У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2023 Справа №607/13962/15-ц

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючої судді Герчаківської О. Я.,

з участю секретаря судового засідання Крук А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з нерухомого майна боржника, скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12 серпня 2016 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_5,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на бездіяльність державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Галицький ВДВС у м. Львові ЗМУМЮ) щодо не зняття арешту з нерухомого майна боржника, скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12 серпня 2016 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_5.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 грудня 2015 року у справі № 607/13962/15-ц стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 700,00 грн щомісячно, починаючи з 18 серпня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

На виконанні в Галицькому ВДВС у м. Львові ЗМУМЮ перебуває виконавче провадження № НОМЕР_5 з примусового виконання виконавчого листа № 607/13962/15-ц від 21 грудня 2015 року, що видав Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 700,00 грн, щомісячно починаючи з 18 серпня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

27 лютого 2023 року адвокат Янчишин В. Й., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся з адвокатським запитом № 11 від 28 лютого 2023 року через електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_3 до Галицького ВДВС м. Львів ЗМУМЮ, яким просив: надіслати постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_5 з ідентифікатором доступу для боржника ОСОБА_1 . Надати відповідь чи накладався у рамках ВП № НОМЕР_5, арешт майна боржника - ОСОБА_1 , якщо накладався надіслати колію відповідно постанови.

07 березня 2023 року адвокат Янчишин В. Й. через електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав відповідь від Галицького ВДВС м. Львів ЗМУМЮ від 06 березня 2023 року В-15 №8562 на адвокатський запит №11 від 27 лютого 2023 року, згідно наданої відповіді 12 серпня 2016 року, державним виконавцем відділу винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у межах суми звернення стягнення: 8106,45 грн та додана копія даної постанови.

Постановою про арешт майна боржника від 12 серпня 2016 року, державний виконавець постановив: накласти арешт на все майно, що належить боржнику: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 у межах суми звернення стягнення: 8106,45 грн; заборонити здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику: ОСОБА_1 адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 лише в межах суми боргу. Арешт накласти з моменту надходження постанови.

07 березня 2023 року, після отримання відповіді від Галицького ВДВС м. Львів ЗМУМЮ від 06 березня 2023 року В-15 № 8562 на адвокатський запит № 11 від 27 лютого 2023 року, ОСОБА_1 дізнався про наявність постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12 серпня 2016 року, постановлену у рамках ВП НОМЕР_5 державним виконавцем Галицького ВДВС м. Львів ЗМУМЮ Барничем В. М.

30 березня 2023 року адвокат Янчишин В. Й., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся з заявою № 21 про скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12 серпня 2016 року, до державного виконавця Галицького ВДВС м. Львів ЗМУМЮ Зінчук Л. І., якою просив скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12 серпня 2016 року, постановлену у рамках ВП НОМЕР_5 державним виконавцем Галицького ВДВС м. Львів ЗМУМЮ Барничем В. М.

Заява та скарга були мотивовані тим, що заборгованості у ОСОБА_1 немає, що підтверджується розрахунком від 16 лютого 2023 року, відповідно немає підстав для подальшого арешту усього майна, так як стягнення аліментів відбувається не на підставі майна, на яке накладено арешт.

На момент подачі даної скарги жодної відповіді на заяву не отримано, арешт не скасовано, відповідно скарга подається у встановлений ст. 449 ЦПК України 10-ти денний строк.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 16 лютого 2023 року, заборгованість боржника № 607/13962/15-ц зі сплати аліментів станом на 16 лютого 2023 року - (мінус) 8,50 грн.

12 березня 2023 року ОСОБА_1 оплатив періодичний платіж, аліменти у сумі 1493,50 грн за лютий, що свідчить про відсутність заборгованості за період з 17 лютого 2023 року до моменту подачі скарги.

15 березня 2023 року через електронну пошту, представник заявника отримав відповідь від Галицького ВДВС м. Львів ЗМУМЮ від 15 березня 2023 року №9360, згідно якої, з проведеного розрахунку заборгованості щодо боржника ОСОБА_1 станом на 14 березня 2023 року, - заборгованість відсутня.

Додатково повідомлено, що у Галицького ВДВС у м. Львові ЗМУМЮ відсутні підстави для скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони па його відчуження від 12 серпня 2016 року, винесеної державним виконавцем Барнич В. М., оскільки згідно відповіді ДПС у Л/о боржник офіційно не працевлаштований, що унеможливлює подальше скерування постанови про стягнення з доходу для забезпечення вищевказаного виконавчого документа.

З такою позицію Галицького ВДВС у м. Львові ЗМУМЮ ОСОБА_1 не погоджується, адже державним виконавцем в порушення наведених вище вимог Закону, не було повідомлено боржника ні про наявність відкритого виконавчого провадження, ні про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Окрім того, з наявних у справі доказів вбачається, що ОСОБА_1 систематично сплачував аліменти на утримання доньки, а наявність заборгованості мала місце у зв`язку з необізнаністю платника про необхідний розмір відповідних виплат.

При цьому, боржником було погашено наявну у нього заборгованість в повному розмірі.

Вказані дії ОСОБА_1 свідчать про наявність підстав для застосування до даних правовідносин положень ч. 5 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження».

«Виконання рішення не може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника колегія суддів оцінює критично, оскільки виконання рішення може бути забезпечено шляхом накладення арешту на частину нерухомого майна, вартість якого буде співмірною із обсягом вимог за судовим рішенням про стягнення аліментів».

До такого висновку дійшла колегія Тернопільського апеляційного суду у постанові від 14 вересня 2022 року у справі 607/2572/17.

Представник заявника проаналізував норми ст. ст. 13, 18, 48, 56, 59, 71 Закону України «Про виконавче провадження» та зробив висновок, що підставою для зняття державним виконавцем раніше накладеного арешту на майно боржника є, зокрема, погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Таким чином боржником доведено, що виконання рішення зі сплати аліментів забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення па майно боржника.

Отож, у державного виконавця наявні усі підстави, передбачені п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» для зняття арешту з майна, але в порушення приписів наведеної норми такий арешт державним виконавцем знято не було, що позбавляє можливості скаржника вільно володіти та розпоряджатись належним йому майном, у тому числі нерухомим.

Відтак, заявник через представника просить поновити порушене право шляхом визнання протиправною бездіяльності державного виконавця Галицького ВДВС у м. Львові ЗМУМЮ Зінчук Л. І., щодо відмови у знятті арешту з нерухомого майна боржника, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на йото відчуження від 12 серпня 2016 року постановлену у виконавчому провадженні № НОМЕР_5 державним виконавцем Барничем В. М.; скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12 серпня 2016 року постановлену у виконавчому провадженні № НОМЕР_5 державним виконавцем Галицького ВДВС м. Львова Барничем В. М.

У судовому засіданні адвокат Янчишин В. Й., який представляє інтереси ОСОБА_1 , підтримав доводи наведені у змісті поданої скарги та просив її задовольнити в повному обсязі.

Представник Галицького ВДВС у м. Львові ЗМУМЮ в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду лист про розгляд справи без явки державного виконавця вказаного відділу.

В змісті наведеного листа зазначено про те, що на адресу Галицького ВДВС у м. Львові ЗМУМЮ надійшла судова повістка про виклик до суду у справі № 607/13962/15-ц. Галицький ВДВС у м. Львові ЗМУМЮ повідомляє наступне: на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № НОМЕР_5 з примусового виконання виконавчого листа № 607/13962/15-ц від 21 грудня 2015 року, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 700,00 грн. щомісячно, починаючи з 18 серпня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. 12 серпня 2016 року державним виконавцем відділу керуючись ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у межах суми звернення стягнення: 8106,45 грн. Згідно проведеного розрахунку заборгованості, щодо боржника ОСОБА_1 , станом на 04 травня 2023 року, - заборгованість відсутня.

Додатково повідомлено, що у Галицького ВДВС у м. Львові ЗМУМЮ відсутні підстави для скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12 серпня 2016 року, винесеної державним виконавцем Барнич В. М., оскільки згідно відповіді ДПС у Л/о боржник офіційно не працевлаштований, що унеможливлює подальше скерування постанови про стягнення з доходу для забезпечення вищевказаного виконавчого документа.

Враховуючи наведене, представник Галицького ВДВС у м. Львові ЗМУМЮ просить відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Зінчук Л. І., щодо відмови у знятті арешту з нерухомого майна боржника.

Суд дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, вважає, що скарга ОСОБА_1 , яка подана в інтересах заявника адвокатом Янчишиним В. Й., не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

21 грудня 2015 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист у справі № 607/3962/15-ц від 21 грудня 2015 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 700,00 грн, щомісячно, починаючи з 18 серпня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

04 травня 2016 року державним виконавцем Галицького ВДВС Барничем В. М. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 607//13962/15-ц, який видано Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 21 грудня 2015 року - ВП № НОМЕР_5.

