Справа № 509/2764/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участі секретаря судового засідання Степанової Н.С.,

розглядаючи у відкритому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування заходу забезпечення в рамках цивільної справи № 2-1162/2009 за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ТОВ «Граніт-К», ТОВ «Південьбуд», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

19.05.2023 року до Овідіопольського районного суду звернулася адвокат Лук`янова А.О. в інтересах ОСОБА_1 з заявою в якій просила скасувати обмеження управі виїзду за кордон, постановлених ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 20.05.2009 року в рамках цивільної справи № 2-1162/2009 в якості забезпечення позову по вказаній цивільній справі.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 26.08.2022 року Рішенням уповноваженою службовою особою підрозділу охорони державного кордону № 1281 було відмовлено у перетинанні державного кордону України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Як стало відомо від працівників прикордонної служби, щодо ОСОБА_1 діє доручення уповноважених державних органів щодо заборони виїзду з території України. В подальшому з Єдиного державного реєстру судових рішень ОСОБА_1 стало відомо, що наявна ухвала Овідіопольського районного суду Одеської області від 20.05.2009 року, якою було застосовано заходи щодо забезпечення позовних вимог АТІБ «УкрСиббанк» до ТОВ «Граніт-К», ТОВ «Південьбуд», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вищевказаною ухвалою заявника було тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон, та дане обмеження безпідставно існує і дотепер.

Учасники справи, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду заяви, у судове засідання не з`явились, неявка яких не перешкоджає розгляду заяви про суті.

Відповідно до матеріалів справи судом установлено наступне.

В провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області перебувала цивільна справа № 2-1162/2009 за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ТОВ «Граніт-К», ТОВ «Південьбуд», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 20.05.2009 року застосовано заходи щодо забезпечення позовних вимог шляхом тимчасового обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві виїзду за кордон-до виконання ним своїх зобов`язань.

Згідно ч.З ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно ч.І ст. З ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу,Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У відповідності до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває

на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені

законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Аналогічні положення містяться в ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, який ратифіковано Верховною Радою України та є частиною національного законодавства України.

У законодавстві України зазначені правовідносини також регулюються статтею 313 Цивільного кодексу України (ЦК України), відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи, а саме до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюються Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Положеннями статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: 1) він обізнаний з відомостями, які становлять державну таємницю, - до закінчення терміну, встановленого статтею 12 цього Закону; 3) стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень; 4) він засуджений за вчинення кримінального правопорушення - до відбуття покарання або звільнення від покарання; 5) він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів; 9) він перебуває під адміністративним наглядом Національної поліції - до припинення нагляду.

Аналіз наведених правил дає підстави для висновку, що згаданий Закон передбачає декілька підстав та умов, за яких можливе обмеження права громадянина України на виїзд за кордон, серед яких відсутня така підстава як забезпечення позову у цивільній справі.

Зазначена позиція підтверджена в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.12.2019 року у справі № 368/519/18.

Відповідно до ч. 1ст.151 ЦПК України (в редакції на час постановлення ухвали від 14.04.2010 року) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Перелік заходів забезпечення позову визначено в ст. 152 ЦПК України ( в редакції на час постановлення ухвали від 14.04.2010 року).

Серед видів такого забезпечення зазначена нормане передбачала вжиття судом тимчасового обмеження особи у виїзді за межі України.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» заява про забезпечення позову у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, шляхом заборони виїзду відповідача за межі України не може бути задоволена, оскільки згідно з ч.І ст. 151 ЦПК України суд вживає лише ті заходи забезпечення позову, які передбачені цим Кодексом.

Як наслідок, суд, постановлюючи ухвалу від 20.05.2009 року у справі № 2-1162/2009, вийшов за межі наданих йому законодавством повноважень, що стало результатом незаконного судового рішення та позбавлення ОСОБА_1 , конституційного права свободи пересування та права вільного виїзду за межі України.

Верховним Судом України на час дії попередньої редакції ЦПК України неодноразово висловлювалась думка щодо того, що в цивільному процесі відсутня правова норма, яка б давала суду повноваження в порядку, передбаченому статтями 151-153 ЦПК України, застосовувати такий вид забезпечення позову як тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Питання про обмеження у праві виїзду боржника за межі України не може бути вирішено в порядку забезпечення позову, а є заходом, який може бути застосований до боржника при здійсненні примусового виконання рішення суду у передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» порядку.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. 158, 260-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходу забезпечення в рамках цивільної справи № 2-1162/2009 за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ТОВ «Граніт-К», ТОВ «Південьбуд», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- задовольнити.

Скасувати громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) обмеження у праві виїзду за кордон, що постановлене ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 травня 2009 року в рамках цивільної справи № 2-1162/2009.

Копію даної ухвали направити на виконання до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя: Є. М. Панасенко