Справа № 359/4426/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6501/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Семенюта О.Ю.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Казака Кирила Ігоровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2023 року, постановлену у складі судді Семенюти О.Ю., у цивільній справі № 359/4426/21 за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, третя особа: Первинна профспілкова організація авіаційних диспетчерів Дніпропетровського регіонального структурного підрозділу державного підприємства обслуговування повітряного руху України, про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2021 року. Зазначав, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 15 вересня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 15 червня 2022 року, визнано незаконним та скасовано наказ ДП «Украерорух» №447/о від 20 квітня 2021 року про його звільнення з посади директора Дніпровського РСП ДП «Украерорух», поновлено його на вказаній посаді з 21 квітня 2021 року та стягнуто з відповідача на його користь 269 171,76 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 21 квітня 2021 року по 15 вересня 2021 року. Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що згідно довідки головного бухгалтера ДП «Украерорух» №23.1-08/187/21 від 12 травня 2021 року на час його звільнення з роботи його середньоденний заробіток становив 4341,48 грн. Проте, з отриманої довідки ДП «Украерорух» від 21 січня 2022 року йому стало відомо про те, що розмір його середньоденного заробітку складав 5168,40 грн. За результатом проведеної за його ініціативою судової економічної експертизи від 16 листопада 2022 року, експертом було встановлено, що розрахунок його середньоденної заробітної плати у довідці ДП «Украерорух» №23.1-08/187/21 від 12 травня 2021 року не відповідає вимогам Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08 лютого 1995 року, натомість його середньоденний заробіток мав становити 5168,44 грн. Також суд взяв до уваги режим 0,5 робочого часу, в той час як доказів того, що у нього був встановлений скорочений режим робочого часу немає. За таких обставин його середній заробіток з 21 квітня 2021 року по 15 вересня 2021 року складав 522 008,40 грн. Ці обставини є істотними та мають значення для правильного вирішення спору. З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просив змінити рішення Бориспільського міськрайонного суду від 15 вересня 2021 року та стягнути з ДП «Украерорух» на його користь 522 008,40 грн. середнього заробітку з 21 квітня 2021 року по 15 вересня 2021 року, а також витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 37 628,04 грн., з яких 12 000,00 грн. - витрати на підготовку експертного висновку, 24000,00 грн. - витрати на професійну правничу допомогу та 1 628,04 грн. - сплачений судовий збір.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2023 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду адвокат Казак К.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу. Просив оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду задовольнити в повному обсязі. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що після ухвалення рішення Бориспільського міськрайонного суду від 15 вересня 2021 року ОСОБА_1 стали відомі обставини, що не були встановлені судом під час розгляду даної справи. Зокрема, з довідки ДП «Украерорух» від 21 січня 2022 року ОСОБА_1 стало відомо, що розмір його середньоденного заробітку складав 5168,40 грн. За результатом проведеної за ініціативою позивача судової економічної експертизи від 16 листопада 2022 року, експертом було встановлено, що розрахунок середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 у довідці ДП «Украерорух» №23.1-08/187/21 від 12 травня 2021 року не відповідає вимогам Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08 лютого 1995 року, натомість його середньоденний заробіток мав становити 5168,44 грн. Відтак, в основу рішення Бориспільського міськрайонного суду від 15 вересня 2021 року було покладено невірні розрахунки середньоденного заробітку позивача. Звертає увагу, що вказані обставини існували на момент ухвалення вказаного рішення суду, проте, не були відомі позивачу. Також зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, що у ДП «Украерорух» діяв скорочений режим робочого часу, а тому середній заробіток ОСОБА_1 з 21 квітня 2021 року по 15 вересня 2021 року складав 522 008,40 грн.

Калмиков О.В., який діє в інтересах ДП «Украерорух», подав відзив на апеляційну скаргу. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Заперечує проти доводів позивача, вважає їх необґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Казак К.І. апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити з наведених у ній підстав.

Мостова М.І., яка діє в інтересах ДП «Украерорух», проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила скаргу залишити без задоволення з огляду на її безпідставність, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Представник Первинної профспілкової організації авіаційних диспетчерів Дніпропетровського регіонального структурного підрозділу ДП «Украерорух» в судове засідання не з`явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за його відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, заслухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2021 року, суд першої інстанції виходив з того, що інформація про інший розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 , є лише новим доказом, здобутим після закінчення розгляду цивільної справи, а не доказом, яким підтверджується нововиявлена обставина. Крім того, наведений позивачем новий розрахунок кількості робочих днів з 21 квітня 2021 року по 15 вересня 2021 року за режимом роботи повної тривалості робочого часу, а саме 101 робочий день, за своєю суттю є переоцінкою доказів, оцінених судами у процесі розгляду справи, оскільки під час ухвалення рішення та його перегляду в суді апеляційної інстанції, був взятий до уваги встановлений позивачу режим роботи неповного робочого часу, а саме: 0,5 норми тривалості робочого часу та пораховано йому 62 робочі дні за цей період. Відтак підстави для перегляду рішення Бориспільського міськрайонного суду від 15 вересня 2021 року за нововиявленими обставинами відсутні.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду, викладених в постанові від 26 грудня 2022 року у справі № 460/801/20, під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Тобто для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі № 2а-7523/10/1270, від 02 травня 2018 року у справі № 303/3535/16-а, від 04 вересня 2018 року у справі № 809/824/17, від 22 листопада 2018 року у справі №826/14224/15, від 06 лютого 2019 року у справі № 822/862/15, від 10 липня 2020 року у справі № 823/1440/17.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в абз. 4 п. 3, абз. 4 п. 4 постанови № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини мають підтверджуватись фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 15 вересня 2021 року (т.3, а.с.4-14), залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 15 червня 2022 року (т.5, а.с.69-87), визнано незаконним та скасовано наказ ДП «Украерорух» №447/о від 20 квітня 2021 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Дніпровського РСП ДП «Украерорух», поновлено його на вказаній посаді з 21 квітня 2021 року, стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 269 171,76 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 21 квітня 2021 року по 15 вересня 2021 року.

Зі змісту мотивувальної частини цих судових рішень вбачається, що судами було враховано, що згідно з інформації з довідки головного бухгалтера ДП «Украерорух» №23.1-08/187/21 від 12 травня 2021 року (т.2, а.с.35) на час звільнення ОСОБА_1 з роботи його середньоденний заробіток становив 4 341,48 грн. Наказом в.о. директора ДП «Украерорух» №1195 від 22 грудня 2020 року на підприємстві було встановлено з 01 січня 2021 року режим роботи неповного робочого часу, а саме: 0,5 норми тривалості робочого часу. Директор Дніпровського РСП мав триденний робочий тиждень, з наступними робочими днями: вівторок, середа, четвер. Такий режим роботи був встановлений у зв`язку з виробничою необхідністю та за згодою з конкретними працівниками, в тому числі, і за згодою ОСОБА_1 . Враховуючи те, що сумарне число робочих днів за період з 21 квітня 2021 року по 15 вересня 2021 року, згідно з наказом від 22 грудня 2020 року та графіком роботи позивача становить 62 робочих днів, тому середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу становить 269 171,76 грн. (4341,48 х 62).

На підтвердження виникнення нововиявлених обставин ОСОБА_1 надав копію висновку експерта №16.11/22 за результатами проведення судово-економічного дослідження від 16 листопада 2022 року (а.с.30-36), зі змісту якого вбачається, що середньоденна заробітна плата останнього становить 5168,44 грн.; середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 , зазначена в довідці ДП «Украерорух» №23.1-08/187/21 від 12 травня 2021 року, не відповідає вимогам п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08 лютого 1995 року. Підставою для проведення вказаної експертизи стала довідка ДП «Украерорух» №5 від 21 січня 2022 року (а.с.16).

Разом з тим, інформація про інший розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 , є лише новим доказом, здобутим після закінчення розгляду цивільної справи, а не доказом, яким підтверджується нововиявлена обставина. Крім того, наведений ОСОБА_1 новий розрахунок кількості робочих днів з 21 квітня 2021 року по 15 вересня 2021 року за режимом роботи повної тривалості робочого часу, а саме 101 робочий день, за своєю суттю є переоцінкою доказів, оцінених судами у процесі розгляду справи, оскільки під час ухвалення рішення та його перегляду в суді апеляційної інстанції, був взятий до уваги встановлений позивачу режим роботи неповного робочого часу, а саме: 0,5 норми тривалості робочого часу та пораховано йому 62 робочі дні за цей період.

З урахуванням викладеного, підстави для перегляду рішення Бориспільського міськрайонного суду від 15 вересня 2021 року за нововиявленими обставинами відсутні.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2021 року.

Доводи апеляційної скарги колегією суддів оцінюються критично, адже останні зводяться виключно до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду першої інстанції щодо встановлених обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга адвоката Казака К.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2023 року - без змін.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Казака Кирила Ігоровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 22 травня 2023 року.

Суддя-доповідач

Судді