12 серпня 2016 року державним виконавцем Галицького ВДВС Барничем В. М. видано постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП № НОМЕР_5, накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення - 8 106,45 грн.

Як вбачається із розрахунку заборгованості по аліментах у ВП № НОМЕР_5 від 16 лютого 2023 року заборгованість боржника ОСОБА_1 з виконання виконавчого листа № 607/13962/15-ц відсутня, сплачено - 33 741,00 грн, переплата - 8,50 грн.

12 березня 2023 року ОСОБА_1 сплачено на виконання аліментних зобов`язань 1 450,00 грн, що слідує із квитанції № 687124384.

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 325780037 від 14 березня 2023 року квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . У Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості відсутні. У Державному реєстрі іпотек відомості відсутні.

Також ОСОБА_1 на праві власності належить транспортний засіб: SKODA OCTAVIA, легковий, 2011 року виробництва, номер кузова НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , сірого кольору, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 27 січня 2021 року, виданого ТСЦ 4646.

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми процесуального та матеріального права.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

12 серпня 2016 року державним виконавцем Галицького ВДВС Барничем В. М. видано постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП № НОМЕР_5, накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення - 8 106,45 грн.

Згідно із частиною першою статті 32 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (чинного на час накладення арешту, далі - Закон № 606-XIV) заходами примусового виконання рішень, зокрема, є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 11 Закону № 606-XIV державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до частин першої, другої, третьої та четвертої статті 57 Закону № 606-XIV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відтак, приймаючи рішення про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, державний виконавець діяв у відповідності до вимог статті 57 Закону № 606-XIV.

Щодо скасування арешту майна боржника, то суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до пункту 7 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Таким чином, підставою для зняття арешту з майна боржника згідно вищенаведеної норми Закону № 1404-VIII є одночасне настання двох юридичних фактів: погашення заборгованості та можливість забезпечення виконання судового рішення в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Так, станом на 04 травня 2023 року у ОСОБА_1 відсутня заборгованість зі сплати аліментів, однак боржником не забезпечено можливість виконання судового рішення в інший спосіб, ніж звернення стягнення на його майно.

В судовому засіданні не здобуто доказів того, що боржник працює та отримує щомісячний стабільний дохід, а також доказів того, що ОСОБА_1 забезпечений грошовими коштами, які розміщені на банківських рахунках та їх сума є достатньою для виконання рішення суду про стягнення аліментів, а відтак порушень державним виконавцем вимог закону в частині не зняття арешту з нерухомого майна боржника та не скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12 серпня 2016 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_5 не встановлено.

Суд звертає увагу на те, що квартира АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не обтяжена арештом, згідно постанови від 12 серпня 2016 року державного виконавця Галицького ВДВС у м. Львові у ВП № НОМЕР_5, що слідує з інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 325780037 від 14 березня 2023 року, а тому будь-яких обмежень власника у праві володіти, користуватися та розпоряджатися цим майном в ході розгляду скарги не встановлено.

Відтак, виконання рішення суду у справі № 607/13962/15-ц забезпечено тільки арештом транспортного засобу боржника.

З огляду на встановлене, виконавець за правилами статті 59 Закону № 1404-VIII позбавлена повноважень зняти арешт, накладений постановою від 12 серпня 2016 року, оскільки заявником не наведено та не доведено належними та допустимими доказами підстав для такого рішення, визначених у вичерпному переліку частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII.

Такий висновок суду відповідає позиціям Верховного Суду, які викладено у постановах від 31 січня 2018 року у справі № 336/61690/17, від 22 квітня 2021 року у справі № 742/819/20, від 28 квітня 2021 року у справі № 577/4889/19, від 26 травня 2021 року у справі № 490/6309/16-ц.

Отож, оскільки заявник сплачує періодичні платежі до повноліття дитини, не повідомив про можливість забезпечення виконання судового рішення в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно (кошти) боржника, суд доходить до висновку про те, що у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Галицького ВДВС у м. Львові ЗМУМЮ щодо не зняття арешту з нерухомого майна боржника, скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12 серпня 2016 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_5, слід відмовити у зв`язку її безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 258-261, 447-452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» (з наступними змінами та доповненнями), суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з нерухомого майна боржника, скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12 серпня 2016 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_5 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 22 травня 2023 року.

Головуючий суддя Герчаківська О.Я.