Справа №489/2310/23
Провадження №2-з/489/15/23
УХВАЛА

про забезпечення позову

22 травня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши матеріали заяви представниці заявниці ОСОБА_1 адвокатки Сидоренко Тетяни Володимирівни про застосування заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви до ОСОБА_2 про стягнення забезпечувального платежу та штрафу за невиконання умов договору

В С Т А Н О В И В:

19 травня 2023 року представниця заявниці звернулася до суду з заявою про застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам, реєстраційним службам, іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав щодо нерухомого майна 625/1000 часток у праві власності на нежитлові будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Посилаючись на те, що 28 квітня 2023 року між ОСОБА_1 , від імені якої, при підписанні договору, діяв ОСОБА_3 , укладено попередній договір купівлі продажу нежитлових будівель. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горбуровим К.Є., зареєстровано в реєстрі за № 388. Відповідно до п. 1.3 Попереднього договору, представник ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 5156172,60 грн., що еквівалентно 141000,00 доларів США. Згідно п. 2.1 Попереднього договору, сторони домовилися укласти та нотаріально посвідчити основний договір купівлі-продажу нежитлових будівель не пізніше 05.05.2023 включно за ціною в гривнях, що буде еквівалентна 200000,00 доларів США за курсом НБУ на день підписання основного договору. Після підписання попереднього договору ОСОБА_2 почав ухилятися від спілкування та обговорення умов укладання основного договору. Станом на 18.05.2023 основний договір купівлі продажу 625/1000 часток у праві власності на нежитлові будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 з вини ОСОБА_2 не укладено. Заявниці стало відомо, що ОСОБА_2 має намір 19.05.2023 укласти основний договір купівлі-продажу 625/1000 часток у праві власності на нежитлові будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 з іншим покупцем. На теперішній час існує небезпечність щодо відчуження нерухомого майна, що зробить неможливим виконанням рішення суду про стягнення забезпечувального платежу та штрафу за невиконання умов попереднього договору купівлі продажу та штрафу.

Суд, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, дійшов до наступного.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленим цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до ч.1-2ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Предметом позову, у разі його подання, заявник зазначає, що є стягнення забезпечувального платежу та штрафу за невиконання умов попереднього договору купівлі продажу 625/1000 часток у праві власності на нежитлові будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 .

28 квітня 2023 року між ОСОБА_1 , від імені якої діяв ОСОБА_3 , укладено попередній договір купівлі продажу нежитлових будівель.

Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горбуровим К.Є., зареєстровано в реєстрі за № 388.

Відповідно до п. 1.3 Попереднього договору, представник ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 5156172,60 грн., що еквівалентно 141000,00 доларів США.

Згідно п. 2.1 Попереднього договору, сторони домовилися укласти та нотаріально посвідчити основний договір купівлі-продажу нежитлових будівель не пізніше 05.05.2023 включно за ціною в гривнях, що буде еквівалентна 200000,00 доларів США за курсом НБУ на день підписання основного договору.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 18.05.2023, ОСОБА_2 належить на праві приватної власності 625/1000 частки нежитлові будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Договору про поділ майна від 11.08.2022 посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Димовим О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 810.

З огляду на приписи ст. 150 ЦПК України, предмет майбутнього позову та його підстави, суд вважає, що заходи забезпечення позову заявлені позивачем є співмірними з заявленими вимогами, обґрунтованими та позивачем доведено необхідність їх застосування.

Суд вважає, що заява про забезпечення позову в достатній мірі обґрунтована необхідністю забезпечення позову, позивачем викладено свої доводи щодо можливості настання несприятливих наслідків у разі незабезпечення позову, а зазначені позивачем підстави та вид забезпечення позову є взаємопов`язаними з пред`явленими вимогами, а обраний позивачем вид забезпечення позову не порушує прав і охоронюваних законом інтересів відповідача, а відтак заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 адвокатки Сидоренко Тетяни Володимирівни про застосування заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви до ОСОБА_2 про стягнення забезпечувального платежу та штрафу за невиконання умов договору задовольнити.

Заборонити державним реєстраторам, реєстраційним службам, іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав щодо нерухомого майна 625/1000 часток у праві власності на нежитлові будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Роз`яснити заявнику положення ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Копію ухвали направити сторонам для відома.

Копію ухвали для виконання направити до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Повний текст судового рішення складено «22» травня 2023 року.

Суддя Н.О. Рум`янцева