Провадження № 2/127/3008/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2023 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Дернової В.В., секретаря Тронт М.О., за участі представника позивача адвоката Драчук Т.М., представника відповідача адвоката Лисого О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди, яка сталася 22.05.2023 року о 13.20 год. у м. Вінниці, по вул. Гніванське шосе, та просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 600 309,70 грн. (різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка нею одержана від страховика), витрати, понесені в зв`язку з проведенням автотоварознавчого дослідження у розмірі 2007,43 грн., моральну шкоду в розмірі 20 000 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. та судовий збір у розмірі 6203,09 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 серпня 2023 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 жовтня 2023 року було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.11.2023 року (без винесення окремого процесуального документа, із занесенням до протоколу судового засідання) було відмовлено у задоволенні клопотання сторони відповідача про повернення до підготовчого засідання.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.11.2023 року (без винесення окремого процесуального документа, із занесенням до протоколу судового засідання) було залишено без розгляду на підставі ч. 2 ст. 222 ЦПК України клопотання сторони відповідача про призначення автотоварознавчої експертизи.

Так, на переконання суду, не є поважною причиною не заявлення стороною відповідача у підготовчому засіданні відповідного клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи з огляду на сподівання відповідача врегулювати спір з позивачем та укласти мирову угоду.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Драчук Т.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Лисий О.В. у судовому засіданні позов визнали частково та зазначили, що погоджуються відшкодувати позивачеві завдану матеріальну шкоду у розмірі 240 000 грн., оскільки заявлений позивачем розмір матеріальної шкоди є завищеним, а підстави для відшкодування моральної шкоди взагалі відсутні; відзив на позов стороною відповідача не подавався.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом установлено такі обставини справи та відповідні їм правовідносини на підставі наданих доказів.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; такими збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Власником транспортного засобу - автомобіля марки (моделі) VOLKSWAGEN TIGUAN, 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є позивач ОСОБА_1 (підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 16.08.2017 року).

Таким чином, ОСОБА_1 є належним позивачем у даній справі.

Як вбачається з постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 19.07.2023 року у справі № 127/15674/23 (постанова набрала законної сили 01.08.2023 року), 22.05.2023 року о 13.20 год., в м. Вінниці, по вул. Гніванське шосе, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем BMW 523і, д.н.з. НОМЕР_3 , не був уважним, не стежив за зміною дорожньої обстановки та виконуючи поворот ліворуч, не надав перевагу у русі транспортному засобу, який рухався у зустрічному напрямку, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки VOLKSWAGEN Tiguan, д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 ; в результаті ДТП було пошкоджено транспортні засоби з матеріальними збитками; ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. (а.с. 13).

Таким чином, ОСОБА_2 є належним відповідачем у даній справі.

Як вбачається з Висновку експерта № 3268/23-21 від 14.06.2023 року за результатами проведення автотоварознавчого дослідження розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н.з НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження під час ДТП з автомобілем BMW, д.н.з. НОМЕР_3 , станом на 05.06.2023 року складав величину 760 309,70 грн., в тому числі ВТВ 35 033,42 грн. (а.с. 17-33).

Вказаний висновок експерта відповідає вимогам, встановленим для висновку експерта як доказу, передбаченим ст. 106 ЦПК України («Проведення експертизи на замовлення учасників справи»).

При цьому, стороною відповідача не заявлялося про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи (ч. 7 ст. 106 ЦПК України).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.11.2023 року (без винесення окремого процесуального документа, із занесенням до протоколу судового засідання) було залишено без розгляду на підставі ч. 2 ст. 222 ЦПК України клопотання сторони відповідача про призначення автотоварознавчої експертизи.

Як було установлено у судовому засіданні, страховиком Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було виплачено ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 160 000 грн. (а.с. 14, 36).

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі № 757/29950/14-ц,якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода в вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Отже, стягненню з винної особи підлягає різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а саме 600 309,70 грн. (760 309,70 грн. - 160 000 грн.).

Щодо моральної шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України відшкодовується моральна шкода, яка полягає: - у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (п. 1 ст. 23 ЦК України); - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (п. 2 ст. 23 ЦК України); - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (п. 3 ст. 23 ЦК України); - у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також її ділової репутації (п. 4 ст. 23 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У даному випадку моральна шкода, завдана позивачеві ОСОБА_1 , полягала у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї (п. 2 ст. 23 ЦК України) та у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна (п. 3 ст. 23 ЦК України).

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Таким чином, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає за необхідне та можливе відшкодувати ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., що є обґрунтованою компенсацією (справедливою сатисфакцією) за душевні страждання, яких вона зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна автомобіля марки (моделі) VOLKSWAGEN TIGUAN, 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та протиправною поведінкою щодо неї.

Отже, суд доходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, тобто необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 600 309,70 грн. матеріальної шкоди та 10 000 грн. моральної шкоди.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6079,04 грн. судового збору, 2007,43 грн. витрат за проведення експертизи та 14 700 грн. витрат на професійну правничу допомогу, тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позов задоволено на 98%).

Керуючись ст. 13, 81, 82, 106, 137, 141, 222, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, на підставі ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 600 309,70 грн. матеріальної шкоди та 10 000 грн. моральної шкоди.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6079,04 грн. судового збору, 2007,43 грн. витрат за проведення експертизи та 14 700 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 )

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 )

Повний текст рішення суду складено 24.11.2023 року.

СУДДЯ