Справа № 182/3182/22
Провадження № 2/0182/441/2023
23.05.2023 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рунчевої О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРДСЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
05.08.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КАРДСЕРВІС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
15.12.2017 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір (кредитної лінії) №171215-003, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 8541,14 грн. Відповідно до п.п. 2.1 кредитного договору, строк дії договору становить з 15.12.2017 року по 15.05.2018 року. Згідно з умовами кредитного договору позичальник отримав від позивача кредит у рамках кредитної лінії у розмірі 8541,14 грн. та зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі і на умовах, передбачених Договором.
В прохальній частині позову представник позивача зазначив про можливість розгляду справи в його відсутність та ухвалення заочного розгляду справи (а.с.3 зворот).
Ухвалою про відкриття провадження від 08.11.2022 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.
Відповідачу надіслана копія ухвали про відкриття від 08.11.2022 року за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку (а.с.31-32). До суду повернувся конверт з копією ухвали про відкриття провадження від 08.11.2022 року, як не вручений у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с.35). Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вважається доставленою.
Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, письмових заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направив.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд на підставі ст. 280 ЦПК України розглянув справу заочно.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України/
Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
Статтею 1054 ЦК України визначено: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.
Судом встановлено, що 15.12.2017 року між ТОВ «Кардсервіс» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 171215-003 у рамках кредитної лінії у розмірі 8541,14 грн. та відповідно до п.п. 2.1 строк дії договору становить з 15.12.2017 року по 15.05.2018 року (а.с. 7).
Відповідач підтвердив свою згоду на умови договору, ознайомлений з графіком платежів за договором № 171215-003, про що свідчить підпис відповідача (а.с.7-10).
Позивач ТОВ «КАРДСЕРВІС» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 8541,14 грн.
Окрім цього, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до п.п. 4.1 та 4.2. за користування кредитом Позичальник виплачує кредитодавцю проценти, зазначені в Графіку платежів. Щомісячна плата за користування кредитом нараховується щомісячно у вигляді процентів за кожен місяць користування кредитом, реальна річна процентна ставка розраховується згідно Методики розрахунку загальної вартості кредиту для споживача, реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка була затверджена Розпорядженням Нацкомфінпослуг №3238 від 20 липня 2017 року.
Відповідно до п.п. 4.11 Кредитного договору, у разі, якщо протягом 7 календарних днів з кінцевої дати повного погашення кредиту, що визначається виходячи із терміну кредитування, кредит не був повністю погашений, щомісячна плата за користування кредитом нараховується кожен повний та неповний місяць до моменту його повного остаточного погашення Позичальником кредиту у розмірі 5 % в місяць від вартості товару.
Відповідно до п.п. 6.2.2.4 Кредитного договору, у випадку прострочення плати заборгованості за вказаним договором в повному обсязі, позичальник зобов`язаний сплатити нараховані проценти за користування кредитом та штрафи та згідно п.п. 7.2 Кредитного договору, у разі порушення виконання зобов`язань щодо погашення суми кредиту та/або процентів за договором, позичальник зобов`язується сплатити на користь кредитодавця штраф. У разі несвоєчасної оплати кожного місячного платежу (понад 7 календарних днів) позичальник оплачує штрафи у розмірі 10 % від загальної суми простроченої заборгованості (а.с. 7-9).
Таким чином вимоги про стягнення процентів за користування кредитними коштами є законними та обґрунтованими.
Згідно із ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.
Статтею 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Відповідно до ст. 525 ЦK України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором.
За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
Приписами статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.
19.04.2022 року позивачем на адресу відповідача було направлено досудову вимогу про дострокове стягнення заборгованості, з метою врегулювання питання погашення заборгованості в добровільному порядку (а.с.11), але на момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості.
Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.
Зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до змісту ст. ст.610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Таким чином, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем фактично було укладено кредитний договір, згідно з яким банк надав клієнту грошові кошти у кредит. Відповідач скористався кредитними коштами, але свої зобов`язання за договором не виконав. Виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач грубо порушив умови договору, позов є законним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі.
На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.
Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України.
Факт наявності заборгованості за кредитним договором у встановленому законом (ст. ст. 12, 81 ЦПК України) порядку ніким не спростовано.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не в повному обсязі виконувались зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, в зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в повному обсязі, а тому позов ТОВ «КАРДСЕРВІС» підлягає задоволенню.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 2 481 грн. 00 коп.
Керуючись ст. ст. 11,16, 514, 516, 526, 553, 559, 610, 612, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 13, 19, 76-81, 141, 263-268, 274, 280-282 ЦПК України, суд -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРДСЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: О. В. Рунчева