Справа № 145/1476/23
Провадження № 2/145/799/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( з а о ч н е )

"21" листопада 2023 р. смт Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Копилової Л. В. ,

за участю секретаря Мигдальської Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та зміну способу стягнення аліментів,

орган опіки та піклування Тиврівська селищна рада Вінницької області,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та зміну способу стягнення аліментів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Тиврівська селищна рада Вінницької області.

Обгрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що відповідач є батьком неповнолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідач ухиляється від виховання та утримання своїх дітей, участі в цьому не приймає, не дбає про їх фізичний розвиток та стан здоров`я. Тому просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно їх неповнолітніх дітей, а також змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 19 жовтня 2020 року у цивільній справі № 145/959/20 та стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_1 та дочки - ОСОБА_3 , у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 30 серпня 2023 року відкрито позовне провадження у даній справі та призначено справу до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 01 листопада 2023 року закрито підготовче судове засідання по справі та призначено справу до розгляду.

На розгляд справи позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 на розгляд справи до суду не з`явився, про час та місце її розгляду повідомлений в установленому законом порядку.

Представник органу опіки та піклування на розгляд справи до суду не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність.

Суд визнає неявку відповідача з неповажних причин та у відповідності зі ст.280 ЦПК України за згодою позивача вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення.

Дослідивши письмові матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають з матір`ю - позивачкою по справі.

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Тиврівської селищної ради Вінницької області № 173 від 26 вересня 2023 року, з метою захисту прав та законних інтересів неповнолітніх дітей - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідача ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав відносно дітей, так як він не виконує своїх батьківських обов"язків відносно них.

На підставі заочного рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 19 жовтня 2020 року стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі по 1 200 грн. щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.

Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається із Закону України «Про охорону дитинства» від 21. 06. 2001 року №-2558-ІІІ, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно вимог ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Пунктом 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

При цьому у п.п.15,16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку про те, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітніх дітей, що є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно них.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтями 183,184 СК України встановлено, що за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином, законодавець чітко визначив, по-перше, що аліменти стягуються або у частці, або у твердій грошовій сумі. По-друге, правом вибору виду аліментів (частка чи грошова сума) наділений той з батьків, з ким проживає дитини.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Частиною 1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст.182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Зазначена правова позиція висловлена у постанові КЦС ВС по справі № 712/6313/21 від 22.08.2022 року.

В будь-якому випадку, відповідно до ч.3 ст.181 СК України право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу.

Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його.

Позивач скористалася своїм правом, визначив способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу батька. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.

Вирішуючи питання щодо зміни способу стягнення аліментів суд бере до уваги, що позивач має право вибору способу стягнення аліментів, відтак суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів та стягнення їх у частці від заробітку (доходу) відповідача.

Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З урахуванням наведених вище обставин суд приходить до висновку про зміну способу стягнення аліментів за рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 19 жовтня 2020 року та стягнення щомісячно з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та зміну способу стягнення аліментів, орган опіки та піклування - Тиврівська селищна рада Вінницької області,задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав відносно його дітей: сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 19 жовтня 2020 року у цивільній справі № 145/959/20.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Припинити стягнення за виконавчим листом, який видано на виконання рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 19.10.2020 року у цивільній справі №145/959/20 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 1200 (одній тисячі двісті) гривень, щомісячно на кожну дитину, починаючи з 07.07.2020 року до повноліття дітей.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 19.10.2020 року у цивільній справі №145/959/20 повернути до суду виконаним станом на день набрання рішенням суду у даній справі законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 ( одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів, відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, у межах суми платежу за один місяць.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Тиврівського районного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 27.11.2023.

Учасник справи, якому повне судове рішення не буде вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення буде подана протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Повний текст рішення буде складено 27 листопада 2023 року.

Суддя Копилова Л. В.