Справа № 182/4546/22
Провадження № 2/0182/692/2023
23.05.2023 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Рунчевої О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, -
30.11.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вироком Нікопольського міськрайонного суду від 30.09.2022 року по кримінальній справі № 182/3627/22 відповідач був визнаний винним у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.125 КК України та йому було призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Під час розгляду вищевказаної кримінальної справи було встановлено, що ОСОБА_2 26.08.2022 року, приблизно о 13.00 годині, знаходячись поблизу магазину «Тканини», що розташований на першому поверсі багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_1 , на грунті особистих неприязних відносин виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілому. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_2 , в той же день та час, перебуваючи в тому самому місці, діючи умисно, незаконно,протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, наніс один удар кулаком правої руки в область лівого ока, після чого наніс другий удар кулаком правої руки в область носу ОСОБА_1 , чим спричинив потерпілому згідно висновку експерта №516 від 13.09.2022 року, тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носу, садна носу, синця навколо лівого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Також зазначає, що вироком Нікопольського міськрайонного суду від 21.09.2020 року по кримінальній справі 182/5272/22 відповідач був визнаний винним у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.125 КК України та йому призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. ОСОБА_2 під час розгляду кримінальної справи «щиро каявся» та обіцяв суду, що більше ніколи не буде скоювати нічого подібного, але свою протиправну поведінку відносно нього не змінив, став поводити себе ще більш зухвало, погрожувати фізичною розправою, що і трапилось знову 26.08.2022 року.
В результаті неправомірних дій відповідача він зазнав немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, які позначили негативні зміни у його житті, що виразилося у перенесенні ним фізичного болю, душевних страждань та в порушенні нормального способу життя, оскільки був змушений докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав та для лікування. У зв`язку з отриманою травмою він проходив обстеження та лікування у сімейного лікаря, був вимушений витерплювати болісні лікувальні та діагностичні процедури. Впродовж всього періоду лікування, почувався незручно, дискомфортно. Після травми у нього почав підвищуватися артеріальний тиск, він потребує курсу відновлюючого лікування два рази на рік, вимушений нести розходи на купівлю ліків, страждає від емоційних та тілесних реакцій при згадуванні психотравмуючої події, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, страху можливого повторення подій, оскільки відповідач мешкає в одному з ним дворі та продовжує погрожувати фізичною розправою і висловлюється в його бік нецензурно. Відповідач принизив його честь і гідність, побивши та нецензурно образивши його на очах у перехожих. Тому, з урахуванням вищевикладених обставин, моральну шкоду оцінює в розмірі 50 000 грн. 00 коп., яку просить стягнути з відповідача на свою користь.
Ухвалою про відкриття провадження від 14.12.2022 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.
Вказана ухвала з копією позову та додатками до нього була направлена за зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с.15-16), до суду повернувся конверт з копією цієї ухвали, як не вручений у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с.18). Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вважається доставленою.
Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема, достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.
Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.
Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Судом встановлено, що вироком Нікопольського міськрайонного суду від 30 вересня 2022 року по кримінальній справі №182/3627/22 ОСОБА_2 було визнано винним у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп. (а.с.11-12). Вказаним вироком суду встановлено, що ОСОБА_2 26.08.2022 року, приблизно о 13.00 годині, знаходячись поблизу магазину «Тканини», що розташований на першому поверсі багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_1 , на грунті особистих неприязних відносин виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілому. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_2 , в той же день та час, перебуваючи в тому самому місці, діючи умисно, незаконно,протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, наніс один удар кулаком правої руки в область лівого ока, після чого наніс другий удар кулаком правої руки в область носу ОСОБА_1 , чим спричинив потерпілому згідно висновку експерта №516 від 13.09.2022 року, тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носу, садна носу, синця навколо лівого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст.11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, акти цивільного законодавства, а також завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Так, відповідно до ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Судом приймається до уваги, що, відповідно до ч.ч.1,2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Частиною 3 ст.23 ЦК України, встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, відшкодовується одноразово (ч.ч.4, 5 ст.23 ЦК України, ч.1 ст.1168 ЦК України).
Згідно п.п.5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року із змінами, внесеними, згідно з Постановами Пленуму Верховного суду № 5 від 25 травня 2001 року, № 1 від 27 лютого 2009 року, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Доказами можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги й заперечення сторін та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями свідків, висновками експертів, письмовими доказами (наприклад медичними довідками, висновками).
Суд погоджується з доводами позивача про те, що внаслідок завданої відповідачем травми він відчував фізичний біль і страх, проходив лікування, вимушений був змінювати свій життєвий уклад та докладати додаткових зусиль для організації побуту. Вина ОСОБА_2 встановлена вироком суду та не підлягає доведенню.
Проаналізувавши встановлені обставини по даній справі, що стосуються наявності порушених нормальних життєвих зв`язків позивача та враховуючи негативні зміни, які пов`язані з наслідками психотравмуючої події, суддя вважає доведеними обставини наявності душевних страждань, яких позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього, однак, розмір моральної шкоди, визначений в позовній заяві, на думку суду, є завищеним, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 30 000 грн. 00 коп., що відповідає вимогам розумності і справедливості.
Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
Крім того, приймаючи до уваги, що позивач при пред`явленні позову був звільнений від сплати судового збору на підставі п.5 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», на виконання вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст.11, 16, 1177 ЦК України, ст.ст.12, 13, 18, 76, 81, 263-265, 280 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 ), моральну шкоду в сумі 30 000 грн. (тридцять тисяч грн. 00 коп.).
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. (одна тисяча сімдесят три грн. 60 коп.)
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Суддя: О. В. Рунчева