Справа № 639/4557/23
Провадження № 2-н/645/1211/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі головуючого - судді Алтухової О.Ю., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут» про видачу судового наказу та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, -

в с т а н о в и в:

ТОВ «Полтавагаз збут», від імені та в інтересах якого діє директор ОСОБА_2 , звернулось до Жовтневого районного суду м. Харкова із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , заборгованість за спожитий природний газ в сумі 15055,39 грн. та судовий збір в сумі 268,40 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.08.2023 року цивільну справу № 639/4557/23 за заявою Товариства з обмеженою відповідальності «Полтавагаз Збут» про видачу судового наказу та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ направлено за підсудністю до Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.09.2023 цивільну справу № 639/4557/23 за заявою Товариства з обмеженою відповідальності «Полтавагаз Збут» про видачу судового наказу та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ направлено за підсудністю до Полтавського районного суду Полтавської області.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 06.11.2023 року цивільну справу № 639/4557/23 за заявою Товариства з обмеженою відповідальності «Полтавагаз Збут» про видачу судового наказу та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ направлено за підсудністю до Фрунзенського районного суду м. Харкова.

24.11.2023 року справа надійшла до Фрунзенського районного суду м.Харкова.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що справа не підсудна Фрунзенському районному суду м.Харкова, оскільки підставою звернення до суду є стягнення заборгованості за спожитий природний газ за адресою нерухомого майна, яке територіально не розташоване у Немишлянському районі м.Харкова, а знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Частиною 1 ст. 30 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Верховний суд неодноразово у своїй практиці зазначав, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном (зокрема, див. постанову від 10 квітня 2019 року, справа № 638/1988/17).

Крім того, суд бере до уваги правову позицію Великої Палати Верховного суду, викладену у постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18, відповідно до якої за визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука «з приводу» означає «у зв`язку з чим-небудь», тому словосполучення «з приводу нерухомого майна» треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майно або певними діями, пов`язаними з цим майном. Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору. Таким чином, виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Предметом заяви про видачу судового наказу є зобов`язання, які випливають з надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

З урахуванням наведеного, заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Таким чином, Фрунзенський районний суд м.Харкова не може погодитися з позицією Полтавського районного суду Полтавської області, який постановив ухвалу про направлення даної справи до Фрунзенського районного суду м.Харкова, проте, враховуючи положення ст. 32 ЦПК України щодо недопустимості спорів між судами про підсудність, з метою не порушення права заявника на доступ до суду, Фрунзенський районний суд м.Харкова приймає справу до провадження.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Разом з тим, відповідно до ст. 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та праві законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан. Даний стан продовжено Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від: 14 березня 2022 року № 133/2022, 18 квітня 2022 року № 259/2022; 17 травня 2022 року № 341/2022, 12 серпня 2022 року № 573/2022, 7 листопада 2022 року № 757/2022, 6 лютого 2023 року № 58/2023, 01 травня 2023 року № 254/2023, 26 липня 2023 року № 451/2023, 06 листопада 2023 року № 734/2023 строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» №2479-IX встановлено, що протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, постачальнику природного газу забороняється здійснювати будь-які дії щодо примусу побутового споживача до оплати заборгованості (у тому числі включати заборгованість у рахунок на оплату, подавати судові позови, проводити стягнення заборгованості у примусовому порядку, вчиняти заходи з припинення газопостачання у зв`язку з наявністю заборгованості тощо), яка врегульовується відповідно до абзацу другого частини третьої статті 2 цього Закону.

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 2 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», постачальникам природного газу компенсуються, різниця між вартістю послуг з постачання природного газу побутовим споживачам з урахуванням втрат, понесених внаслідок воєнних дій та з метою запобігання настанню гуманітарних кризових ситуацій, за період з 1 березня 2022 року по останнє число шостого місяця після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, та фактичним рівнем оплати побутовими споживачами послуги з газопостачання.

При цьому заявник просить стягнути заборгованість, яка утворилась станом на 01.08.2023 року.

Відповідно до картки абонента на ім`я ОСОБА_1 , особовий рахунок: НОМЕР_2 , долученої до матеріалів заяви вбачається, що розрахунок заборгованості здійснюється з липня 2022 року до липня 2023 року та складає 15055,39 грн.

Окрім того, як вбачається з заяви про видачу судового наказу, адресою споживання послуги заявником зазначено: АДРЕСА_1 .

У порядку, встановленому ч. 4 ст. 165 ЦПК України, судом була отримана інформація з Реєстру територіальної громади міста Харкова відповідно до якої боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що не відповідає адресі, за якою ТОВ «Полтавагаз збут» просить стягнути заборгованість.

У відповідності до положень п. 2, 4 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі Договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, який укладається з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов Договору, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Згідно з п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» вбачається, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Вказана Постанова орієнтує суди на те, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Таким чином, враховуючи заборону, встановлену Законом України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», порядок компенсації, визначений Законом України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», суду не надано доказів того, що заборгованість, яку просить стягнути заявник не відноситься до заборгованості, яка компенсується ТОВ «Полтавагаз збут» як постачальнику природного газу.

Також, суду не надано доказів на підтвердження того, що за період, вказаний в заяві, боржник дійсно користувалася послугами, які надаються ТОВ «Полтавагаз збут», або що він є власником (співвласником) приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , або доказів, які б свідчили про обов`язок боржника тримувати вказане житлове приміщення.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, оскільки заявлені вимоги не є безспірними, суд вважає за необхідне відмовити ТОВ «Полтавагаз збут» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природного газ.

Керуючись ст.ст. 31, 32, 163, 165, 258-261 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут» про видачу судового наказу та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природного газ - відмовити.

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутись з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть отримати за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 28.11.2023 року.

Суддя