УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2023 р. Київський районний суд м.Харкова у складі

головуючого судді Колесник С.А.,

за участю секретаря судового засідання Півоваровій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова цивільну справу №953/15132/20 за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Харкова, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерство оборони України, Чугуївська міська рада Харківської області, про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу м.Харкова, у якому просить суд зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м.Харкова направити до Чугуївської міської ради клопотання про виключення квартири за адресою: АДРЕСА_1 з числа службових.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на те, що він разом зі своєю родиною ОСОБА_2 , ОСОБА_3 постійно мешкає у службовій квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . 23.09.2013 ним було отримано ордер №015382 на жиле приміщення, а саме квартири АДРЕСА_3 , який в силу закону є достатньою правовою підставою для вселення позивача та членів його сім`ї у службову квартиру. Згідно довідки виданої військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковнику ОСОБА_1 , він з 01.08.1987 року по 20.11.2013 рік перебував на військовій службі в Збройних Силах. Підполковника ОСОБА_1 , начальника артилерії-начальника відділення артилерії, звільнено наказом начальника Генерального штабу-Головнокомандувача Збройних Сил України від 31.10.2013 року №746 з військової служби у запас за ст.26 ч.6 п.б (за станом здоров`я) Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

ОСОБА_1 має вислугу років на військовій службі понад 20 років, що підтверджується витягом із послужного списку позивача.

Згідно відповіді на адвокатський запит від 30.07.2020 року №3505 ОСОБА_1 постійною житловою площею не забезпечувався.

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з клопотанням до відповідача про підготовку та направлення до органу місцевого самоврядування клопотання про виключення квартири з числа службових, але отримав лист від 18.08.2020 року №3890 з відмовою, обґрунтовану тим, що згідно п.10. Розділу VII Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Смл України та чдленів їх сімей жилими приміщеннями, яка затверджена наказом Міністерства оборони України від 321 липня 2018 року №380 - військовослужбовці, які мають вислугу років на військовій 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І-ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовим приміщенням незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного місця проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному в пунктах 3-7 цього розділу.

Згідно рішення заступника Міністра оборони України ОСОБА_4 від 09.04.2020 №19360/з/1-2019 питання, щодо забезпечення постійним житлом шляхом виключення займаного приміщення із числа службових розглядається для осіб, які звільнені до 01.04.2020 року з військової служби в запас або у відставку за наступними критеріями: перебування на квартирному обліку у гарнізонах Збройних Сил України; відповідності займаного житла нормам житлового законодавства; наявності вислуги на військовій службі не менше 20 календарних років; неотримання за рахунок житлового фонду Міністерства оборони України (державного житлового фонду) житла для самостійного проживання, яке в подальшому було залишено (відчужено) повнолітнім членам сім`ї або іншим особам (незалежно від дати зарахування на квартирний облік та дати залишення або відчуження житла).

Вважає відмову відповідача від підготовки та направлення до органу місцевого самоврядування клопотання про виключення квартири з числа службових, безпідставною, необгрунтованою та такою, що істотним чином порушує житлові права позивача.

Відповідно до п. 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями та абз. 3,4 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

Відповідно до п. 10 розділу 7 Наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» від 31.07.2018 № 380 військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи II групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу.

Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.

Позивач не є власником жодного нерухомого майна, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо суб`єкта.

Згідно з наведеною вище нормою Позивач має право на виключення житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання у зв`язку з вислугою років, перебуванням на квартирному обліку та наявністю 11 групи інвалідності у зв`язку проходженням військової служби.

П.6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів від 04.02.1988 № 37 відповідно до якого жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням.

Згідно з абз.2 Постанови Верховної Ради України «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» від 12.09.1991 до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції ( 888-09 ) і законам України. Наведена норма суперечить п. 10 розділу 7 Наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» від 31.07.2018 № 380, п. З Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями та абз. З ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в частині регламентації підстав виключення житла з числа службового.

Чинне законодавство не закріплює за квартирно-експлуатаційним відділом м. Харкова повноваження прийняття рішення про виключення житла з числа службових, а прийняття рішення про виключення житла з числа службового віднесено до компетенції виконавчих комітетів рад відповідно до абз. 2 п.11 Порядку виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням квартирно-експлуатаційного органу.

На підставі вищевикладеного, вважає, що наявні всі правові підстави для задоволення позовних вимог про зобов`язання КЕВ м. Харків звернутись з клопотанням до виконавчого комітету Чугуївської міської ради про виключення спірної квартири з числа службових.

Вказав, що внаслідок бездіяльності відповідача, позивач фактично позбавлений можливості реалізувати свої права на житло, що є порушенням житлових прав у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Бездіяльність відповідача має наслідком унеможливлення реалізації права позивача на житло, передбачених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Конституції України.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова від 05.10.2020 у даній цивільній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова від 01.04.2021 до участі у даній цивільній справі залучено Міністерство оборони України.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова від 21.07.2021 підготовче провадження було закрите, а справа призначена до судового розгляду.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 21.07.2021 до участіу справі залучено Чугуївську міську раду Харківської області, як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

10.05.2023 до суду надійшло клопотання представника відповідача КЕВ м.Харків Сумцової Н.В. про закриття провадження у справі (а.с.179-182).

На обґрунтування клопотання представник відповідача зазначила наступне.

В провадженні Київського районного суду справа № 953/15132/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Харкова, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерство оборони України про зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, із цивільних, трудових, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Велика Палата Верховного Суду у пункті 82 постанови від 08 червня 2022 року у справі № 362/643/21 (провадження № 14-32цс22) дійшла висновку, що спори щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій є спорами з приводу проходження позивачами військової служби як різновиду служби публічної. Такі спори належать до юрисдикції адміністративних судів.

Вказаний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 по справі № 362/643/21, від 03.08.2022 по справі № 362/6167/20, які є обов`язковим для застосування судами.

Звертаючись до суду із зазначеним позовом, позивач, посилаючись на протиправні дії відповідача, просив зобов`язати КЕВ м. Харків подати до Чугуївської міської ради Харківської області клопотання разом з належно оформленими документами про виключення квартири АДРЕСА_4 з числа службового житла.

Посилаючись на Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими та Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 року (далі - Інструкція № 380), вказала, що виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком. До виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району надає облікову справу військовослужбовця разом з витягом із Списку надання постійного житла у Збройних Силах України, копію протоколу житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), витяг із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач наділений повноваженнями приймати рішення, що впливають на можливість реалізації позивачем соціальних гарантій в силу його особливого статусу, визначеного Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", тобто внаслідок проходження ним публічної служби, різновидом якої є служба військова.

Представник відповідача вважає, що право, яке позивач вважає порушеним, він набув саме у зв`язку з проходженням військової служби.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (пункт 2 частини першої статті 19 КАС України).

При таких обставинах зазначений спір є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки він виник щодо можливості реалізації позивачем права на соціальну гарантію, надану йому в силу особливого статусу військовослужбовця.

Пунктом першим частини першої статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У судове засідання представник позивача не з`явилася, проте 23.05.2023 електронною поштою направила до суду клопотання про розгляд справи без участі позиваач та його представника, позоні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.184).

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином і їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши клопотання представника відповідача, дослідивши матеріали даної справи, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 17 частини першої статті 4 КАС України у чинній редакції).

Військова служба є різновидом служби публічної. Тому спори з приводу проходження військової служби, зокрема з приводу соціального захисту військовослужбовців, належать до юрисдикції адміністративних судів.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації (абзац другий частини другої статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Згідно рішення заступника Міністра оборони України від 09.04.2020 №19360/з/1-2019 питання, щодо забезпечення постійним житлом шляхом виключення займаного приміщення із числа службових розглядається для осіб, які звільнені до 01.04.2020 року з військової служби в запас або у відставку за наступними критеріями: перебування на квартирному обліку у гарнізонах Збройних Сил України; відповідності займаного житла нормам житлового законодавства; наявності вислуги на військовій службі не менше 20 календарних років; неотримання за рахунок житлового фонду Міністерства оборони України (державного житлового фонду) житла для самостійного проживання, яке в подальшому було залишено (відчужено) повнолітнім членам сім`ї або іншим особам (незалежно від дати зарахування на квартирний облік та дати залишення або відчуження житла).

Відповідно до п. 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями та абз. 3,4 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

У пункті 11 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями встановлено механізм виключення житлового приміщення з числа службового, передбачено, що виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу.

Відповідно до п. 10 розділу 7 Наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» від 31.07.2018 № 380 військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи II групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу.

Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.

До виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району надає облікову справу військовослужбовця разом з витягом із Списку надання постійного житла у Збройних Силах України, копію протоколу житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), витяг із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач наділений повноваженнями приймати рішення, що впливають на можливість реалізації позивачем соціальних гарантій в силу його особливого статусу, визначеного Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", тобто внаслідок проходження ним публічної служби, різновидом якої є служба військова.

Публічно-правовий спір - це, зокрема, спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невик онанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до справ адміністративної юрисдикції процесуальний закон відніс публічно-правові спори, ознакою яких є не лише особливий суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім спорів, для яких закон установив інший порядок судового вирішення. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.

При цьому слід ураховувати, що для визначення юрисдикції суду у спорі з приводу прийняття громадянина на публічну службу, її проходження чи звільнення суд має встановити, чи проходила особа публічну службу, а також, у зв`язку з чим - прийняттям, проходженням або звільненням - виник спір (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 712/5476/19 (пункт 47)).

Позивач мотивує свій позов, зокрема, приписами Конституції України, Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Тобто, соціальна гарантія якої, як він вважає, його протиправно позбавлено, передбачена для осіб, котрі проходять військову, тобто публічну службу. Інакше кажучи, право, яке Позивач вважає порушеним, він набув саме у зв`язку з проходженням військової служби.

Тому спір щодо реалізації цього права слід розглядати за правилами тієї юрисдикції, яка вирішує спори, з приводу проходження публічної служби (аналогічно, як і спори, пов`язані з реалізацією інших соціальних гарантій (пільг), визначених для військовослужбовців).

Така правова позиція сформована Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08.06.2022 року у справі №362/643/21, висновки якої в силу приписів ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» для суду є обов`язковими.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що даний спір є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративного суду. Провадження у даній справі необхідно закрити, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 255 ч.1 п.1, 256, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у цивільній справі №953/15132/20 за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Харкова, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерство оборони України, Чугуївська міська рада Харківської області, про зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 ;

Відповідач:Квартирно-експлуатаційний відділ м.Харкова, адреса: 61024, м.Харків, вул..Пушкінська буд. 61, ;

Треті особи:

Міністерство оборони України, адреса: 03168, м.Київ, Повітрофлотський проспект, 6;

Чугуївська міська рада, Харківської області, адреса: 63503, Харківська область, м.Чугуїв, вул.Старонікольська, 35а;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 .

Суддя Колесник С.А.