РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20.11.2023 Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т.В., за участю секретаря судового засідання Мадій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Володимирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ у натурі частки з нерухомого майна, яке знаходиться в спільній частковій власності,

У С Т А Н О В И В:

У червні 2022 позивач ОСОБА_4 , через свого представника адвоката Таращук О.В., звернулась до суду із вказаним позовом.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 31.08.2017 на підставі Договору дарування 52/100 (п`ятдесят дві сотих) частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, у неї виникло право власності на 52/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, об`єкту житлової нерухомості, загальною площею 143, 6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У користуванні перебувають кімнати у житловому будинку: №2-1 пл. 6, 5 кв.м, №2-2 пл. 10 , 7 кв.м, №2-3 пл. 7 , 2 кв.м, №2-4, пл.. 14, 0 кв.м, №2-5, пл.12.1 кв.м, №2-6, пл. 18, 3 кв.м, 2-7, пл.4, 6 кв.м, згідно технічного паспорту на будинок та гараж-В-1.

Також позивачка є власником земельної ділянки, кадастровий номер: :01:002:2808, яка належить їй на праві приватної власності, цільове призначення якої: обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0, 0336 га (адреса: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 належало 48/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами на підставі Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки від 02.06.1987 року № 703, акту приймання будинку в експлуатацію Володимир-Волинського міськвиконкому.

Загальна площа будинку з надвірними будівлями та спорудами, об`єкту житлової нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1-143, 6 кв.м , житлова -88, 7 кв.м. Будинок складається з будівель та споруд : А-1-житловий будинок, Б-1-хлів, В-1-гараж, Д-вбиральня, Ж-Дворовий водогін, Е-Дворовий водогін, К-вбиральня, 1-огорожа.

ІНФОРМАЦІЯ_1 співвласник будинковолодіння ОСОБА_5 помер, та його частину будинку успадкував його син- ОСОБА_3 , який на сьогодні проживає і користується своєю часткою.

У користуванні кожного з співвласників з моменту набуття права власності перебували у користуванні визначені ними приміщення (кімнати) житлового будинку, розподілені для користування господарські будівлі та споруди, а також окремі входи. Також кожен з них за власні кошти проводив капітальні та поточні ремонти.

На даний момент я не маю можливості укласти договір купівлі-продажу мого майна, оскільки нерухоме майно не виділено в натурі в цілу частину і придбане житлове приміщення перебуває у спільній частковій власності, що в свою чергу позбавляє мене права вільно розпоряджатись своїм майном.

Враховуючи, що між співвласниками вже склався певний порядок користування спільним майном і з метою реалізації права на вільне користування ним, прошу суд виділити їй частку із спільної часткової власності, як окремий об`єкт нерухомого майна, який підлягає державній реєстрації.

Ухвалою суду від 29.06.2022 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено розгляд справи.

Ухвалою суду від 18.08.2022 по справі призначено судову будівельно- технічну експертизу.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23.05.2023 оскільки позивачка ОСОБА_4 припинила бути власником спірного майна на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.10.2022 та договору дарування частки житлового будинку від 06.10.2022, здійснено заміну позивача її правонаступниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Ухвалою від 28.09.2023 року підготовче провадження у справі закрито та призначено до судового розгляду по суті.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник Таращук О.В. , яка діє на підставі ордерів серії №1062184, №10621183 від 05.06.2023, в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направляв.

Ухвалою суду від 26.10.2023 року ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи, оскільки відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, в той же час позивач не заперечувала проти заочного вирішення справи.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК Україниу зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 81 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_7 належало 52/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.07.2006 року.

31 серпня 2017 року на підставі Договору дарування 52/100 (п`ятдесят дві сотих) частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, №582, виданого приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Волинської області Лобас А.С, у ОСОБА_4 виникло право власності на 52/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, об`єкту житлової нерухомості, загальною площею 143, 6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Також ОСОБА_4 є власником земельної ділянки, кадастровий номер : :01:002:2808, яка належить їй на праві приватної власності, на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер 583, виданого 31.08.2017 року приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Волинської області Лобас А.С. Цільове призначення: обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0, 0336 га, адреса: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 належало 48/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами на підставі Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки від 02.06.1987 року № 703, акту приймання будинку в експлуатацію Володимир-Волинського міськвиконкому.

