Ухвала

22 травня 2023 року

місто Київ

справа № 285/4965/20

провадження № 61-7193ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Яремка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Янчук Максим Олександрович, на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 08 квітня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Новоград-Волинська міська рада, про встановлення порядку користування земельною ділянкою та виділення 1/2 частки земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

10 травня 2023 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Янчук М. О., засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційного скаргою на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 08 квітня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року, просить зазначені судові рішення скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у позові відмовити.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 цього Закону ставка судового збору за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімум для працездатних осіб, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як випливає зі змісту судових рішень ОСОБА_2 звернулася до суду у грудні 2020 року з позовом, у якому просила:

визнати за нею та відповідачкою у рівних частках право власності на земельну ділянку на АДРЕСА_1 , кадастровий номер 181100000:00:0843, загальною площею 0,0797 га;

визначити порядок користування спірною земельною ділянкою;

виділити сторонам по 1/2 частки кожній у праві власності на спірну земельну ділянки з урахуванням часток у житловому будинку.

Отже, позивачка звернулася до суду із позовом, який містить дві вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 102,00 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону № 3674-VI за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Таким чином, за подання касаційної скарги в частині позовних вимог немайнового характеру судовий збір підлягає сплаті у розмірі 3 363,20 грн (840,80 грн х 2 х 200/100).

Щодо позовної вимоги майнового характеру про визнання права власності на земельну ділянку, судовий збір має розраховуватися з вартості спірного майна (частина перша статті 176 ЦПК України).

Водночас, оскільки оскаржувані судові рішення не містять відомостей про вартість спірної земельної ділянки, заявниця має навести її вартість та відповідно сплатити (доплатити) судовий збір за оскарження судового рішення за результатами розгляду позову майнового характеру (виходячи з 1 відсотка ціни позову, - вартості спірного майна, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (10 510,00грн), з урахуванням 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Отже, заявниця має сплати судовий збір за подання касаційної скарги в частині оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій з розгляду позовних вимог немайнового характеру у розмірі 3 363,20 грн та в частині оскарження постанови суду апеляційної інстанції з розгляду позовних вимог майнового характеру у розмірі не менше 1 681,60 грн (840,80 грн х 200/100) та не більше 21 020,00 грн (10 510,00 грн х 200/100) залежно від вартості спірного майна.

Судовий збір за подання цієї касаційної скарги має бути сплачений єдиним платіжним документом (квитанцією, платіжним дорученням) із наведенням обґрунтування розміру судового збору.

Судовий збір має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону № 3674-VI. На підтвердження сплати судового збору суду необхідно надати документ, що підтверджує його сплату.

Водночас заявниця просить звільнити її від сплати судового збору за подання касаційної скарги, мотивуючи тим, що вона є пенсіонеркою, тому єдиним її доходом є пенсійні виплати. Просить врахувати складну економічну ситуацію в України та введений воєнний стан.

Зазначене клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

У статті 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК Українисуд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону № 3674?VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проте заявниця не надала жодних доказів, які б свідчили про наявність підстав для звільнення її від сплати судового збору за подання касаційної скарги, а також те, що за майновим станом вона не спроможна сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі, тобто до касаційної скарги не додано докази на підтвердження, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу заявниці за попередній календарний рік.

Посилання заявниці на складну економічну ситуацію в України та введений воєнний стан викладено формально без належного обґрунтування. Верховний Суд звертає увагу, що під час вирішення питання про звільнення особи від сплати судового збору, відстрочення, розстрочення його сплати Суд, у будь-якому випадку вирішує таке клопотання за майновим критерієм, тобто наявність/відсутність у особи доходів, їх достатність для виконання учасником справи процесуального обов`язку зі сплати судового збору.

Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

За наведених обставин, заявниця має сплатити судовий збір за подання касаційної скарги за ставками, визначеними Законом № 3674-VI або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявниці строку для сплати судового збору.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Янчук Максим Олександрович, на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 08 квітня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року залишити без руху .

Надати для сплати судового збору десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Яремко