Справа № 372/647/23
Провадження № 2-554/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2023 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Тиханського О.Б.

при секретарі Бойко В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

17 лютого 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів на її користь кошти в порядку регресу за борговою розпискою в розмірі 133 334 гривень, а також сплачений нею судовий збір в сумі 1333,34 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в січні 2021 року її син ОСОБА_4 взяв у ОСОБА_5 в борг грошові кошти в розмірі 200000 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 її син трагічно помер. Спадкоємицями майна сина є позивач та відповідачі. В лютому 2022 року ОСОБА_5 звернувся до суду про солідарне стягнення грошових коштів та було прийнято рішення про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 боргу в розмірі 200000 грн.

В грудні 2022 року позивач повернув ОСОБА_5 зазначений борг в повному обсязі під розписку. Позивач звернулась до відповідачів про компенсацію частини коштів сплачених нею, але відповіді та коштів не отримала, а тому просить суд стягнути частину сплачених коштів за борг її сина.

Позивач в судове засідання не з`явилась, представник позивача подав заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі, а також зазначив, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі про дату, час і місце судового засідання повідомлялися судом належним чином, про що є відомості в матеріалах справи, але в судове засідання 23.05.2023 повторно не з`явились і причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ст. 280 ЦПК Україна суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав.

В січня 2021 року ОСОБА_4 взяв у ОСОБА_5 в борг грошові кошти в розмірі 200000 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер.

06.09.2022 року Рішенням Обухівського районного суду Київської області позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 про стягнення боргу зі спадкоємців - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 заборгованість за договором позики в сумі 200 000 грн., але в межах вартості одержаного у спадщину майна.

Відповідно до копії розписки від 10.12.2022 ОСОБА_1 повернула борг в сумі 200000 грн. ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, у випадку, якщо договір позики не є безоплатним (безпроцентним) у розумінні частини другої статті 1048 ЦК України, позичальник зобов`язаний сплатити винагороду (проценти за користування позикою) й у випадку, коли таким договором не передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 ЦК України.

Згідно із ч.1 ст.61СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ч.3 ст.61СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.4 ст.65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Якщо наявність боргових зобов`язань підтверджується відповідними засобами доказування, такі боргові зобов`язання повинні враховуватись при поділі майна подружжя.

Як встановлено судом відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є дружиною та сином померлого ОСОБА_4 .

11.01.2021 року ОСОБА_5 надав ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 200 000 грн., які відповідно до наданої розписки ОСОБА_6 зобов`язався повернути ОСОБА_5 в термін до 10 січня 2022 року.

06.09.2022 рішенням Обухівського районного суду Київської області стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 заборгованість за договором позики в сумі 200 000 грн.

10.12.2022 ОСОБА_1 повернула борг в повній сумі 200000 грн. ОСОБА_5 .

За змістом ст.543ЦК України уразі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (ч.1 ст.544 ЦК України).

Оскільки борг за розпискою від 11.01.2021 року, який укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , погашений позивачем одноосібно, у нього виникає право на зворотну вимогу (регрес) в розмірі 1/3 частки заборгованості з відповідачів.

З огляду на зазначене, суд доходить до висновку про задоволення вимог позову та стягнення з відповідачів на користь позивача грошових коштів в порядку регресу, сплачених за розпискою у розмірі 133 334 грн., та 1333,34 грн. судового збору.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Згідно зі ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно положень ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, понесені на сплату судового збору у розмірі 1333,34 грн.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 141, 259, 263, 264, 265, 280, 282, 289 ЦПК України, ст.ст. 257, 258, 526, 530, 512, 625, 1046-1049 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів в порядку регресу задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , грошові кошти у розмірі 133 334 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 1333,34 грн..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 23.05.2023 року.

Суддя О.Б. Тиханський