КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-з/824/1282/2023
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2023 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Слюсар Т.А.,
суддів: Білич І.М., Березовенко Р.В.,
за участю секретаря судового засідання Шаламай Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Старенького Сергія Євгенійовича в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення,
у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа: ОСОБА_1 ,-
У листопаді 2022 року ОСОБА_2 звернувся в суд зі скаргою в якій просив визнати неправомірним розрахунок заборгованості зі сплати аліментів № 65324102 від 18 листопада 2022 року, складений головним державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Браташовою В.І. у виконавчому провадженні № 65324102; зобов`язати головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Браташову В.І. або іншу уповноважену посадову особу, в провадженні якої перебуває виконавче провадження № 65324102, вжити дій щодо здійснення перерахунку розміру заборгованості зі сплати аліментів за період з лютого 2021 року по липень 2021 року та зменшити загальний розмір заборгованості на суму 10 390 грн.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва 16 травня 2023 року скаргу ОСОБА_2 задоволено.
Не погодившись з указаною ухвалою адвокат Старенький С.Є. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
Постановою Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року апеляційну скарги задоволено, ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва 16 травня 2023 року скасовано. Ухвалено по справі нове судове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.
06 жовтня 2023 року через засоби поштового зв`язку на адресу суду Київського апеляційного суду представником стягувача подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 586 грн 80 коп.
Заява за змістом обґрунтована тим, ОСОБА_1 понесені витрати щодо сплати судового збору в розмірі 536 грн 80 коп. за подання апеляційної скарги, на оплату поштових відправлень 50 грн на виконання вимоги закону, щодо направлень копії даної заяви та доказів сторонам та 3 000 грн витрат на правничу допомогу у даній справі, які сплачені після ухвалення рішення, а саме 05.10.2023.
У зв`язку з вимушено понесеними витратами, представник ОСОБА_1 просить задовольнити її заяву та стягнути понесені нею витрати.
Учасники справи в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку.
У відповідності до вимог статті 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у її відсутності.
Ознайомившись з матеріалами справи, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви представника ОСОБА_1 адвоката Старенького С.Є.
Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).
У відповідності до пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).
Частиною 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати зокрема на професійну правничу допомогу та вчинення інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи.
У частині першій статті 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абзаци третій, четвертий, п`ятий підпункту 3.1, абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009).
Кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Для надання професійної правничої допомоги діє адвокатура. Забезпечення права на захист від кримінального обвинувачення та представництво в суді здійснюються адвокатом, за винятком випадків, установлених законом. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом (стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року).
Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України.
Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
З матеріалів справи убачається, що в апеляційній скарзі адвокат Старенький С.Є. зазначив орієнтовний перелік судових витрат ОСОБА_1 в апеляційній інстанції, який складає 3000 грн (а.с. 139).
03 жовтня 2023 року винесено постанову суду Київського апеляційного суду, якою апеляційну скаргу адвоката Старенького С.Є. в інтересах ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва 16 травня 2023 року скасовано та по справі ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено (а.с. 186-189)
У визначений законом строк - 06.10.2023 представником ОСОБА_1 подано заяву про ухвалення додаткового рішення (а.с. 197-202).
Встановлено, що 01.02.2021 між Стареньким С.Є. та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової та правничої допомоги (а.с. 205-207).
Також укладено додаткову угоду від 01.02.2021 щодо продовження строку дії договору до договору про надання правової та правничої допомоги до 01.02.2024 (а.с. 208).
Між сторонами укладено й акт прийняття наданих послуг від 04.10.2023 (а.с. 203), який містить перелік наданих послуг клієнту, а саме:
- підготовка апеляційної скарги , узгодження правової позиції 2 год;
- представництво у суді.
В сукупності загальна сума наданих послуг складає 3 000 грн.
Долучено до заяви й рахунок-фактура на сплату послуг та судових витрат від 04.10.2023 на суму 3 000 грн (а.с. 204) та платіжна інструкція №@2PL289238 від 05.10.2023 про сплату 3 000 грн (а.с 209).
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 06 грудня 2019 року у справі №910/353/19, постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №910/7586/19.
Убачається, що заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу від ОСОБА_2 не надходило, не вказано ним жодних заперечень й у відзиві апеляційну скаргу, щодо орієнтовної суми витрат, які має понести ОСОБА_1 .
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Отже, частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
З огляду на викладене, а також з урахуванням конкретних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав до стягнення понесених витрат на правничу допомогу в сумі 3 000 грн.
Пунктом 2 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Таким чином відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України належить покласти понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.
Згідно наявних у матеріалах справи доказів, на усунення недоліків апеляційної скарги ОСОБА_1 було сплачено 536 грн 80 коп. судового збору (а.с. 153).
За вказаних обставин, на користь ОСОБА_1 , з урахуванням задоволення апеляційної скарги підлягає відшкодуванню сплачений нею судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 536 грн 80 коп.
Разом з тим, понесені витрати в розмірі 50 грн, які ОСОБА_1 сплатила за направлення копій заяви іншим учасникам, не підлягають до задоволення в заявленому розмірі, враховуючи таке.
Так, з квитанції про направлення заяви іншим учасникам убачається, що сума, яка була сплачена заявницею складає 49 грн (а.с. 196 а).
Отже, убачається, що ОСОБА_1 доведено лише частково витрати понесені на поштове відправлення, з огляду на що, стягненню підлягає лише оплачена сума в розмірі 49 грн.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення слід задовольнити частково й стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 3 000 грн, судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 536 грн 80 коп. та інші витрати в розмірі 49 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Заяву адвоката Старенького Сергія Євгенійовича в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 000 грн судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою, судового збору в сумі 536 грн 80 коп. за подання апеляційної скарги та інші витрати в розмірі 49 грн.
Додаткова постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 23 листопада 2023 року.
Суддя-доповідач:
Судді: