Ухвала

17 травня 2023 року

м. Київ

справа № 570/3677/21

провадження № 61-12660ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Городоцька сільська рада Рівненського району, ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , яка підписана представником ОСОБА_3 , на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 14 червня 2022 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Городоцької сільської ради Рівненського району, ОСОБА_2 , в якому просив визнати поважною причину пропуску встановленого законом процесуального строку на подання такого позову і поновити пропущений строк, а також визнати недійсним і скасувати рішення Обарівської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 17 листопада 2005 року № 200, визнати недійсним і скасувати рішення Обарівської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 07 жовтня 2009 року № 543.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 14 червня 2022 року, яке залишене без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року, позов ОСОБА_1 до Обарівської сільської ради Рівненського району (в ході розгляду справи замінено на належного відповідача - Городоцьку сільську раду Рівненського району), третя особа: ОСОБА_2 (в ході розгляду справи замінена на співвідповідача) про визнання недійсним та скасування рішення сільської ради задоволено повністю.

Визнано поважною причину пропуску ОСОБА_1 встановленого законом процесуального строку на подання позову до суду та поновлено йому цей пропущений строк.

Визнано недійсним та скасовано рішення Обарівської сільської ради Рівненського району Рівненської, області від 17 листопада 2005 року № 200 "Про передачу земельних ділянок у власність" в частині передачі у власність ОСОБА_4 земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,10 га.

Визнано недійсним та скасовано рішення Обарівської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 07 жовтня 2009 року № 543 "Про внесення змін до рішення сільської ради" в частині внесення зміни в рішення сільської ради від 17 листопада 2005 року № 200 "Про передачу земельних ділянок у власність" ОСОБА_4 з площі 0,10 га на площу 0,1065 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1816 грн.

Витрати, понесені сторонами на професійну правничу допомогу, покладено на сторони у фактично понесених розмірах.

У грудні 2022 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_3., на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 14 червня 2022 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року.

У квітні 2023 року матеріали цивільної справи № 570/3677/21 надійшли до Верховного Суду.

В касаційній скарзі ОСОБА_2 просила про дату і час призначеного судового засідання повідомити завчасно ОСОБА_2 та/або представника; розгляд справи провести виключно за участі відповідача або його повноважного представника.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що розгляд справи у суді касаційної інстанції проводиться без повідомлення учасників справи. Отже у задоволенні клопотання ОСОБА_2 слід відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Керуючись статтями 34, 260, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про повідомлення про дату і час судового засідання та розгляд справи за її участі та участі її представника відмовити.

Справу № 570/3677/21 призначити до судового розгляду Верховного Суду ускладі колегії суддівДругої судової палати Касаційного цивільного суду у кількості п`яти суддів в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному вебпорталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук