Справа № 144/307/23
Провадження № 2/144/156/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2023 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді - Германа О.С.,

з участі секретаря судового засідання - Пігулі А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Теплик справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - Служба у справах дітей Теплицької селищної ради про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , заявила позов про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - Служба у справах дітей Теплицької селищної, за яким просила позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначити її опікуном малолітнього ОСОБА_3 та стягнути ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 на її користь у розмірі всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину.

Вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , мати дитини ОСОБА_2 від народження дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про дитину, не забезпечує необхідного харчування, лікування та утримання, батько дитини записаний зі слів матері згідно ч.1 ст. 135 СК України, до 2022 року ОСОБА_3 проживав зі своєю бабусею ОСОБА_4 , однак в силу свого віку вона більше не здатна виховувати та утримувати дитину, з 2022 року дитина проживає з позивачем, як і старша дитина ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , відносно якої ОСОБА_2 була позбавлена батьківських прав.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечую проти їх задоволення.

Від представника третьої особи без самостійних вимог, Служби у справах дітей Теплицької селищної ради - Гижко О.Г., надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, позовні вимоги підтримують частково, а саме не заперечують щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та стягнення з неї аліментів на утримання ОСОБА_3 , в частині призначення опікуна ОСОБА_1 просять відмовити, у зв`язку з необхідністю проходження нею відповідно навчання та просять передати малолітню дитину органу опіки та піклування виконавчого комітету Теплицької селищної ради.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно ст.81 ЦПК Україникожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 . Дитина, ОСОБА_3 проживає та знаходяться на повному утриманні ОСОБА_1 , мати дитини ОСОБА_2 , разом з дитиною не проживає, що підтверджується довідкою №1392 про зареєстрованих у житловому приміщення/будинку осіб, відповідно до якого дитина ОСОБА_3 проживає без реєстрації з ОСОБА_1 . Згідно з довідки вихованця закладу дошкільної освіти про результат обов`язкового медичного профілактичного огляду, ОСОБА_3 здоровий, що свідчить про те що позивач належним чином піклується про дитину. Відповідно до висновку виконавчого комітету Теплицької селищної ради Гайсинського району про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її сина ОСОБА_3 , встановлено, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, не цікавиться його життям та побутом, не підтримує матеріально, та з метою реалізації прав дитини на соціальний захист, ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав, тому суд розцінює це як ухилення від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до положень п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пунктом 18 вказаної Постанови Пленуму Верховного суду України роз`яснено, що Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад.

Отже, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 , у даному випадку є доцільним, оскільки позивачем надано достатньо обгрунтованих доказів ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню ОСОБА_3 .

Разом з тим, за вказаного рішення, неповнолітній ОСОБА_3 є таким, що позбавлений батьківського піклування і потребує опіки.

Проте, вирішити питання про встановлення без попереднього рішення органу опіки і піклування, з огляду на чинне законодавство, не вбачається за можливе.

Тому, враховуючи те, що дитина фактично протягом тривалого часу перебуває під опікою позивача, і така опіка, як це вбачається з матеріалів справи здійснюється нею належно, суд вважає за можливе залишити дитину з позивачем, поклавши на орган опіки і піклування обов`язок нагляду за дитиною, до вирішення питання опікунства.

Вирішуючи вимоги про присудження аліментів із відповідача на користь позивача на утримання дитини, суд виходить з такого.

Статтею 180 ч.1 СК України, передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ст.181 ч.2 СК України).

Як убачається із довідки №1392 про зареєстрованих у житловому приміщення/будинку осіб, дитина ОСОБА_3 проживає без реєстрації з ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 не проживає з дитиною.

Наведене свідчить, що позивач має право на звернення до суду із даними вимогами.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати обставини визначені частиною 1 статті 182 СК України.

Відповідно до частини 2 ст.182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом положень ст. ст. 1, 2 Закону України "Про прожитковий мінімум", ст. ст. 1, 6 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", прожитковий мінімум є базовим соціальним стандартом, який визначає рівень інших соціальних стандартів і соціальних гарантій, зокрема, у сфері доходів населення.

Суд вважає, що такий розмір аліментів відповідатиме обов`язку матері щодо надання утримання дитині відповідно до її віку та дозволить створити умови життя необхідні для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180, 191 СК України, аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, суд враховує, що утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Приймаючи до уваги, що відповідачка являючись матір`ю дитини добровільної допомоги на утримання дитини не надає, тому, суд вважає, що позовна вимога про стягнення аліментів підлягає задоволенню в повному обсязі, і тому необхідно визначити стягнення аліментів з відповідачки на утримання малолітньої дитини в розмірі частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня подачі позовної заяви до суду і до її повноліття.

Отже, позов може бути задоволено частково.

Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

На підставі наведених в рішенні норм Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 259, 264, 265, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - Служба у справах дітей Теплицької селищної ради про позбавлення батьківських прав, задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Залишити неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , поклавши на орган опіки піклування - Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області нагляд за дитиною, до визначення опікуна дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частки всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 , судові витрати, які складаються з судового збору на користь держави в сумі 1073 грн. 60коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя