Справа № 2-785/2009
Провадження № 22-ц/801/2342/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Медвецький С. К.
Доповідач:Береговий О. Ю.
УХВАЛА

27 листопада 2023 рокуСправа № 2-785/2009м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ майна подружжя за апеляційною скаргою особи, яка не приймала участі у справі фермерського господарства «Дидинське» на ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 14 серпня 2009 року,

встановив:

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга особи, яка не приймала участі у справі фермерського господарства «Дидинське» на ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 14 серпня 2009 року, в якій останній порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 14 листопада 2023 року визнано неповажними підстави зазначені особою, яка не приймала участі у справі фермерським господарством «Дидинське» в апеляційній скарзі про поновлення строку на апеляційне оскарження на ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 14 серпня 2009 року.

Апеляційну скаргу особи, яка не приймала участі у справі фермерського господарства «Дидинське» на ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 14 серпня 2009 року залишено без руху та надано строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

24 листопада 2023 року особа, яка не приймала участі у справі ФГ «Дидинське» подало заяву про усунення недоліків апеляційної скарги до якої додано заяву про поновлення пропущеного процесуального строку, в якій зазначено інші причини пропуску строку на оскарження рішення суду першої інстанції.

Так, з поміж вже зазначених підстав пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду в попередній заяві, заявник вказав на нову підставу поновлення, а саме, введення в Україні воєнного стану, мобілізацію членів ФГ «Дидинське», зокрема, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Вирішуючи заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Гайсинського районного суду Вінницької області від 14 серпня 2009 року суд зазначає наступне.

Проте, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що зазначені в заяві підстави про поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними, а тому скарга не може бути прийнята до розгляду та, відповідно, не може бути вирішено питання про відкриття апеляційного провадження в справі, з огляду на таке.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 292 ЦПК України (в редакції Кодексу, що діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Аналогічна норма викладена в статті 352 ЦПК України (в останній редакції) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Строки на апеляційне оскарження судового рішення визначені у статті 354 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, що набрав чинності 15 грудня 2017 року. Судове рішення, яке є об`єктом оскарження, постановлене судом 14 серпня 2009 року, тобто до набрання чинності цим кодексом.

Водночас, пунктом 13 ч. 1 розділу ХІІІ перехідних положень Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року визначено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, ухвала Гайсинського районного суду Вінницької області від 14 серпня 2009 року підлягає оскарженню у порядку та строки, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 ЦПК України (в редакції Кодексу, що діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали) заяву про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції може бути подано протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України (в редакції, яка була чинною станом на момент ухвалення оскаржуваного рішення) було передбачено, що апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених цією статтею, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ч. 4 ст. 295 ЦПК України (в редакції, яка була чинною станом на момент ухвалення оскаржуваного рішення), апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала суду постановлена місцевим судом 14 серпня 2009 року, копію якої, як зазначає заявник, отримано 25 жовтня 2023 року. В той же час, апеляційну скаргу подано 09 листопада 2023 року, тобто з пропуском п`ятиденного строку, передбаченого ч. 2 ст. 294 та ч. 4 ст. 295 ЦПК України (в редакції, яка була чинною станом на момент ухвалення оскаржуваного рішення) на апеляційне оскарження ухвали суду.

Суд апеляційної інстанції наголошує увагу на те, що звертаючись з апеляційною скаргою, заявник відліковує строк, визначений ч. 2 ст. 358 ЦПК України (в редакції, чинній станом на час звернення з апеляційною скаргою) на апеляційне оскарження ухвали суду з дня отримання такої, проте в даному випадку, при вирішенні питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, підлягає застосуванню саме пункт 13 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, у зв`язку із чим, в силу ст. 294 ЦПК України (в редакції, яка була чинною станом на момент ухвалення оскаржуваного рішення), строк на апеляційне оскарження вказаної ухвали суду складає п`ять днів.

У той же час, вимогами частини 3 статті 3 ЦПК України (в останній редакції) передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

За правилами ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України» вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Peretyaka and Sheremetyev v. Ukraine, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

За змістом статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

У рішенні від 29 жовтня 2015 року (заява №32053/13) у справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення Європейського суду з прав людини у справі у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (Ponomaryov v. Ukraine).

Тобто, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Факт отримання оскаржуваної ухвали суду заявником 25 жовтня 2023 року не заперечується та визнається стороною в поданій апеляційній скарзі.

Відтак, вказане свідчить про те, що 25 жовтня 2023 року ФГ «Дидинське» отримавши копію оскаржуваної ухвали суду та в силу пункту 13 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року і ст. 294 ЦПК України (в редакції, яка була чинною станом на момент ухвалення оскаржуваного рішення) були обізнані з її змістом та обмеженими строками оскарження.

Доводи заявника щодо запровадження воєнного стану на території України, суд визнає безпідставними, адже згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22, самий лише факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку.

При цьому слід приймати до уваги, що воєнний стан дійсно може бути поважною причиною пропуску строків, утім оцінка причин пропуску строку є індивідуальною, у межах справи, яка розглядається.

В цій справі заявником не вказано конкретних обставин, які б дійсно унеможливлювали подання апеляційної скарги або підтверджували наявність перешкод у поданні апеляційної скарги. Посилання у заяві на те, що двох членів ФГ «Дидинське» було мобілізовано, не можна вважати такими обставинами, оскільки членами ФГ «Дидинське», яких не мобілізували залишилось ще двоє. При цьому, суду не надано належних та допустимих доказів на доведення того, що вищезазначені обставини об`єктивно унеможливлювали вчасне подання апеляційної скарги.

При цьому слід ураховувати, що державні установи, органи державної влади та органи місцевого самоврядування у вказаний заявником період часу працювали у Вінницькій області, де також знаходиться ФГ «Дидинське», у звичайному режимі, що також дає підстави для висновку про безпідставність та непереконливість доводів заявника.

Також, доводи в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження не містять, будь-яких, відомостей про обставини, які б свідчили про об`єктивні перешкоди на оскарження вказаного рішення суду в визначений законом строк, що може свідчити про можливе неналежне користування заявником своїми процесуальними правами.

За таких обставин, вказані в заяві підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Гайсинського районного суду Вінницької області від 14 серпня 2009 року, слід визнати неповажними, в зв`язку з чим апелянту слід звернутись до апеляційного суду із новою заявою про поновлення пропущеного процесуального строку із зазначенням інших поважних причин його пропуску, з наданням доказів їх поважності.

Згідно частини 2 статті 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі ст. ст. 356, 357 ЦПК України, а апелянту надається строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 356, 357, 359, 360, 361 ЦПК України суд,

ухвалив:

Визнати неповажними підстави зазначені особою, яка не приймала участі у справі фермерським господарством «Дидинське» в заяві про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Гайсинського районного суду Вінницької області від 14 серпня 2009 року.

Апеляційну скаргу особи, яка не приймала участі у справі фермерського господарства «Дидинське» на ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 14 серпня 2009 року залишити без руху, надавши апелянту строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити, якщо заяву про поновлення строку не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Витребувати в Гайсинського районного суду Вінницької області матеріали цивільної справи № 2-785/2009 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О.Ю. Береговий