Справа № 132/1329/23
Провадження № 2/132/445/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"18" травня 2023 р. Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

секретаря Безулої К.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Калинівка справу за позовом ОСОБА_1 до Калинівської міської ради Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в позові вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Павлівка, Хмільницького району Вінницької області, померла її родичка ОСОБА_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Павлівського старостинського округу Калинівської міської ради Вінницької області № 274 від 31.03.2023 року та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Спадщина, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 складається з житлового будинку з господарськими будівлями та присадибної земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських будівель, вдення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 0,30 га, розташованих по АДРЕСА_1 .

Спадщину позивач прийняла, як спадкоємець за заповітом, складеним спадкодавцем і посвідченим секретарем виконкому Павлівської сільської ради Калинівського району, Вінницької області 14.11.1994 року, зареєстрованого в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 99. Подавши заяву про прийняття спадщини 06.04.2022 року до приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Варламовава О.В. 31.03.2023 року, позивач отримала постанову № 112/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо зазначеного вище будинковолодіння .

Так, свідоцтво про право особистої власності на будівлю, дублікат якого видано Калинівською міською радою Вінницької області 29.03.2023 року, було видано на ім`я померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 виконкомом Павлівської сільської ради Калинівського району, Вінницькії області на підставі рішення Калинівської районної ради народних депутатів №108 від 31.03.1988 року, де записано, що спадкодавець ОСОБА_2 не власник, а голова колгоспного двору.

Відповідно до довідки Павлівського старостинського округу Калинівської міської ради від 03.04.2023 року № 279, ОСОБА_2 , рахується власником житлового будинку АДРЕСА_1 . В зв`язку з цим рішенням 14 сесії 21 скликання Павлівської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 17 січня 1994 року їй, як власнику, і було передано в приватну власність присадибну земельну ділянку орієнтовною площею 0,30 га, що вбачається із Архівного витягу з протоколу 14 сесії 21 скликання Павлівської сільської ради Калинівської і району Вінницької області.

Тому звертається до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 надав до суду заяву, відповідно до якої позов підтримує та просить справу розглянути за його відсутності.

Відповідач уповноважений представник Калинівської міської ради вінницької області Трохименко М.В. в підготовче засідання не з`явився, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, судом достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Павлівка, Хмільницького району Вінницької області, померла родичка позивачки ОСОБА_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Павлівського старостинського округу Калинівської міської ради Вінницької області № 274 від 31.03.2023 року та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Спадщина, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 складається з житлового будинку з господарськими будівлями та присадибної земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських будівель, вдення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 0,30 га, розташованих по АДРЕСА_1 .

Спадщину позивач прийняла, як спадкоємець за заповітом, складеним спадкодавцем і посвідченим секретарем виконкому Павлівської сільської ради Калинівського району, Вінницької області 14.11.1994 року, зареєстрованого в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 99. Подавши заяву про прийняття спадщини 06.04.2022 року до приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Варламовава О.В. 31.03.2023 року, позивач отримала постанову № 112/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо зазначеного вище будинковолодіння .

Так, свідоцтво про право особистої власності на будівлю, дублікат якого видано Калинівською міською радою Вінницької області 29.03.2023 року, було видано на ім`я померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 виконкомом Павлівської сільської ради Калинівського району, Вінницькії області на підставі рішення Калинівської районної ради народних депутатів №108 від 31.03.1988 року, де записано, що спадкодавець ОСОБА_2 не власник, а голова колгоспного двору.

Відповідно до довідки Павлівського старостинського округу Калинівської міської ради від 03.04.2023 року № 279, ОСОБА_2 , рахується власником житлового будинку АДРЕСА_1 . В зв`язку з цим рішенням 14 сесії 21 скликання Павлівської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 17 січня 1994 року їй, як власнику, і було передано в приватну власність присадибну земельну ділянку орієнтовною площею 0,30 га, що вбачається із Архівного витягу з протоколу 14 сесії 21 скликання Павлівської сільської ради Калинівської і району Вінницької області.

Згідно положень ст. ст. 17, 18, 19 Закону України "Про власність", який регулював відносини до припинення поняття «колгоспного двору», та частини 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору, мають ті члени колгоспного двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в цьому майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів.

Однак, станом на день припинення існування колгоспного двору (в зв`язку з набранням чинності ЗУ Про власність від 07.02.1991 року) в будинку проживала одна спадкодавиця ОСОБА_2 .

Вказані обставини підтверджуються довідкою Павлівського старостинського округу Калинівської міської ради від 31.03.2023 року № 274, рішенням 14 сесії 21 скликання Павлівської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 17 січня 1994 року, яким було передано в приватну власність присадибна земельна ділянка по АДРЕСА_1 та випискою з по господарської книги Павлівської сільської ради за 1986-1990 роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 325 ЦК України, суб`єктами приватної власності є фізичні та юридичні особи. Згідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 392 ЦК України, особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами. Тобто передумовою для застосування ст.392 ЦК є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Згідно до ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набутгя спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Враховуючи, що відповідач позов визнає, не заперечує проти визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом, тому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності іх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

За вказаних обставин суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1233, 1235, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 13, 81, 211, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Калинівської міської ради Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за АДРЕСА_1 , загальною площею 50,8 м.кв., житловою площею 27,0 м.кв., вартістю 83000,00 грн., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 с. Павлівка Хмільницького району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України.

Суддя: