ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3438/22 Номер провадження 22-з/814/299/23 Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
14 листопада 2023 року м. Полтава
Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.
суддів: Гальонкіна С.А., Карпушина Г.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава заяву представника ОСОБА_1 адвоката Боженко Ганни Валеріївни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого обсягу природного газу,
Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 24 січня 2023 року позов Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого обсягу природного газу задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в розмірі 100993,61 грн., витрати, пов`язані з демонтажем, транспортуванням та проведенням експертизи лічильника газу в розмірі 5365,26 грн. та судові витрати.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Боженко Ганни Валеріївни задоволено.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 24 січня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

В задоволенні позову Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого обсягу природного газу відмовлено.

Представником ОСОБА_1 адвокатом Боженко Ганною Валеріївною подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15617,94 коп.

В апеляційній скарзі адвокат Боженко Г.В. зазначила, що попередня вартість робіт з надання правової допомоги складає 10000 грн. Вказала, що остаточно рохрахунок вартості послуг буде визначено наприкінці розгляду справи та відповідно до погоджених, фактично наданих послуг у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

До заяви про ухвалення додаткового рішення було подано наступні докази витрат на правову допомогу: копію договору про надання адвокатом правової допомоги від 05 лютого 2023 року; копію додатку № 1 до договору про надання праввової допомоги; копії актів приймання-передачі правової допомоги № 1 та № 2.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду вважає необхідним винести додаткове рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу виходячи з наступного.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

За вимогами статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 зазначеного Закону).

У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/12876/19 зауважено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Водночас чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. З урахуванням наведеного суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Пунктом 3 договору про надання правової допомоги визначено, що умови оплати гонорару викладені в додатку № 1 до договору.

У п. 1 додатку № 1 до договору про надання правової допомоги сторони погодили оплату гонорару у такому розмірі: ознайомлення з документами клієнта та судової справи, вивчення судової практики та формування правової позиції 2000 грн.; складання процесуальних документів: апеляційної або касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу 7000 грн. за 1 сторінку, інших заяв по суті справи, додаткових пояснень, клопотань тощо 500 грн. за 1 сторінку; участь в судових засіданнях в суді першої інстації 1000 грн. та в суді апеляційної інстанції 1500 грн. за кожне засідання; гонорар успіху у разі відмови в задоволенні судом майнових позовних вимог додатково 5 % від суми, в стягненні якої судом відмовлено (а.с. 127).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У акті приймання-передачі правової допомоги № 1 від 23.02.2023 сторони визначили вартість правової допомоги у сумі 8300 грн., а саме: 2000 грн. за ознайомлення з документами, вивчення судової практики та формування правової позиції та 6300 грн. за складання апеляційної скраги (9 сторінок ? 700 грн.) (а.с. 125).

Згідно акту приймання-передачі правової допомоги № 2 від 26.09.2023 вартість правової допомоги складає 7317,94 грн., до якої входить: 5317,94 грн. гонорар успіху (106358,87 грн. * 5 % ) та 2000 грн. за складення заяви про ухвалення додаткового рішення (а.с. 126).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19) та постанові від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс).

З наданих представником відповідача доказів підтверджено факт понесених витрат на правову допомогу, проте колегія суддів не повною мірою погоджується з їх розміром з наступних підстав.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява N 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ вказав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що гонорар успіху, який узгоджений між адвокатом Боженко Г.В. та клієнтом Леоновою В.О. не підлягає відшкодуванню, оскільки є зобов`язаннями, які склалися між адвокатом та клієнтом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів, враховуючи принцип співмірності та розумності, критерій реальності адвокатських витрат, а також характер складності справи, обсяг виконаної адвокатом роботи дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" на користь Леонової В.О. 10300 грн. витрат на правничу допомогу при апеляційному перегляді даної справи.

Керуючись ст. ст. 141, 270, 368 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Боженко Ганни Валеріївни про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Постановити у справі № 545/3438/22 за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого обсягу природного газу додаткову постанову.

Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" на користь ОСОБА_1 10300 грн. витрат на правничу допомогу при апеляційному перегляді даної справи.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Головуючий: О. Ю. Кузнєцова

Судді: С. А. Гальонкін

Г. Л. Карпушин