022 року у справі № 753/8006/20.

Згідно із статтею 195 ЦПК України до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, у якій відкрито провадження, застосовуються положення статей 193 і 194 ЦПК України.

Отже, позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, відповідно до статті 52 ЦПК України має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.

Позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до статті 52 ЦПК України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору сторін. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи відповідно до статті 52 ЦПК України. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Суди попередніх інстанцій встановили, що ОСОБА_1 , подавши позов як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, не зазначила зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; виклад обставин, якими вона обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; зазначення щодо наявності у позивачки або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Фактично позовна заява ОСОБА_1 містила прохання про залучення її до участі у справі як правонаступника позивача.

Враховуючи те, що позовна заява не містила окремих вимог щодо предмета спору, викладу обставин справи, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про повернення позовної заяви ОСОБА_1 .

Крім того, у касаційній скарзі ОСОБА_1 підтвердила те, що нею було подано саме позов до суду, а не заяву про залучення її правонаступником позивача у справі.

Доводи касаційної скарги, що суд апеляційної інстанції неправомірно відмовив у її клопотанні про розгляд справи у судовому засіданні є безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Згідно з частиною третьою статті 368 ЦПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу

Відповідно до частини другої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною третьою статті 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Оскільки предметом перегляду є ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви, тому відповідно до частини другої статті 369 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув апеляційну скаргу без повідомлення учасників справи.

Клопотання про залучення ОСОБА_1 у справі «в статусі третьої особи з самостійними вимогами - позивача, як правонаступника ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 » не підлягає розгляду судом касаційної інстанції, оскільки предметом перегляду є ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви, після перегляду її в апеляційному порядку.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Доводи та аргументи, наведені ОСОБА_1 у касаційній скарзі, не дають підстав для висновків про незаконність оскаржуваних судових рішень, тому правильне застосовування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування, касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 03 січня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Білоконь Світлана Іванівна, про визнання договору дарування недійсним відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

О. В. Ступак

В. В. Яремко