Справа №456/3295/22
Провадження №2/443/111/23
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
19 травня 2023 року Жидачівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Сливки С.І.,
за участю секретаря судових засідань Кушнір М.І.
представника позивача адвоката Мундяка М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Жидачеві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, встановлення способу і порядку користування транспортним засобом,
Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 01 травня 2023 року по справі №456/3295/22 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, встановлення способу і порядку користування транспортним засобом задоволено. Зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні та розпорядженні майном шляхом повернення автомобіля марки Volvo FH400 12800, 2006 року випуску, сірого кольору, № двигуна НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 , р.н. НОМЕР_3 . Встановлено наступний спосіб і порядок користування транспортним засобом марки Volvo FH400 12800, 2006 року випуску, сірого кольору, № двигуна НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 , р.н. НОМЕР_3 , який зареєстрований за ОСОБА_2 : -перший місяць після набрання законної сили рішення суду (починаючи з першого числа місяця) передати автомобіль Volvo FH400 12800, 2006 року випуску, сірого кольору, № двигуна НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 , р.н. НОМЕР_3 у користування ОСОБА_1 ; -наступний місяць за попереднім (починаючи з першого числа місяця) передати автомобіль Volvo FH400 12800, 2006 року випуску, сірого кольору, № двигуна НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 , р.н. НОМЕР_3 у користування ОСОБА_2 ; - в подальшому користуватися автомобілем Volvo FH400 12800, 2006 року випуску, сірого кольору, № двигуна НОМЕР_1 , № шасі НОМЕР_2 , р.н. НОМЕР_3 , почергово з передачею майна щомісяця. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1488,60 грн. витрат на сплату судового збору.

В судовому засіданні 01.05.2023 року представник позивача заявив клопотання про подання ним доказів витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

05.05.2023 року представником позивача адвокатом Мундяком М.М. подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

16.05.2023 року представником відповідача адвокатом Олексишиним І.Б. подано заперечення на клопотання про долучення документів до матеріалів справи, в обґрунтування якого покликається на те, що представник позивача подав до суду клопотання в порядку ст.43 ЦПК України, натомість із заявою про ухвалення додаткового рішення позивачка чи її представник до суду не зверталися, у зв`язку з чим відсутні підстави для вирішення питання про стягнення заявлених представником позивачки судових витрат. Крім того, заявлені позивачем витрати на правову допомогу є необґрунтованими та такими, що не підтверджуються матеріалами справи, зокрема: зазначена справа відповідно до положень ЦПК України віднесена до категорії малозначних справ та підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження; з доданих до позовної заяви доказів, не вбачається, що необхідно було витребовувати на адвокатські запити; при розгляді даної справи відсутня необхідність залучення свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів, проведення експертизи, витребування доказів, проведення огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів.

В Акті перелічено надані адвокатом послуги та їх вартість, а саме консультація (попередня) 1000 грн., ознайомлення з матеріалами справи 1200 грн., виготовлення позовної заяви 2500тгрн., представництво клієнта в суді -5300 грн.

Вищезгаданий акт не містить відомостей про час витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), не зазначено, про яке саме представництво клієнта йдеться (у судових засідання, перед третіми особами) і чим обґрунтовується сума таких послуг у розмірі саме 5300 грн. Крім того, до клопотання представника позивача не долучено договору про надання правової допомоги (договору доручення, договору про надання юридичних послуг). Зазначене унеможливлює визначення розумності, співмірності та обґрунтованості розміру витрат на правову допомогу. Також слід врахувати, що позов було пред`явлено до Стрийського міськрайонного суду Львівської області, тобто без додержання правил територіальної підсудності.

Зазначене в сукупності свідчить про те, що рівень складності даної справи не вимагає значного обсягу правничої допомоги, та відповідно заявлений розмір витрат на правничу допомогу є явно неспівмірним зі складністю справи, а також обсягом виконаних адвокатом робіт.

Представник позивача в судовому засіданні заявлене клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу підтримав, просив таке задоволити в повному обсязі. Крім того долучив до матеріалів справи договір №16/2020 про надання правової допомоги.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, згідно поданого заперечення представник відповідача просить розгляд справи проводити без його участі.

Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.3 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (п.2 ч.3 ст.141 ЦПК України).

Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Враховуючи те, що законодавством України щодо діяльності адвоката не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа, адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

Розмір витрат має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

За приписами частини третьої статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновків, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21). Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства (пункт 40). Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (пункт 44). Адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту (пункт 64).

Суд, зважаючи на вимоги ч. 4 ст. 10 ЦПК України, враховує рішення Європейського суду з прав людини, зокрема: у справах «East/WestAllianceLimitedпроти України» (Заява №19336/04), «Баришевський протиУкраїни» (Заява № 71660/11), «Двойних протиУкраїни» (Заява № 72277/01), «Меріт протиУкраїни» (заява № 66561/01) ЄСПЛ зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; у справі «Лавентс протиЛатвії» (заява № 58442/00) ЄСПЛ вказав, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача подано такі документи:

-Договір про надання правової допомоги №16/2020 від 17.02.2020 року (а.с.124-126);

-Акт виконаних робіт за договором про надання правової допомоги від 17 лютого 2020 року за №16/2020 (а.с.107);

-Квитанція прибуткового касового ордеру №03 від 01.05.2023 року на суму 10 000 грн. (а.с.105).

З умов наданого договору вбачається, що клієнт несе обов`язки, зокрема своєчасно та в повному розмірі оплачувати за надані послуги адвокатом (п.3.9 Договору). Відповідно до п.4.1 договору за послуги, що надаються адвокатом у відповідності із умовами даного договору, клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі передбаченому актом виконаних робіт, що є невід`ємним додатком до даного договору. Розмір гонорару та порядок його сплати є конфідеційним.

При цьому не зазначено чи вартість послуг адвоката є гонораром у фіксованому розмірі (твердій грошовій сумі) чи погодинній оплаті.

Як видно з Акту виконаних робіт за договором про надання правової допомоги від 17.02.2020 року за №16/2020 від 01.05.2023 року, адвокатом Мундяк М.М. було надано ОСОБА_1 наступні юридичні послуги, а саме: консультація (попередня) - 1000 грн.; ознайомлення з матеріалами справи 1200 грн.; виготовлення позовної заяви 2500 грн.; представництво клієнта в суді 5300 грн.

Всього до сплати 10000 грн., яка була повністю оплачена ОСОБА_1 шляхом оплати коштів в готівковій формі, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №03 від 01.05.2023 року.

Зазначені вище докази в матеріалах справи свідчать про реальність надання позивачці ОСОБА_1 адвокатом Мундяком М.М.правової допомоги в рамках укладеного між ними договору, а саме: консультація клієнта, підготовка процесуальних документів по справі (складання та направлення позовної заяви про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, встановлення способу і порядку користування транспортним засобом, складання та направлення клопотання про долучення документів до матеріалів справи, та участь в судових засіданнях в Жидачівському районному суді Львівської області 17.01.2023 року та 01.05.2023 року у справі №456/3295/22 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, встановлення способу і порядку користування транспортним засобом

Одночасно суд зауважує, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат, судом враховано те, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову; взято до уваги критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, предмету спору та фінансового стану обох сторін.

Суд погоджується з аргументами представника відповідача щодо неспівмірності заявлених витрат на професійну правничу допомогу, виконаній адвокатом роботі та наданими ним послугами, оскільки представником позивача адвокатом Мундяком М.М. подано позов про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, встановлення способу і порядку користування транспортним засобом, який віднесено ЦПК України до категорії малозначних справ, спірні правовідносини не потребують затрати значного часу для формування правової позиції та складання позовної заяви.

Крім того, матеріали справи не містять доказів ознайомлення представника позивача із матеріалами справи №456/3295/22, вартість якої включена у розрахунку витрат на правничу допомогу в розмірі 1200 грн..

Враховуючи вищевикладене, суд доходить переконання про неспівмірність заявлених витрат на професійну правничу допомогу зі складністю справи, яка віднесена до категорії малозначних справ, виконаними адвокатом роботами та часом, витраченим на їх виконання, з урахуванням кількості судових засідань, їх тривалість, обставини справи, а тому вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу з огляду на розумну необхідність судових витрат для цієї справи слід зменшити, встановивши такий у сумі 5000,00 грн.

Керуючись ст.ст.137-139, 141, 246, 270, 354,355 ЦПК України, суд

вирішив:

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) 5000 (п`ять тисяч) гривень витрат на правову допомогу.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення).

Учасник справи, якому повне додаткове рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення складено 22.05.2023 року.

Головуючий суддя Сливка С.І.