Номер провадження: 22-ц/813/3621/23
Головуючий у першій інстанції Маркарова С. В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 та адвоката Савенкова Олександра Сергійовича в інтересах ОСОБА_4 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 червня 2022 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , треті особи: Служба у справах дітей Одеської міської ради, Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу спілкування та виховання дитини,

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2021 року позивачі звернулись із позовом, який в подальшому було уточнено (т. 1, а.с. 65-73), до ОСОБА_4 про усунення перешкоди у спілкуванні, вихованні дитини. В обґрунтування своїх вимог позивачі посилалися на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стосунки між подружжям не склалися. Шлюб між цими сторонами розірваний, дитина проживає із матір`ю, яка перешкоджає батьку у спілкуванні із сином. ОСОБА_2 є бабусею ОСОБА_6 та також позбавлена можливості брати участь у вихованні, спілкуванні із онуком. Вирішити спір в досудовому порядку сторонам не вдалось, тому позивачі звернулися до суду із даним позовом (т. 1, а.с. 1-6).

01 вересня 2021 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси (головуючий суддя Шенцева О.П.) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , треті особи: Служба у справах дітей Одеської міської ради, Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації, про визнання способу у вихованні дитини, зобов`язання не чинити перешкоди, надіслано за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси (т. 1, а.с. 51).

14 червня 2022 року заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси вирішено позов задовольнити частково; зобов`язати ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні, вихованні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши спосіб участі батька у вихованні малолітнього сина шляхом встановлення перебування дитини із батьком :

- кожної суботи з 10.00 до 19.00 годину (в перші три місяці з початку фактичного виконання рішення суду в присутності матері, в подальшому без присутності матері);

- 25.04 кожного року не менше трьох годин в день без присутності матері, які безпосередньо обумовлюються батьками;

- кожного року в період зимових канікул із досягненням дитиною шкільного віку 7 днів без присутності матері в період, що визначається батьками за їх домовленістю;

- кожного року в період літніх канікул із досягненням дитиною шкільного віку 14 днів без присутності матері в період, що визначається батьками за їх домовленістю.

Зобов`язати ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_2 перешкоди у спілкуванні, вихованні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши спосіб участі баби у вихованні малолітнього онука шляхом встановлення перебування дитини із бабусею : - систематично кожної п`ятниці місяця з 14.00 по 19.00 годину (в перші три місяці з початку фактичного виконання рішення суду в присутності матері, в подальшому без присутності матері) (т. 1, а.с. 161-164).

17 серпня 2022 року через канцелярію Малиновського районного суду м. Одеси представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 червня 2022 року. Представник апелянтів не погоджується з оскаржуваним заочним рішенням, вважає його таким, що винесене з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та з неповним з`ясуванням судом першої інстанції усіх обставин справи. Так, представник апелянтів зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги всі докази, які наявні в матеріалах справи. При цьому, представник апелянтів звертає увагу на те, що після винесення Органом опіки та піклування висновку «Про можливість визначення способів участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього ОСОБА_5 » від 30 серпня 2021 року, матір сина, відповідачка, не виконує даний висновок, у зв`язку з чим позивач-1 змушений звертатися до Органу опіки та піклування із заявами про те, щоб співробітники провели профілактичну бесіду з матір`ю та застосували до останньої певні заходи виховного та пояснювального характеру. Також, представник апелянтів повідомляє, що відповідачка часто виїжджає за кордон, про що повідомляє у соціальних мережах, при цьому, є підстави вважати, що малолітній син проживає в цей період з бабусею. Крім того, представник апелянтів вважає, що судом першої інстанції необґрунтовано та безпідставно визначено порядок зустрічей батька з сином в перші три місяці з початку фактичного виконання рішення суду в присутності матері. З огляду на викладене в апеляційній скарзі, представник апелянтів просить поновити апелянтам строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 червня 2022 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовну заяву в повному обсязі (т. 1, а.с. 167-176).

Відзив на апеляційну скаргу позивачів до апеляційного суду не надходив.

19 квітня 2023 року безпосередньо на адресу Одеського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга адвоката Савенкова Олександра Сергійовича в інтересах ОСОБА_4 на рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 14 червня 2022 року, в якій апелянт просить оскаржуване рішення скасувати. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що рішення підлягає скасуванню відповідно до ст. 378 ЦПК України, відповідно до якої судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції. При цьому, апелянт посилаючись на ст. 27 ЦПК України, згідно з якою позови подаються за місцем проживання відповідача, зазначає, що позовна заява повинна була бути поданою до Приморського районного суду м. Одеса, оскільки рішенням Малиновського районного суду м. Одеса від 22 лютого 2022 року по справі №521/20261/20 ОСОБА_4 було визнано такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 . Апелянт також стверджує, що позивачі взагалі не знаходяться на території України та не мають фактичного бажання спілкуватися з дитиною. При цьому, на думку апелянта, спілкування батька та бабусі з ОСОБА_7 призводить до емоційного стресу дитини, останній взагалі не бажає та боїться знаходитись з позивачами наодинці. Разом з тим, апелянт стверджує, що розглядаючи справу без участі позивачів та відповідачки у судовому засіданні, та відповідно безпосередньо без дитини, судом першої інстанції було порушено право на справедливий судовий розгляд (т. 2, а.с. 36-41).

04 травня 2023 року канцелярією Одеського апеляційного суду зареєстровано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_4 , в якому представник позивачів наголошувала на тому, що підсудність спору визначена відповідно до чинного законодавства та перевірена судом. При цьому, представник позивачів зауважила, що сторона відповідача не надавала суду жодних заяв чи клопотань, в яких було б заявлено про непідсудність справи Малиновському районному суду м. Одеси. Крім того, представник позивачів вважає, що оскільки між батьками виник конфлікт, спричинений перешкодами у спілкуванні батька з сином зі сторони матері, то допит малолітнього у судовому процесі спричинить емоційний стрес, зважаючи на вік дитини, адже дитина у 5-річному віці не здатна сформулювати свою думку та погляди. Тому, представник позивачів просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_4 (т. 2, а.с. 69-74).

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 10, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

У судовому засіданні 02 листопада 2023 року, представник позивачів та позивач ОСОБА_2 просили задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_4 відмовити. Представник відповідача просив задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_4 , проти задоволення апеляційної скарги позивачів заперечував. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції до суду не подавали.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників провадження та дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги частково підлягають задоволенню, а оскаржуване заочне рішення скасуванню із направленням справи для розгляду по суті за підсудністю, з огляду на таке.

Приймаючи оскаржуване заочне рішення, суд першої інстанції встановив, що дитина проживає із матір`ю. Відповідач перешкоджає позивачам у спілкуванні із дитиною. На час звернення позивачів із позовом в досудовому порядку вирішити питання про їх участь у спілкуванні і вихованні малолітнього ОСОБА_6 сторонам не вдалось, що частково обумовлено об`єктивними обставинами такими як не перебування батьків дитини шлюбі, їх окремим проживанням, неприязними відносинами, що склалися між сторонами по справі. Визначаючи спосіб участі батька та бабусі у спілкуванні з дитиною, суд першої інстанції врахував маленький вік дитини, її стать, звичайний уклад її життя, здобуті навички для свого віку, місця проживання сторін, особисті неприязні стосунки, які склались між ними, прихильність дитини за віком до матері, а тому дійшов висновку про часткове задоволення позову (т. 1, а.с. 163-164).

Апеляційний суд, скасовуючи заочне рішення та направляючи справу до іншого суду за підсудністю, вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вже зазначалося вище, в обґрунтування вимог апеляційної скарги представник відповідачки вказував на те, що позивачам було достовірно відомо, що ОСОБА_4 проживає у Приморському районі м. Одеси, а отже позовна заява мала розглядатися Приморський районним судом м. Одеси. При цьому, представник відповідача повідомив, що не мав можливості заявити про це під час розгляду справи, так я судом першої інстанції було постановлено заочне рішення у справі (т. 2, а.с. 37).

Заперечуючи проти доводів представника відповідача, представник позивачів вказує на те, що сторона відповідача була належним чином повідомлена про дату, час та місце провадження судового засідання у справі, а тому посилання в апеляційній скарзі на те, що сторона відповідача не мала змоги заявити про підсудність через ухвалення заочного рішення є безпідставним (т. 2, а.с. 71 зворот - 72).

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

З матеріалів справи вбачається, що 11 червня 2021 року позивачі подали позов до Приморського районного суду м. Одеси (т. 1, а.с. 1). Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2021 року цивільну справу за даним позовом було передано за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси (т. 1, а.с. 51).

13 вересня 2021 року матеріали справи надійшли до Малиновського районного суду м. Одеси (т. 1, а.с. 53). Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями справу розподілено головуючому судді Маркаровій С.В. (т. 1, а.с. 54-56). Ухвалою від 17 вересня 2021 року справу прийнято та відкрито провадження, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження (т. 1, а.с. 57-58). Оскільки спори про підсудність не допускаються, Малиновським районним судом м. Одеси було відкрито провадження у справі.

В матеріалах справи наявний супровідний лист від 21 вересня 2021 року №Вих-21№522/10740/21 щодо направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі учасниками (т. 1, а.с. 59), однак фактично копії ухвал направлені не були у зв`язку із відсутністю маркової продукції в районному суді (т. 1, а.с. 60).

03 листопада 2021 року представник позивачів подала до суду уточнену позовну заяву (т. 1, а.с. 65-73), до якої долучила поштову накладну про направлення копії уточненої позовної заяви на адресу ОСОБА_4 . В реквізитах поштової накладної зазначено: одержувач ОСОБА_4 , до відділення, Одеса, 65078. Дата відправлення 03 листопада 2021 року (т. 1, а.с. 120а). Докази отримання вказаних документів відповідачем у матеріалах справи відсутні. При цьому, в уточненій позовній заяві представник позивачів вказав адресу проживання ОСОБА_4 : АДРЕСА_2 (т. 1, а.с. 65).

10 листопада 2021 року представник відповідача подав до суду клопотання, в якому зазначив, що ОСОБА_4 станом на 09 листопада 2021 року не отримувала позовну заяву, тому просив відкласти розгляд справи та надати можливість ознайомитися із матеріалами справи (т. 1, а.с. 125).

Згідно з п.п. 1, 6 розділу X «Надання судової справи для ознайомлення» Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України справи (матеріали кримінального провадження) видаються для ознайомлення апаратом суду за резолюцією судді (судді-доповідача), або голови суду, або заступника голови суду, або секретаря відповідної судової палати на підставі письмової вимоги (заяви). Після ознайомлення з матеріалами судової справи така особа робить відповідний запис на своїй заяві про надання судової справи для ознайомлення (із обов`язковим зазначенням підпису, ініціалів та прізвища, дати ознайомлення), після чого заява долучається до матеріалів судової справи.

Так, на заяві представника відповідача від 10 листопада 2021 року відсутня резолюція судді щодо надання справи на ознайомлення (т. 1, а.с. 125). Інші відмітки щодо ознайомлення представника відповідача чи самого відповідача в матеріалах справи також відсутні.

10 листопада 2021 року сторони в судове засідання не з`явилися, розгляд справи відкладений на 20 січня 2022 року. Учасники справи про наступну дату судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчить відповідна розписка, наявна в матеріалах справи (т. 1, а.с. 128-129). 20 січня 2022 року в судове засідання з`явилася позивач ОСОБА_2 , вирішено закрити підготовче провадження та призначити судовий розгляд по суті на 17 березня 2022 року (т. 1, а.с. 143-143 зворот). Судова повістка на 17 березня 2023 року, що була направлена ОСОБА_4 повернута до районного суду із поміткою «за закінченням терміну зберігання» (т. 1, а.с. 150-150 зворот). У судове засідання, призначене на вказану дату сторони не з`явилися, судове засідання перенесене на 14 червня 2022 року (т. 1, а.с. 156). Про вказану дату відповідач була повідомлена шляхом направлення судової повістки SMS-повідомленням на мобільний номер телефону (т. 1, а.с. 151 зворот). Відомості щодо повідомлення її представника в матеріалах справи відсутні. 14 червня 2022 року суд першої інстанції ухвалив заочне рішення у справі (т. 1, а.с. 161-165).

Вказане у сукупності свідчить про те, що через специфіку процесуальної діяльності в цій справі принцип змагальності не було дотримано в обсязі необхідному для спростування потенційних доводів відповідача у відповідній частині, а тому, за відсутності доказів зворотнього, апеляційний суд приймає до уваги доводи представника відповідача щодо неможливості заявити про непідсудність справи Малиновському районному суду м. Одеси під час її розгляду судом першої інстанції.

За обставинами даної справи, спір між сторонами виник у сфері сімейних правовідносин, а саме щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу спілкування та виховання дитини. Позови у даній категорії справ подаються до суду за загальним правилом у порядку, визначеному ст. 27 ЦПК України, відповідно до якої позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Позивачі подали позов до Приморського районного суду м. Одеси, зазначивши, що фактичне місце проживання відповідача ОСОБА_4 АДРЕСА_3 (т. 1, а.с. 1-2). Постановляючи ухвалу про передачу справи за підсудністю, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з довідкою Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради відповідач по справі зареєстрована з 21 вересня 2016 року за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1, а.с. 50), що територіально відноситься до Малиновського району у м. Одесі (т. 1, а.с. 51).

Разом з тим, у провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала справа №521/20261/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Предметом спору у даній справі була квартира АДРЕСА_4 . З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що провадження у справі №521/20261/20 відкрито 04 грудня 2020 року. Позов у даній справі було подано 11 червня 2021 року. Тобто, на момент вирішення питання про передачу справи №522/10740/21 за підсудністю до іншого суду вже існував спір щодо місця проживання/перебування відповідача ОСОБА_4 , про що позивачам було відомо. Крім того, представник позивачів адвокат Рублевський Антон Павлович 15 липня 2021 року подав заяву, в якій наголошував на тому, що справа підсудна Приморському районному суду м. Одеси та долучив докази на підтвердження того, що місце проживання відповідача знаходиться у Приморському районі м. Одеси, а саме копію висновку органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради (т. 1, а.с. 29-30) та копію договору оренди нерухомого майна (т. 1, а.с. 33-34). Вказаного при передачі справи з одного суду до іншого за встановленою підсудністю суд першої інстанції не врахував, що призвело до постановлення помилкової ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2021 року.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2022 року у справі №521/20261/20 позов ОСОБА_2 задоволено; усунуто ОСОБА_2 перешкоди у здійсненні права власності шляхом визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_4 . Судом в даній справі встановлено, що відповідачка за вказаним місцем реєстрації не проживає з жовтня 2019 року, про що свідчить акт про не проживання від 01 грудня 2020 року. Відповідачка після припинення стосунків з сином позивачки забрала належні їй речі та неповнолітньому ОСОБА_8 і переїхала на нове місце проживання в квартиру АДРЕСА_5 . Рішення набрало законної сили. Таким чином, місце проживання/перебування відповідачки у даній справі є АДРЕСА_3 , що територіально належить до Приморського району м. Одеси. А отже справа №522/10740/21 підсудна саме Приморському районному суду м. Одеси.

З огляду на викладене, апеляційний суд звертає увагу на те, що суди мають гарантувати сторонам розгляд справ належним складом суду за встановленою підсудністю, не допускаючи порушення їх конституційних прав у доступі до правосуддя та порушень статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Таким чином, враховуючи наведене, оскільки справа була розглянута з порушенням норм процесуального законодавства судом, до територіальної юрисдикції якого спір в справі не належить, апеляційний суд на підставі ст. 378 ЦПК України дійшов висновку про часткове задоволення апеляційних скарг, скасування рішення суду першої інстанції, та направлення справи для розгляду по суті до суду першої інстанції за підсудністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 378, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу адвоката Савенкова Олександра Сергійовича в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 червня 2022 року скасувати.

Цивільну справу № 522/10740/21 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , треті особи: Служба у справах дітей Одеської міської ради, Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу спілкування та виховання дитини направити на розгляд до Приморського районного суду м. Одеси за підсудністю.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

Повний текст постанови складений 16 листопада 2023 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк