Ухвала

Іменем України

26 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 464/9254/14-ц

провадження № 61-8343св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

учасники справи:

за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт» (щодо кредитного договору від 24 грудня 2007 року)):

позивач - Публічне акціонерне товариство «Фідобанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Торіс»,

за зустрічним позовом ОСОБА_1 :

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт»),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торіс»,

за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт» (щодо кредитного договору від 18 грудня 2008 року)):

позивач - Публічне акціонерне товариство «Фідобанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Торіс»,

за зустрічним позовом ОСОБА_1 :

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт»),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт»,ОСОБА_4 про залучення до участі у справі правонаступника,

заяви ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про відмову від позову у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Торіс» про стягнення заборгованості за кредитним договором від 24 грудня 2007 року;

за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торіс», про визнання договору поруки припиненим,

за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Торіс»про стягнення заборгованості за кредитним договором від 18 грудня 2008 року,

за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт»),третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання договору поруки припиненим,

за касаційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , подану через адвоката Соляника Романа Андрійовича, ОСОБА_3 , подану через адвоката Трухима Святослава Вікторовича, на постанову Львівського апеляційного суду від 03 березня 2021 року у складі колегії суддів: Мельничук О. Я., Шандри М. М., Ніткевича А. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимогПублічного акціонерного товариства «Фідобанк»

1.1. 03 вересня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» (далі - ПАТ «Фідобанк»), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт» (далі - ТОВ «ФК «Горизонт»), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Торіс» (далі - ТОВ «Торіс»), ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401 (справа № 464/9109/14-ц).

Позов обґрунтований тим, що 24 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк» (далі - ВАТ «Ерсте Банк»), правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», і відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 014/3530/4/08401, згідно з яким ВАТ «Ерсте Банк» надало йому кредит у розмірі 812 508,00 дол. США на строк до 23 грудня 2017 року зі сплатою 12,0 % річних за користування кредитом.

1.2. На забезпечення належного виконання цього договору 24 грудня 2007 року між ВАТ «Ерсте Банк» і ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ТОВ «Торіс» укладено договори поруки, згідно з якими вони взяли на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями ОСОБА_2 з виконання умов кредитного договору.

Проте ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань не виконав, поточні платежі за кредитом та нараховані відсотки згідно з графіком не сплачував, внаслідок чого утворилася заборгованість.

1.3. 07 грудня 2010 року між ПАТ «Ерсте Банк» і ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 3 до кредитного договору з фізичною особою (невідновлювальна кредитна лінія) від 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401 (про реструктуризацію кредитної заборгованості), згідно з якою встановлено новий графік погашення заборгованості за кредитним договором.

Відповідні зміни були внесені 07 грудня 2010 року до укладених на забезпечення зобов`язань договорів поруки № 014/3530/4/08401/1 (між банком та ОСОБА_1 ), № 014/3530/4/08401/2 (між банком і ОСОБА_3 ), № 014/3530/4/08401/3 (між банком та ТОВ «Торіс»).

1.4. З урахуванням заяви від 30 січня 2015 року про збільшення позовних вимог просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ТОВ «Торіс» заборгованість за кредитним договором від 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401 в розмірі 10 052 146,05 грн, з яких: заборгованість за кредитом та нарахованими відсотками - 605 330,85 дол. США, що еквівалентно 9 480 518,04 грн; пеня - 571 628,01 грн (том 1, а. с. 231).

1.5. 08 вересня 2014 року ПАТ «Фідобанк»,правонаступником якого є ТОВ «ФК «Горизонт», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Торіс» про стягнення заборгованості за кредитним договором від 18 грудня 2008 року № 011/3530/10/61430 (справа № 464/9254/14-ц).

1.6. Позов обґрунтований тим, що 19 грудня 2007 року між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», і ТОВ «Торіс» укладено генеральну кредитну угоду № 010/1302/003.

У рамках генеральної кредитної угоди 18 грудня 2008 року укладено кредитний договір № 011/3530/10/61430, згідно з яким ВАТ «Ерсте Банк» надало ТОВ «Торіс» кредит у розмірі 387 492,00 дол. США на строк до 17 грудня 2010 року зі сплатою 17,0 % річних за користування кредитом.

1.7. 07 грудня 2010 року між ВАТ «Ерсте Банк» і ТОВ «Торіс» укладено додаткову угоду № 5 до кредитного договору, згідно з якою встановлено новий графік погашення заборгованості з кінцевою датою 14 грудня 2012 року.

1.8. На забезпечення належного виконання цього договору 19 грудня 2007 року між ВАТ «Ерсте Банк» і ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 укладено договори поруки, згідно з якими вони взяли на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями ТОВ «Торіс» з виконання умов кредитного договору.

Проте ТОВ «Торіс» взятих на себе зобов`язань не виконував, поточні платежі за кредитом та нараховані відсотки згідно з графіком не сплачував, в результаті чого утворилася заборгованість.

1.9. З урахуванням заяви від 30 січня 2015 року про збільшення позовних вимог просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ТОВ «Торіс» заборгованість за кредитним договором від 18 грудня 2008 року № 011/3530/10/61430 в розмірі 7 665 891,30 грн з яких: заборгованість за кредитом та нарахованими відсотками - 437 731,53 дол. США, що еквівалентно 6 855 625,61 грн; пеня - 810 265,70 грн (том 1, а. с. 231).

2. Короткий зміст зустрічних позовних вимог

2.1. У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Фідобанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ТОВ «Торіс», про визнання договору поруки від 19 грудня 2007 року № 011/3530/08118/1 припиненим.

2.2. У листопаді 2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 через представника ОСОБА_1 звернулися до суду із зустрічними позовами до ПАТ «Фідобанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ТОВ «Торіс», про визнання договору поруки від 19 грудня 2007 року № 011/3530/08118/2 та № 011/3530/08118/3 припиненим.

2.3. У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Фідобанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання договору поруки від 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401/1 припиненим.

2.4. У листопаді 2014 року ОСОБА_3 через представника ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Фідобанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання договору поруки від 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401/2 припиненим.

2.5. Зустрічні позови обґрунтовані тим, щоВАТ «Ерсте Банк» змінило строквиконання основного зобов`язання за укладеними з ТОВ «Торіс» і ОСОБА_5 кредитними договорами шляхом направлення в жовтні 2010 року вимог про дострокове повернення кредитів. Тобто шестимісячний строк заявлення вимоги до поручителів розпочався для банку-кредитодавця з жовтня 2010 року і сплив у лютому 2011 року.

Оскільки строк пред`явлення вимоги до поручителів припинився, тому вимоги до поручителів, заявлені в позовах ПАТ «Фідобанк» від 03 вересня 2014 року та від 08 вересня 2014 року, є безпідставними.

2.6. Просили визнати припиненими договори поруки від 19 грудня 2007 року № 011/3530/10/08118/1, № 011/3530/10/08118/2, № 011/3530/10/08118/3, укладені між ВАТ «Ерсте Банк», ТОВ «Торіс» та ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 ; визнати припиненими договори поруки від 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401/1, № 014/3530/4/08401/2, укладені між ВАТ «Ерсте Банк», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

3. Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3.1. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 24 жовтня

2014 року цивільну справу № 464/9109/14-ц об`єднано в одне провадження з цивільною справою № 464/9254/14-ц, присвоївши номер № 464/9254/14-ц.

3.2. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 12 березня

2015 року у позові ПАТ «Фідобанк»до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Торіс» про стягнення заборгованості за кредитним договором від 18 грудня 2008 року № 011/3530/10/61430 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано припиненим договір поруки від 19 грудня 2007 року № 011/3530/10/08118/1. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано припиненим договір поруки від 19 грудня 2007 року № 011/3530/10/08118/2. Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано припиненим договір поруки від 19 грудня 2007 року № 011/3530/10/08118/3.

У позові ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_1 , ТОВ «Торіс», ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано припиненим договір поруки від 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401/1, укладений між ВАТ «Ерсте Банк», ОСОБА_2 . Та ОСОБА_1 . Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано припиненим договір поруки від 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401/2, укладений між ВАТ «Ерсте Банк», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

3.3. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 31 липня 2015 року провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ «Фідобанк» до ТОВ «Торіс» про стягнення заборгованості за кредитними договорами від 18 грудня 2008 року № 011/3530/10/61430 та від 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401 закрито.

3.6. Закривши провадження в частині позовних вимог ПАТ «Фідобанк» до ТОВ «Торіс», суд апеляційної інстанції виходив з того, що між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Торіс» виникли господарські правовідносини щодо надання фінансових послуг за кредитними договорами, тому спір в цій частині згідно з пунктом 1 частини першої статті 12 ГПК України повинен розглядатися в порядку господарського судочинства.

3.7. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 31 липня 2015 року зустрічні позови ОСОБА_3 про визнання припиненими договорів поруки від 24 грудня 2007 року № 014/3530/08401/2, від 19 грудня 2007 року № 011/3530/08118/3, ОСОБА_2 про визнання припиненим договору поруки від 19 грудня 2007 року № 011/3530/08118/2 залишено без розгляду. Вирішено питання розподілу судових витрат.

3.8. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 31 липня 2015 рокуапеляційну скаргу ПАТ «Фідобанк» задоволено частково. Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 12 березня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позови ПАТ «Фідобанк» задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованість за кредитним договором від 18 грудня 2008 року № 011/3530/10/61430 в розмірі 7 665 891,30 грн, з яких заборгованість за кредитом та нарахованими відсотками - 437 731,53 дол. США, що еквівалентно 6 855 625,61 грн та пеня - 810 265,70 грн.

Стягнено з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованість за кредитним договором від 18 грудня 2008 року № 011/3530/10/61430 в розмірі 7 665 891,30 грн, з яких заборгованість за кредитом та нарахованими відсотками - 437 731,53 дол. США, що еквівалентно 6 855 625,61 грн та пеня - 810 265,70 грн.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованість за кредитним договором від 18 грудня 2008 року № 011/3530/10/61430 в розмірі 7 665 891,30 грн, з яких заборгованість за кредитом та нарахованими відсотками - 437 731,53 дол. США, що еквівалентно 6 855 625,61 грн та пеня - 810 265,70 грн.

У зустрічному позові ОСОБА_1 про визнання договору поруки від 19 грудня 2007 року № 011/3530/08118/1 припиненим відмовлено.

Стягнено солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401 в розмірі 10 052 146,05 грн, з яких заборгованість за кредитом та нарахованими відсотками - 605 330,85 дол. США, що еквівалентно 9 480 518,04 грн, пеня - 571 628,01 грн.

Стягнено солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором від 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401 в розмірі 10 052 146,05 грн, з яких заборгованість за кредитом та нарахованими відсотками - 605 330,85 дол. США, що еквівалентно 9 480 518,04 грн, пеня - 571 628,01 грн.

У зустрічному позові ОСОБА_1 про визнання договору поруки від 24 грудня 2007 року № 011/3530/08401/1 припиненим відмовлено.

В іншій частині позовів ПАТ «Фідобанк» відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

3.10. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Львівської області від 31 липня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

3.13. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 14 липня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Фідобанк» задоволено частково. Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 12 березня 2015 року в частині відмови у позові ПАТ «Фідобанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором від 18 грудня 2008 року № 011/3530/10/61430 та задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_1 про визнання договорів поруки від 19 грудня 2007 року № 011/3530/10/08118/1, від 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401/1 припиненими скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення.

У позові ПАТ «Фідобанк» про стягнення заборгованості за кредитним від 18 грудня 2008 року № 011/3530/10/61430 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 про визнання договору поруки від 19 грудня 2007 року № 011/3530/10/08118/1 задоволено. Визнано припиненим договір поруки від 19 грудня 2007 року № 011/3530/10/08118/1. Зустрічний позов ОСОБА_1 про визнання договору поруки від 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401/1 задоволено. Визнано припиненим договір поруки від 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401/1. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання розподілу судових витрат.

3.15. Ухвалою Верховного Суду від 29 січня 2020 року касаційну скаргу ПАТ «Фідобанк» задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Львівської області від 14 липня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

3.17. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 08 серпня 2020 року залучено ТОВ «Фінансова компанія Горизонт», як правонаступника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічними позовами - ПАТ «Фідобанк» до участі у вказаній справі.

3.18. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року залучено ТОВ компанія Горизонт», як правонаступника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічними позовами - ПАТ «Фідобанк» до участі у вказаній справі.

3.19. Постановою Львівського апеляційного суду від 03 березня 2021 року, яка оскаржується в касаційному порядку, апеляційну скаргу ТОВ «ФК Горизонт», правонаступника ПАТ «Фідобанк», задоволено частково. Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 12 березня 2015 року скасовано, ухвалено нове рішення.

Позов ТОВ «ФК Горизонт», правонаступника ПАТ «Фідобанк», задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Горизонт», правонаступника ПАТ "Фідобанк", заборгованість за кредитним договором від 18 грудня 2008 року № 011/3530/10/61430 в розмірі 7 665 891,30 грн, з яких заборгованість за кредитом та нарахованими відсотками - 437 731,53 дол. США, що еквівалентно 6 855 625,61 грн, пеня - 810 265,70 грн.

Стягнено з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «Горизонт», правонаступника ПАТ "Фідобанк", заборгованість за кредитним договором від 18 грудня 2008 року № 011/3530/10/61430 в розмірі 7 665 891,30 грн, з яких заборгованість за кредитом та нарахованими відсотками - 437 731,53 дол. США, що еквівалентно 6 855 625,61 грн, пеня - 810 265,70 грн.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Горизонт», правонаступника ПАТ "Фідобанк", заборгованість за кредитним договором від 18 грудня 2008 року № 011/3530/10/61430 в розмірі 7 665 891,30 грн, з яких заборгованість за кредитом та нарахованими відсотками - 437 731,53 дол. США, що еквівалентно 6 855 625,61 грн, пеня - 810 265,70 грн.

У зустрічному позові ОСОБА_1 до ПАТ «Фідобанк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Горизонт», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ТОВ «Торіс» про визнання договору поруки від 19 грудня 2007 року № 011/3530/08118/1 припиненим відмовлено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Горизонт», правонаступника ПАТ "Фідобанк", заборгованість за кредитним договором від 24 грудня 2007 року №014/3530/4/08401 в сумі 10 052 146,05 грн, з яких заборгованості за кредитом та нарахованими відсотками - 605 330,85 доларів США, еквівалент в гривні 9 480 518,04 грн, пеня - 571 628,01 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «Горизонт», правонаступника ПАТ "Фідобанк", заборгованість за кредитним договором №014/3530/4/08401 від 24 грудня 2007 року в сумі 10 052 146 (десять мільйонів п`ятдесят дві тисячі сто сорок шість) гривень 05 копійок, з яких заборгованості за кредитом та нарахованими відсотками - 605 330,85 доларів США, еквівалент в гривні 9 480 518,04 грн, пеня - 571 628,01 грн.

У зустрічному позові ОСОБА_1 до ПАТ «Фідобанк», правонаступником якого є ТОВ «ФК» Горизонт»», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання договору поруки від 24 грудня 2007 року № 011/3530/08401/1 припиненим відмовлено.

В іншій частині позовів ТОВ «ФК Горизонт», правонаступника ПАТ «Фідобанк», відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

4. Короткий зміст вимог касаційних скарг

4.1. У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 03 березня 2021 року, просив її скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

4.2. У листопаді 2021 року ОСОБА_2 через адвоката Соляника Р. А. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 03 березня 2021 року, просив її скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

4.3. У листопаді 2021 року ОСОБА_3 через адвоката Трухима С. В. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 03 березня 2021 року, просив її скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

4.4. Доводи касаційної скарги ОСОБА_2 .

Касаційна скарга мотивована тим, що у зв`язку з укладенням між ПАТ «Ерсте Банк» і ТОВ «Торіс» додаткової угоди від 07 грудня 2010 року № 5 збільшився обсяг відповідальності поручителів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , порука припинилася, оскільки додаткові угоди до договорів поруки не укладалися. Суд апеляційної інстанції вирішив справу в цій частині на підставі недопустимих доказів.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 523/3082/14-ц, Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року, провадження № 6-2662цс15, у постановах Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі № 522/9232/14-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 161/11866/15-ц, від 07 листопада 2018 року у справі № 203/2907/16-ц викладений правовий висновок щодо припинення поруки внаслідок збільшення обсягу відповідальності поручителя. Суд апеляційної інстанції не врахував викладені висновки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 910/13109/18 викладений правовий висновок, що умови договору поруки про те, що поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення основного зобов`язання, не виключають застосування правил, передбачених абзацом третім частини третьої статті 202 ЦК України, та, відповідно, від необхідності узгодження певних вчинених в односторонньому порядку змін до основного зобов`язання із поручителем у належній формі. За змістом частини першої статті 654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Встановивши, що додатковою угодою від 07 грудня 2010 року № 5 до кредитного договору від 18 грудня 2008 року № 011/3530/10/61430 збільшено строк кредитування й, таким чином, збільшено період нарахування процентів за кредитним договором, а відповідної угоди про внесення змін до договорів поруки не укладено, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що порука не припинилася внаслідок збільшення обсягу відповідальності поручителів.

Суд апеляційної інстанції не застосував доктрину заборони суперечливої поведінки, яка підлягає застосуванню під час розгляду справ, що виникають з кредитних правовідносин, згідно з постановою Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 522/799/16-ц, провадження № 61-2887св20.

У постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року у справі № 904/3315/18, у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 викладено правові висновки про те, що принцип добросовісності спрямований на недопущення ситуації, в якій одна сторона може займати іншу позицію в судовому розгляді справи, що відрізняється від її більш ранньої поведінки або заяв, якщо це ставить протилежну сторону у невигідне становище. У цій справі поведінка кредитора є непослідовною, у забезпечувальні договори за кредитним договором із фізичною особою внесені зміни про згоду поручителів на збільшення обсягу відповідальності, а в забезпечувальні договори за кредитним договором із юридичною особою - ні.

Суд апеляційноїінстанції не застосував правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 2-1169/11, від 19 червня 2019 року у справі № 523/8249/14-ц, від 03 липня 2019 року у справі № 1519/2-3165/11, про те, що строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, єпреклюзивним, тобто йогозакінчення є підставоюдля припинення поруки, отже, і длявідмови кредиторові упозові. Цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. З огляду на вказане, враховуючи зумовлене цим припинення права кредитора вимагати у поручителя виконання забезпеченого порукою зобов`язання, застосоване у другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК Українисловосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки необхідно розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Це твердження не позбавляє кредитора можливості пред`явити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду лише протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

У постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року, провадження № 6-1451цс16, викладено правовий висновок про те, що строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов`язання поруки. Таким чином, право кредитора і обов`язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

У підпунктах 5.2.1 та 5.2.2 пункту 5.2 усіх договорів поруки не встановлено строку дії, тому необхідно застосовувати норми частини четвертої статті 559 ЦК України, відповідно до якої порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 2-1169/1, від 10 квітня 2019 року у справі № 604/156/14-ц, від 19 червня 2019 року у справі № 523/8249/14-ц, від 03 липня 2019 року у справі № 1519/2-3165/11, постанови Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року у справі № 6-106цс14, від 20 квітня 2016 року, провадження № 6-2662цс15, від 22 червня 2016 року, провадження № 6-368цс16, від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16, від 29 березня 2017 року, провадження № 6-3087цс16, від 14 червня 2017 року у справі № 644/6558/15-ц).

Отже, є підстави для відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року, провадження № 6-3цс13, на яку послався суд апеляційної інстанції.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 523/3082/14-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 758/6863/14-ц, від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12 викладений правовий висновок, якщо умовами кредитного договору передбачено окремі самостійні зобов`язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов`язку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобов`язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням частини четвертої статті 559 цього Кодексу) повинні застосовуватись і до поручителя. У разі пред`явлення вимоги до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання, відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині відповідних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Суд не перевірив обсягу відповідальності поручителів щодо щомісячних зобов`язань, прострочення за кредитним договором від 18 грудня 2008 року № 011/3530/10/61430 розпочалося з 15 березня 2011 року, а з позовом банк звернувся 08 вересня 2014 року; за кредитним договором від 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401 прострочення розпочалося з 23 березня 2011 року, а з позовом банк звернувся 03 вересня 2014 року.

Вирішуючи зустрічний позов ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції не врахував висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц, провадження № 14-67цс20, про те, що наявність відповідного боргу чи його відсутність, як і відсутність підстав для нарахування боргу, є предметом доказування у спорі про стягнення з відповідача коштів незалежно від того, чи подав останній зустрічний позов про визнання відсутності права кредитора, зокрема про визнання поруки припиненою. Тому для захисту права відповідача у ситуації, коли кредитор вже звернувся із вказаним позовом про стягнення коштів, не потрібно заявляти зустрічний позов, а останній не може бути задоволений. Аналогічно після звернення кредитора з позовом про стягнення коштів боржник не може заявляти окремий позов про визнання відсутності права вимоги в кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника. Такий окремий позов теж не може бути задоволений, оскільки боржник має себе захищати у судовому процесі про стягнення з нього коштів, заперечуючи проти відповідного позову кредитора, наприклад, і з тих підстав, що порука припинилася. Застосування боржником способу захисту інтересу, спрямованого на усунення правової невизначеності у відносинах із кредитором, є належним лише в разі, якщо така невизначеність триває, ініційований кредитором спір про захист його прав суд не вирішив і відповідне провадження не було відкрите. У разі, якщо кредитор уже ініціював судовий процес, спрямований на захист порушеного, на його думку, права, або такий спір суд уже вирішив, звернення боржника з позовом про визнання відсутності права вимоги у кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника не є належним способом захисту.

Суди, вирішивши зустрічні позови ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою, не застосували правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц, провадження № 14-67цс20, оскільки ОСОБА_1 вибрав неналежний спосіб захисту про визнання зобов`язань за договором поруки припиненим, мав захистити свої права шляхом заперечень проти позовів банку та доводення відсутності боргу.

Суд апеляційної інстанції при вирішення питання про стягнення заборгованості за кредитним договором від 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401, не застосувавши до спірних правовідносин норми Закону України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон) в редакції, чинній до10 червня 2017 року, не з`ясував чи змінив банк з дотриманням вимог цього Закону та умов договору строк виконання основного зобов`язання та чи виникло у зв`язку з цим у банку право на дострокове стягнення усієї заборгованості.

Суд не перевірив наявність підстав для дострокового повернення кредиту за договором від 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401 (постанова Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-223цс16, постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц, провадження № 14-680цс19).

ОСОБА_2 з 2011 року виїхав з України на постійне місце проживання до США відповідно до візи від 03 березня 2011 року, у 2017 році набув громадянство США та проживає за адресою: 3111 Brighton 1st PI Apt 2JBrooklyn NY 11235.

Про оскаржувану постанову дізнався випадково. За його останньою адресою місця проживання в Україні пошту отримують його родичі без належних повноважень, про що йому не повідомляють.

4.5. Аналогічні доводи викладені у касаційних скаргах ОСОБА_3 та ОСОБА_1

ОСОБА_3 в касаційній скарзі додатково зазначає, що суд апеляційної інстанції розглянув справу без його участі, не повідомивши належним чином про дату, час і місце судового засідання.

ОСОБА_3 з 2011 року виїхав з України на постійне місце проживання до Республіки Болгарії та проживає за адресою: житловий АДРЕСА_1 .

5. Аргументи інших учасників справи

5.1. У відзиві на касаційні скарги ТОВ «ФК Горизонт» частково погоджується з доводами касаційних скарг, а саме з тим, що суд апеляційної інстанції мав визначити перебіг позовної давності окремо для кожного простроченого платежу; та про те, що ОСОБА_3 не був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Просило частково задовольнити касаційні скарги та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

6. Фактичні обставини справи, встановлені судами

6.1. Суди встановили такі обставини.

6.2. 19 грудня 2007 року між ТОВ «Торіс» і ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», правонаступником якого є ТОВ «ФК Горизонт», укладено генеральну кредитну угоду № 010/1302/003.

6.3. В рамках цієї угоди 18 грудня 2008 року між ТОВ «Торіс» і ВАТ «Ерсте Банк» укладений кредитний договір № 011/35310/61430, відповідно до якого ТОВ «Торіс» отримало кредит в сумі 387 492,00 дол. США зі строком користування коштами до 17 грудня 2010 року, із сплатою 17,0 % річних.

6.4. 07 грудня 2010 року між ТОВ «Торіс» і ВАТ «Есте Банк» укладено додаткову угоду № 5 до договору кредиту, згідно з якою встановлено новий графік погашення заборгованості, з кінцевою датою повернення 14 грудня 2012 року.

6.5. На забезпечення виконання зобов`язань за генеральною угодою 19 грудня 2007 року між ВАТ «Ерсте Банк», ТОВ`Торіс» та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 011/3530/10/08118/1, відповідно до якого ОСОБА_1 зобов`язувався у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ТОВ «Торіс» зобов`язань, що випливають із укладеної між банком і ТОВ «Торіс» генеральної угоди та всіх додаткових угод, що були укладені до неї.

6.6. 19 грудня 2007 року між ВАТ «Ерсте Банк», ТОВ «Торіс» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 011/3530/10/08118/2, відповідно до якого ОСОБА_2 зобов`язувався у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ТОВ «Торіс» зобов`язань, що випливають з укладеної між банком і ТОВ «Торіс» генеральної угоди та всіх додаткових угод, що були укладені до неї.

6.7. 19 грудня 2007 року між ВАТ «Ерсте Банк», ТОВ «Торіс» та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 011/3530/10/08118/3, відповідно до якого ОСОБА_3 зобов`язувався у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ТОВ «Торіс» зобов`язань, що випливають з укладеної між банком і ТОВ «Торіс» генеральної угоди та всіх додаткових угод, що були укладені до неї.

6.8. Згідно з підпунктом 5.2.3 договорів поруки від 19 грудня 2007 року № 011/3530/10/08118/1, № 011/3530/10/08118/2 та № 011/3530/10/08118/3 порука припиняється, якщо в межах трирічного строку з дня настання терміну виконання основного зобов`язання банк не пред`явить вимогу до поручителів.

6.9. ПАТ «Фідобанк» звернулося з письмовими вимогами про погашення заборгованості за вказаним кредитним договором 25 липня 2014 року до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , 28 липня 2014 року до ОСОБА_3 .

6.10. Заборгованість ТОВ «Торіс» за кредитним договором від 18 грудня 2008 року № 011/3530/10/61430 станом на 23 грудня 2014 року становить 7 665 891,30 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту й процентами - 437 731,53 дол. США, що еквівалентно 6 855 625,61 грн, пеня - 810 265,70 грн.

6.11. Відповідно до умов кредитного договору від 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401, укладеного між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», і ОСОБА_2 , останній отримав у тимчасове користування кошти в сумі 812 508 дол. США до 23 грудня 2017 року.

6.12. На забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором між ВАТ «Ерсте Банк», ОСОБА_2 і ОСОБА_1 укладено договір поруки від 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401/1, відповідно до якого ОСОБА_1 зобов`язувався у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_2 зобов`язань, що випливають з указаного кредитного договору та всіх додаткових угод, що були укладені до нього.

6.13. 24 грудня 2007 року між ВАТ «Ерсте Банк», ОСОБА_2 і ТОВ «Торіс» укладено договір поруки № 014/3530/4/08401/3, відповідно до якого ТОВ «Торіс» зобов`язувалося у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_2 зобов`язань, що випливають з кредитного договору від 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401 та всіх додаткових угод, що були укладені до нього.

6.14. 24 грудня 2007 року між ВАТ «Ерсте Банк», ОСОБА_2 . І ОСОБА_3 укладено договір поруки № 014/3530/4/08401/3, відповідно до якого ОСОБА_3 зобов`язувався у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_2 зобов`язань, що випливають з кредитного договору від 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401 та всіх додаткових угод, що були укладені до нього.

6.15. 07 грудня 2010 року між ПАТ «Ерсте Банк» і ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 3 до кредитного договору з фізичною особою (невідновлювальна кредитна лінія) від 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401 (про реструктуризацію кредитної заборгованості), згідно з якою встановлено новий графік погашення заборгованості за кредитним договором, і таку угоду ОСОБА_2 частково виконував. Відповідні зміни були внесені 07 грудня 2010 року і до укладених на забезпечення зобов`язань договорів поруки № 014/3530/4/08401/1 (між банком та ОСОБА_1 ), № 014/3530/4/08401/2 (між банком і ОСОБА_3 ), № 014/3530/4/08401/3 (між банком і ТОВ «Торіс»).

6.16. Заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором від 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401 станом на 23 грудня 2014 року становить 10 052 146,05 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту й процентами - 605 330,85 дол. США, що еквівалентно 9 480 518,04 грн, пеня - (штрафні санкції) - 571 628, 01 грн.

6.17. 06 листопада 2019 року ПАТ «Фідобанк» відступив ТОВ «ФК Горизонт» на підставі договору № UKR-2019-04 право вимоги за договором кредитної лінії від 18 грудня 2008 року № 011/3530/10/61430 з усіма додатковими угодами до нього, укладеними між ПАТ «Фідобанк» і ТОВ «Торіс».

6.18. 06 листопада 2019 року ПАТ «Фідобанк» відступило ТОВ «ФК «Горизонт» на підставі договору № UKR-2019-04 право вимоги за кредитним договором від 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401 з усіма додатковими угодами, укладеними між ПАТ «Фідобанк» і ОСОБА_2 , у зв`язку з чим останній також набув права вимоги банку до позичальників, заставодавців, поручителів та дебіторів, а саме до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Торіс».

6.19. 06 листопада 2019 року між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «ФК «Горизонт» укладено договір № UKR-2019-04 про відступлення прав вимоги, згідно з яким банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначеним цим договором, права вимоги банку до позичальників, заставодавців, поручителів та дебіторів, зазначених у Додатку № 1 до цього договору, де банк відступив, а новий кредитор набув право вимоги за договором кредитної лінії від 18 грудня 2008 проку № 011/3530/10/61430 (з усіма додатковими угодами до них), укладеними між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Торіс».

6.20. 06 листопада 2019 року між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «ФК Горизонт» укладено договір № UKR-2019-04 про відступлення прав вимоги, згідно з яким банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначеним цим договором, права вимоги банку до позичальників, заставодавців, поручителів та дебіторів, зазначених у Додатку №1 до цього договору, де банк відступив, а новий кредитор набув право вимоги за кредитним договором № 014/3530/4/08401/ від 24 грудня 2007 року, з усіма додатковими угодами до них, а саме: договір поруки від 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401/1 укладений між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та ОСОБА_1 ; договір поруки від 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401/2, укладений між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та ОСОБА_3 ; договір поруки від 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401/3, укладений між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Торіс».

6.21.Ухвалами Львівського апеляційного суду від 18 серпня 2020 року, 22 вересня 2020 року залучено до участі у справі ТОВ «ФК Горизонт» як правонаступника ПАТ «Фідобанк».

7. Рух справи в суді касаційної інстанції

7.1. Ухвалою Верховного Суду від 16 вересня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 та витребувано матеріали справи. Клопотання про зупинення виконання постанови Львівського апеляційного суду від 03 березня 2021 року задоволено частково. Зупинено виконання постанови Львівського апеляційного суду від 03 березня 2021 року в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

7.2. Ухвалою Верховного Суду від 08 липня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_2 . Клопотання про зупинення виконання постанови Львівського апеляційного суду від 03 березня 2021 року задоволено частково. Зупинено виконання постанови Львівського апеляційного суду від 03 березня 2021 року в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_2 .

7.3. Ухвалою Верховного Суду від 08 липня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_3 . Клопотання про зупинення виконання постанови Львівського апеляційного суду від 03 березня 2021 року задоволено частково. Зупинено виконання постанови Львівського апеляційного суду від 03 березня 2021 року в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_3 .

7.4. Касаційне провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , поданою через адвоката Соляника Р. А., ОСОБА_3 , поданою через адвоката Трухима С. В., відкрито з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Як на підставу касаційного оскарження ОСОБА_3 також посилався на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а саме, що суд апеляційної інстанції розглянув справу без його участі, не повідомивши належним чином про дату, час і місце судового засідання.

7.5. У вересні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

7.6. Ухвалою Верховного Суду від 02 березня 2023 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

7.7. 24 квітня 2023 року від ОСОБА_4 надійшла заява про вступ у справу як представника ТОВ «ФК Горизонт».

7.8. 24 квітня 2023 року від ОСОБА_6 надійшла заява про вступ у справу як представника ОСОБА_1 .

7.9. 24 квітня 2023 року від ОСОБА_4 надійшла заява про залучення її як правонаступника ТОВ «ФК «Горизонт» до участі у справі, як позивача за первісними позовами та відповідача за зустрічними позовами.

7.10. 24 квітня 2023 року від ТОВ «ФК «Горизонт» надійшла заява про залучення ОСОБА_4 до участі у справі як правонаступникапозивача за первісними позовами та відповідача за зустрічними позовами -ТОВ «ФК «Горизонт».

7.11. 25 квітня 2023 року від ОСОБА_4 надійшла нотаріально посвідчена заява про відмову від позовів ТОВ «ФК Горизонт» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Торіс» про стягнення заборгованості за кредитним договорами від 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401 і 18 грудня 2008 року № 011/3530/10/61430та закриття провадження у справі, а також нотаріально завірена заява ОСОБА_1 про його відмову від зустрічних позовів про визнання припиненою поруку за договорами поруки від 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401/1та від 19 грудня 2007 року № 011/3530/08118/1.

8. Щодо заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від 24 квітня 2023 року

8.1. Подавши заяви від 24 квітня 2023 рокупро вступ у справу як представників відповідно ТОВ «ФК «Горизонт» та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 надали Верховному Суду копії ордерів, виданих відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

8.2.Відповідно до частин першої і другої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

9. Щодо залучення ОСОБА_4 до участі у справі як правонаступника ТОВ «ФК «Горизонт»

9.1. Заяви ОСОБА_4 та ТОВ «ФК «Горизонт» про залучення ОСОБА_4 до участі у справі як правонаступника ТОВ «ФК «Горизонт» обґрунтовані тим, що 03 листопада 2022 року між ТОВ «ФК «Горизонт» і ОСОБА_4 укладено договір відступлення (купівлі-продажу) права вимоги № 92/22, згідно з яким позивач за первісними позовами ТОВ «ФК «Горизонт»відступило ОСОБА_4 право вимоги до позичальників та фінансових поручителів, зазначених у додатку № 1 до цього договору, тобто, відступлено ОСОБА_4 право вимоги до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи ТОВ «Topic» за кредитними договорами від 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401 та від 18 грудня 2008 року № 011/3530/10/61430 та відповідно договорами поруки до них.

9.2. На підтвердження зазначених у заяві обставин ТОВ «ФК «Горизонт» та ОСОБА_4 надали суду копію договору № 92/22 відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 03 листопада 2022 року (далі - договір відступлення (купівлі-продажу) права вимоги), додаток № 1 до цього договору, акт приймання-передачі права вимоги від 26 грудня 2022 року, додатки № 1, № 2 до акта приймання-передачі права вимоги від 26 грудня 2022 року, статут ТОВ «ФК «Горизонт», протоколи загальних зборів ТОВ «ФК «Горизонт», виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань.

9.3. Верховний Суд, дослідивши заяви ТОВ «ФК «Горизонт», ОСОБА_4 та надані ними докази, дійшов висновку, що вони підлягають задоволенню з огляду на таке.

9.4. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512, статті 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

9.5. Відповідно до статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

9.6. Згідно з пунктом 1.1 договору відступлення (купівлі-продажу) права вимоги первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор приймає (набуває) належні первісному кредитору права вимоги до позичальників, фінансових поручителів, зазначених у додатку № 1 до цього договору (далі за текстом - «Боржники»), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати їх обов`язки, за кредитними договорами, договорами поруки, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору (далі за текстом - «Основні договори») (далі за текстом - «Права вимоги»).

9.7. Відповідно до пункту 1.2 договору відступлення (купівлі-продажу) права вимогипервісний кредитор передає (відступає) новому кредитору права вимоги до боржників, що належать первісному кредитору на момент укладання цього договору, в наступному обсязі: в повному обсязі права кредитора за основними договорами у розмірах, вказаних у Додатку № 1 до цього договору, включаючи, право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів за кредитом та/або процентів та/або комісії та/або пені та/або штрафів, а також права процесуального правонаступництва по всіх судових справах, що існують або можуть виникнути в майбутньому.

9.8. Згідно з пунктом 3.1 договору відступлення (купівлі-продажу) права вимогиза відступлення права вимоги, в обсязі встановленому пунктом 1.2. цього договору та додатку № 1 до договору, новий кредитор сплачує первісному кредитору вартість права вимоги у розмірі 1 200 000,00 грн, без ПДВ.

9.9. Отже, позивач за первісними позовами ТОВ «ФК Горизонт», який є правонаступнкиом ПАТ «Фідобанк», відступило ОСОБА_4 право вимоги до позичальників та фінансових поручителів, зазначених у додатку № 1 до цього договору, тобто, відступило ОСОБА_4 право вимоги до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи ТОВ «Topic» за кредитними договорами від 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401 та від 18 грудня 2008 року № 011/3530/10/61430 та відповідно договорами поруки до них, тому заяви ОСОБА_4 та ТОВ «ФК Горизонт» про залучення ОСОБА_4 до участі у справі як правонаступника ТОВ «ФК Горизонт» необхідно задовольнити та залучити до участі у справі як правонаступника ОСОБА_4 .

10. Щодо відмови ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від позовів

10.1. Відповідно до статті 408 ЦПК України незалежно від того, за касаційною скаргою кого з учасників справи було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони мають право укласти між собою мирову угоду з додержанням правил цього Кодексу, що регулюють порядок і наслідки вчинення цих процесуальних дій. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206 і 207 цього Кодексу, суд визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно закриває провадження у справі.

10.2. Згідно з частинами першою-третьою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

10.3. Враховуючи, що ОСОБА_4 як правонаступникТОВ «ФК Горизонт» подала заяву про відмову від позовів до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Торіс» про стягнення заборгованості відповідно за кредитними договорамивід 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401 та від 18 грудня 2008 року № 011/3530/10/61430; а ОСОБА_1 подав заяву про відмовувід зустрічних позовів про визнання припиненою поруки відповідно за договорами поруки від 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401/1та від 19 грудня 2007 року № 011/3530/08118/1, які відповідають вимогам статті 206 ЦПК України, змістом цих процесуальних звернень ОСОБА_4 і ОСОБА_1 підтвердили, що наслідки відмови від позовів та закриття провадження у справі їм відомі та зрозумілі, такі заяви підлягають задоволенню, а провадження у справі - закриттю, а рішення Сихівського районного суду м. Львова від 12 березня 2015 року та постанова Львівського апеляційного суду від 03 березня 2021 року підлягають визнанню нечинними.

Підстав для неприйняття відмови ОСОБА_4 і ОСОБА_1 від позовів не встановлено.

10.4. З огляду на викладене провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 55, 206, 400, 408 ЦПК України, статтею 512 ЦК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт» та ОСОБА_4 про залучення до участі у справі правонаступника задовольнити.

Залучити ОСОБА_4 як правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт» до участі у справі

за позовомПублічного акціонерного товариства «Фідобанк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт») до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Торіс», про стягнення заборгованості за кредитним договором від 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401,

за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торіс», про визнання договору поруки від 19 грудня 2007 року № 011/3530/01118/1припиненим,

за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт») до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Торіс» про стягнення заборгованості за кредитним договором від 18 грудня 2008 року № 011/3530/10/61430,

за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання договору поруки від 24 грудня 2007 року № 011/3530/08401/1 припиненим.

Прийняти відмову ОСОБА_4 , як правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт», від позову Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт») до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Торіс», ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 24 грудня 2007 року № 014/3530/4/08401 та від позову Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт») до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Торіс» про стягнення заборгованості за кредитним договором від 18 грудня 2008 року № 011/3530/10/61430.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від зустрічного позову до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» (правонаступники: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт», ОСОБА_4 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торіс», про визнання договору поруки від 19 грудня 2007 року № 011/3530/01118/1 припиненим та від зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» (правонаступники: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Горизонт», ОСОБА_4 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання договору поруки від 24 грудня 2007 року № 011/3530/08401/1 припиненим.

Визнати нечинними рішення Сихівського районного суду м. Львова від 12 березня

2015 року та постанову Львівського апеляційного суду від 03 березня 2021 року.

Закрити провадження у цивільній справі № 464/9254/14-ц .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко