Справа № 462/3673/22 Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 22-ц/811/3269/22 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Ванівського О.М.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Цьони С.Ю.,

з участю: апелянта ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він з відповідачкою перебував у шлюбі, від сумісного життя з відповідачкою має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб був розірваний рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 30 травня 2016 року. За рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 31 січня 2017 року з нього на користь відповідачки на утримання сина були стягнути аліменти в розмірі 1350 гривень щомісячно. Тривалий час ОСОБА_2 не зверталася до виконавчої служби із виконавчим листом щодо примусового виконання даного рішення суду, але через майже три роки, вона звернулася до виконавчої служби і йому було нарахована велика суму заборгованості щодо сплати аліментів, в той час, коли він був відсутнім в Україні, тимчасово виїжджав на заробітки. Повернувшись в Україну, він приймав участь у вихованні сина та в його утриманні. В листопаді 2021 року відповідачка виїхала в Польщу, залишивши сина проживати разом з його батьками та з ним, оскільки всі зареєстровані та проживають за однією адресою. На даний час син ОСОБА_3 постійно проживає разом з ним та його новою сім`єю. Син знаходиться фактично на його повному утриманні. Крім цього, він щомісячно скеровую на особисту картку дитини розмір аліментів, встановлений судом, який він повинен був сплачувати матері дитини на утримання дитини. Матір дитини і надалі проживає у Польщі і з її слів наміру повертатися в Україну вона не має. Оскільки син ОСОБА_3 постійно проживає разом з ним та знаходиться на його повному утриманні, вважає, що він не повинен сплачувати на даний час аліменти на дитину на користь відповідачки. Просить суд припинити його обов`язок сплачувати аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1350 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, встановлений рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 31 січня 2017 року.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 01 грудня 2022 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу.

Вважає рішення суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Вказує, що на час подання позовної заяви, син ОСОБА_3 постійно проживав з ним та його новою сім`єю, що підтверджується довідкою про місце проживання дитини.

Судом першої інстанції не було надано об`єктивної оцінки довідці, виданій Вороцівським старостинським округом №1, в якій чітко вказано, що він, як власник житлового будинку АДРЕСА_1 проживає без реєстрації зі своєю сім`єю, в тому числі разом з сином.

Зазначає, що оскільки син проживає з ним і знаходиться на його утриманні, то у суду були всі підстави для звільнення його від обов`язку сплачувати аліменти.

Просить скасувати рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01 грудня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції вважав, що посилання позивача на те, що він добровільно продовжує сплачувати аліменти відповідачці по справі та довідка Вороцівським старостинським округом №1 Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області за №293 від 12 липня 2022 про місце проживання без реєстрації не є доказом постійного проживання дитини з батьком та не може слугувати підставою для припинення стягнення з нього аліментів на користь відповідачки.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Встановлено, що сторони знаходились у шлюбі з 28 серпня 1999 року.

З копії свідоцтва про народження вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько - ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 .

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова 30 травня 2016 року шлюб між сторонами розірваний.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 31 січня 2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнути аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1350грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Згідно до довідки, виданої Вороцівським старостинським округом №1 Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області за №293 від 12 липня 2022, в житловому будинку АДРЕСА_1 проживають без реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , власник будинку, ОСОБА_5 - дружина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Матеріалами справи підтверджено, що з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання дитини. Натомість наразі спільна дитина сторін проживає з позивачем.

У підпункті 1 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

За змістом частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, -і за її межами.

У частині першій статті 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.

Вирішуючи спір у цій справі колегія суддів доходить висновку, що наразі настали певні обставини, а саме фактичне проживання дитини з батьком, який зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання цієї ж дитини на користь відповідачки, з якою дитина проживала на час ухвалення рішення про стягнення аліментів, і настання цих обставин впливає на припинення позивачем сплати періодичних платежів (аліментів) на утримання сина.

Обставини щодо проживання ОСОБА_3 з батьком також підтверджуються довідкою, виданою Вороцівським старостинським округом №1 Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області за №293 від 12 липня 2022 року, характеристикою ОСОБА_3 , виданою директором СЗШ №65.

Отже, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, та підлягають до задоволення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної інстанції та однією із підстав для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01 грудня 2022 року - скасувати.

Постановити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментівзадовольнити повністю.

Припинити з дня набрання цим рішенням законної сили стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються на підставі рішення Залізничного районного суду м.Львова від 31 січня 2017 року по справі №462/5320/16-ц, у розмірі 1350 грн. щомісяця, починаючи з 05 жовтня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 18 травня 2023 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.