Справа № 159/6256/23
Провадження № 2/159/1309/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Денисюк Т.В.

за участю секретаря судового засідання Пустової А.Ф.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 27.08.2004 з ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи вимоги позивач зазначає, що через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові та поваги один до одного сімейні відносини припинені повністю. Позивач з дітьми проживає окремо від відповідача. Вважає, що збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та дітей. Враховуючи викладене позивач просить в судовому порядку шлюб розірвати.

В судове засідання позивач не з`явилась, представник позивача адвокат Самулевич О.М. подала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала повністю.

В судовому засіданні відповідач пояснив, що позивач має намір створити нову сім`ю, а тому він проти розірвання шлюбу не заперечує.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів.

За матеріалами справи сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.08.2004 року (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 видане виконкомом Скулинської сільської ради Ковельського району Волинської області, актовий запис №6).

Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дочок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії НОМЕР_2 від 06.03.2013 та серії НОМЕР_3 від 03.04.2015 відповідно.

Сторони проживають окремо, неповнолітні діти проживають разом з матір`ю, що не заперечив відповідач.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

В силу статей 24, 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя вправі припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбу не допускається.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, а також, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина третя статті 109 СК України, стаття 112 СК України).

У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21.12.2007 надано роз`яснення, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Суд не може примусити позивача зберегти сім`ю, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

З огляду на позицію позивача щодо неможливості зберегти сім`ю та позицію відповідача, який проти розірвання шлюбу не заперечив, суд вважає необхідним шлюб розірвати не вживаючи заходів примирення.

Згідно з статтею 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач у позовній заяві просила після розірвання шлюбу її прізвище не змінювати.

Судові витрати у справі слід залишити за позивачем відповідно до заявленого нею клопотання.

Керуючись статтями 24, 55, 56, 109, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, статтями 12-13, 19, 81, 258, 259, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , зареєстрований 27.08.2004 Скулинською сільською радою Ковельського району Волинської області, актовий запис №6.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити « ОСОБА_6 ».

Судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складене 23.11.2023.

ГоловуючийТ. В. ДЕНИСЮК