Загальна площа будинку з надвірними будівлями та спорудами, об`єкту житлової нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1-143, 6 кв.м , житлова -88, 7 кв.м.

Будинок складається з будівель та споруд : А-1-житловий будинок, Б-1-хлів, В-1-гараж, Д-вбиральня, Ж-Дворовий водогін, Е-Дворовий водогін, К-вбиральня, 1-огорожа.

За договором дарування частки житлового будинку від 06.10.2022, ОСОБА_4 , передала безоплатно у власність спільну сумісну власність 52/100 частки житлового будинку за номером 16 , з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 140, 3 кв.м., житловою площею 88, 7 кв.м., ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

За договором купівлі-продажу земельної ділянки від 06.10.2022, ОСОБА_4 , передала, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0, 0336 (га) , призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:002:2808.

ІНФОРМАЦІЯ_1 співвласник будинковолодіння ОСОБА_5 помер, актовий запис про смерть № 208 від 08.06.2016.

Спадкоємцем ОСОБА_5 є його син- ОСОБА_3 , який успадкував 48/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами будинку об`єкту житлової нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на сьогодні проживає і користується своєю часткою.

Отже, у користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебуває відокремлена частина будинку з окремим входом, а саме: №2-1 пл. 6, 5 кв.м, №2-2 пл. 10, 7 кв.м, №2-3 пл. 7, 2 кв.м, №2-4, пл. 14, 0 кв.м, №2-5, пл.12.1 кв.м, №2-6, пл. 18, 3 кв.м, 2-7, пл.4, 6 кв.м, та гараж-В-1.

У відповідача інша частина будинку з окремим входом.

У кожного з співвласників з моменту набуття права власності перебували у користуванні визначені ними приміщення (кімнати) житлового будинку, а також розподілені для користування господарські будівлі та споруди.

Статтею 41 Конституції України закріплені фундаментальні права особи в сфері приватної власності, згідно якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Право приватної власності є непорушним.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян.

Відповідно до положень ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на сласний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року зі змінами та доповненнями «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, можливий, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями такого будинку. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також між учасниками спільної сумісної власності. При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди - судом за дійсною вартістю будинку на час розгляду справи. В окремих випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справи, і за відсутності згоди власника, що виділяється, зобов`язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обов`язковим наведенням мотивів.

Відповідно до висновку про вартість об,єкта оцінки, складеного оцінювачем ОСОБА_3 13.06.2022, ринкова вартість об`єкта оцінки - 52/100 частки житлового будинку, прибудова а; погріб під частиною будівлі, а2, а4, сходи, а3 за адресою АДРЕСА_1 , (загальною площею 143,6 кв.м) 92021 грн.

Згідно висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи від 23.03.2023 року №3277, розподіл житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 143, 6 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з урахуванням можливості відокремленого користування частинами житлового будинку та господарськими будівлями та спорудами можливий з відхиленням від ідеальних часток.

Фактично, житловий будинок по АДРЕСА_1 це спарений (зблокований) житловий будинок, що має спільну стіну між відокремленими частинами з наявними самостійними сходами до кожної із частин, влаштованими індивідуальними інженерними мережами (електропостачання, водопровід, каналізація та газопостачання) та автономним опаленням.

Враховуючи об`ємно-планувальні рішення житлового будинку, запропоновано варіант розподілу житлового будинку між двома співвласниками з врахуванням наявності двох самостійних входів без перепланування згідно фактичного користування в частках наближених до ідеальних.

Співвласнику 52/100 часток пропонується виділити: приміщення в житловому будинку (літ.А-1)кімнати: 2-4, площею 14,кв.м; 2-5 площею 12,1кв.м; 2-6 площею 18,3кв.м; прибудову літ.а1, площею 29,0кв.м; погріб літ.а4; сходи літ.а3; гараж літ.В-1; вбиральню літ.Д; дворовий водогін літ.Е; та частину огорожі 1.

Співвласнику 48/100 пропонується виділити: приміщення в житловому будинку (літ.А-1)кімнати: 1-4 площею 13,9кв.м; 1-5 площею 12кв.м; 1-6 площею 18,4кв.м; прибудову літ.а площею 22,6кв.м; погріб літ.а2; хлів літ Б-1; вбиральню літ.К; дворовий водогін літ.Ж; та частину огорожі 1.

По запропонованому варіанту розподілу фактична частка співвласниці ОСОБА_4 становить 55%, або 55/100, а співвласника ОСОБА_3 45 %, або 45/100, тобто розподіл будинковолодіння проведений з відхиленням від ідеальних часток.

Вартість ідеальної частки 52/100 співвласниці ОСОБА_4 становить 523643грн, а вартість ідеальної частки 48/100 співвласника ОСОБА_3 становить 483362грн.

По запропонованому варіанту розподілу співвласниці ОСОБА_4 необхідно сплатити співвласнику ОСОБА_3 грошову компенсацію за відхилення від ідеальної частки в сумі 31 833, 0 грн (тридцять одна вісімсот тридцять три грн.).

Слід зазначити, що надаючи такий висновок про поділ об`єкта нерухомого майна, позивач просить здійснити виділ об`єкта нерухомого майна.

Порядок виділу в натурі частки майна у справі спільної сумісної власності регулюється, зокрема «Інструкцією, щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна», затвердженою Наказом №55 від 18.06.2007 р. Міністерства з питань житлово-комунального господарства України. Слід зазначити, що поданий висновок взагалі не відповідає типовій формі висновку про виділ об`єкта нерухомого майна в натурі.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі N 501/2148/17 зроблено висновок, що поняття "поділ" та "виділ" не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

Задовольняючи позовні вимоги позивачів, фактично буде припинено право на 3/100 часки співвласника ОСОБА_3 з грошовою компенсацією за відхилення від ідеальної частки в сумі 31 833, 0 грн (тридцять одна вісімсот тридцять три грн.).

Тому, відповідно до вимог ч.2 ст.365 ЦК України, позивачами внесено на депозитний рахунок суду 31 833, 0 грн (тридцять одна вісімсот тридцять три грн.).

На думку суду, наявність даної умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником

Процедура внесення суми відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання позивачем у справі своїх зобов`язань перед відповідачем.

Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені при розгляді справи докази в їх сукупності, а також враховуючи, що позивачі користуються належною їм частиною будинку та мають право, як співвласники, на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній власності, а відповідач у свою чергу, будучі неодноразово повідомленим про час та місце розгляду справи, будь яких заперечень до суду не представив, суд приходить до висновку про виділ в натурі у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 55/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, з виплатою ОСОБА_3 грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки в сумі 31 833 грн, та припинення права спільної часткової власності, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню, як законний, обґрунтований та доведений.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 200, 247, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 319, 364, 365 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ у натурі частки з нерухомого майна, яке знаходиться в спільній частковій власності - задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) у власність як окреме домоволодіння в натурі 55/100 частин житлового будинку за номером 16 (А-1) з надвірними будівлями та спорудами: а, аl-прибудова, а2 , а4 погріб під частиною будівлі, а3 - сходи, Б-1-хлів, В-1-гараж, Д, К-вбиральня, №1-огорожа, Е-дворовий водогін по АДРЕСА_1 , загальною площею 140,3 кв. м, житловою площею 88, 7 кв.м, з виплатою ОСОБА_3 грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки в сумі 31 833 грн (тридцять одна тисяча вісімсот тридцять три) грн, як цілий та окремий об`єкт нерухомого майна, що підлягає державній реєстрації.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 (РНОКПП- НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 ) на об`єкт нерухомості - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 143, 6 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та складає 55/100 частки домоволодіння.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), право власності на виділене майно, а саме: 55/100 частин житлового будинку за номером 16 (А-1) з надвірними будівлями та спорудами: а, аl-прибудова, а2, а4 погріб під частиною будівлі, а3 - сходи, Б-1-хлів, В-1-гараж, Д, К-вбиральня, №1-огорожа, Е-дворовий водогін по АДРЕСА_1 , загальною площею 140,3 кв. м, житловою площею 88, 7 кв.м, в натурі як окреме єдине ціле.

Заочне рішення може бути переглянуто Володимир-Волинським міським судом Волинської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду або в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Тетяна ПУСТОВОЙТ