Справа № 463/4754/21 Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я.
Провадження № 22-ц/811/3099/22 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 - представника ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Позов обгрунтовувала тим, що вона є забудовником об`єкта будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими торговими та офісними приміщеннями, підземними автостоянками зі знесенням існуючого будинку на АДРЕСА_1 ». ОСОБА_3 як власник квартири АДРЕСА_2 зобов`язаний на підставі п.2 рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку (Протокол №1 від 22 жовтня 2018 року) повинен щомісячно оплачувати компенсацію балансоутримувачу (забудовнику) вартість наданих комунальних послуг та інших витрат на забезпечення функціонування будинку, а саме 300 грн ( з яких 210 грн оплата за утримання будинку, 90 грн - резервний фонд). Також зазначає, що ОСОБА_5 зобов`язаний був здійснити оплату (компенсацію) спожитої електроенергії.

З урахуванням збільшених позовних вимог, просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь 35487 грн. 78 коп., з яких: 17100 грн - витрати на утримання будинку, 18387 грн. 78 коп. - вартість фактично спожитої електроенергії.

В серпні 2021 року ОСОБА_3 звернувся в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку.

В обгрунтування зустрічного позову зазначає, що протокол №1 від 22 жовтня 2018 року зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням АДРЕСА_1 , не відповідають вимогам чинного законодавства. Звертає увагу, що він ніколи не повідомлявся про проведення 22 жовтня 2018 року зборів, під час проведення яких вирішувалися питання виключно в інтересах ОСОБА_3 .

В зустрічному позові до ОСОБА_1 ОСОБА_3 просив визнати незаконним та скасувати протокол №1 від 22 жовтня 2018 року зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням АДРЕСА_1 .

Рішенням Личаківського районного суду міста Львова від 14 вересня 2022 року в задоволенні первісних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення 35487 грн. 78 коп., з яких: 17100 грн. - витрати на утримання будинку, 18387 грн. 78 коп. - вартість фактично спожитої електроенергії, - відмовлено.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування протоколу №1 від 22 жовтня 2018 року зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням АДРЕСА_1 , - відмовлено.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні первісних позовних вимог оскаржив ОСОБА_2 , - представник ОСОБА_1 .

Зазначає, що ОСОБА_1 (Позивач за первісним позовом) є забудовником - замовником об`єкта будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими торговими та офісними приміщеннями, підземними автостоянками зі знесенням існуючого будинку на АДРЕСА_1 ». Зазначений об`єкт закінчений будівництвом та готовий до експлуатації, що підтверджується Декларацією про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованою Департаментом ДАБІ у Львівській області 27 травня 2015. №ЛВ 69.

Відповідно до рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 (Протокол №1 від 22 жовтня 2018 року) - з метою забезпечення надання комунальних послуг та функціонування будинку, до моменту укладення співвласниками (власниками квартир) прямих договорів із постачальниками відповідних комунальних послуг, а також до створення ОСББ чи укладення договору з управителем - співвласники здійснюють компенсацію балансоутримувачу (забудовнику) вартості наданих комунальних послуг та інших витрат на забезпечення функціонування будинку.

Відповідно до п.2 рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку (Протокол №1 від 22 жовтня 2018 року) встановлена щомісячна оплата в розмірі 300 (триста) гривень в місяць з однієї квартири (з них: 210 грн. - оплата за утримання будинку, 90 грн. - резервний фонд), (п.1.4. позовної заяви).

Відповідач не здійснював оплату платежів на утримання будинку, станом на 24 січня 2022 року (2017р. - 8 міс., 2018р. - 12 міс., 2019р. - 12 міс., 2020р. - 12 міс., 2021р. - 12 міс., 2022р. - 1 міс; разом 57 місяців) заборгованість по оплаті за утримання будинку становить:

57 міс. х 300 грн./міс = 17 100 грн.

З часу придбання квартири Відповідачем частково здійснено оплату (компенсацію) спожитої електроенергії (оплачено - 690 кВт., зазначена обставина Відповідачем не заперечувалась), станом на 24 січня 2022 року показник лічильника електроенергії становить 11635,11 кВт, що становить 18387,78 грн (10945,11кВт х 1,68 грн/кВт).

Скаржник просить рішення Личаківського районного суду міста Львова від 14 вересня 2022 року в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 35487,78 грн, в тому числі 17100 грн - витрати на утримання будинку та 18387,78 грн - вартість фактично спожитої електроенергії.

24 квітня 2023 року від представника ОСОБА_3 - адвоката Тацишин І.Б. надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому він зазначає про безпідставність доводів апеляційної скарги. Звертає увагу, що він не заперечує що до несення витрат на утримання майна, однак наполягає на тому, щоб витрати здійснювалися виключно у законний спосіб на відповідних правових підставах. Зазначає, що позивачка за первісним позовом зверталася до нього з письмовою вимогою написаної від руки щодо відшкодування вартості житлово-комунальних послуг, а також шляхом надсилання йому СМС повідомлень. Звертає увагу про відсутність відомостей щодо надавача послуг, а також про наявність якихось договорів з приводу послуг електропостачання та утримання будинку. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги та пояснення ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на їх спростування, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 , суд виходив з тих підстав, що нею не доведено належними і допустимими доказами розмір заборгованості ОСОБА_3 , а також, що в нього наявні зобов`язання перед нею щодо оплати вартості електроенергії та плати щодо отримання будинку.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Судом та матеріалами справи встановлено, що квартира АДРЕСА_3 , належить на паві власності ОСОБА_3 та останній в такій зареєстрований.

Згідно п.2 фотокопії протоколу №1 від 22 жовтня 2018 року зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням АДРЕСА_1 , співвласника будинку прийнято рішення щодо плати за житлово-комунальні послуги в розмірі 300 грн в місяць, з метою забезпечення надання комунальних послуг та функціонування будинку, до моменту укладення співвласника прямих договорів з постачальниками відповідних комунальних послуг, а також до створення ОСББ чи укладення договору з управителем. Вирішили, що співвласники здійснюють компенсацію балансоутримувачу (забудовнику) вартості наданих комунальних послуг та інших витрат на забезпечення функціонування будинку (прибирання сходових кліток, освітлення місць загального користування, забезпечення роботи ліфта тощо)

Відповідно до ч.4 ст.319, ст.322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.2 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Пунктом першим частини першої статті 7 вказаного Закону передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.2 ст.7 Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно норм ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачка за первісним позовом зазначая про наявність у ОСОБА_3 перед нею заборгованості станом на 24 січне 2022 року за витрати на утримання будинку в розмірі 17100 грн. та за фактично спожиту електроенергію - 18387 грн. 78 коп.

В той же час матеріали справи не містять жодних належних і допустимих доказів щодо наявності у ОСОБА_3 заборгованості перед ОСОБА_1 за надані згадані послуги в заявленому нею розмірі.

Суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що обґрунтовуючи розмір заборгованості з утримання будинку, яка утворилася з 2017 року ОСОБА_1 посилається на Протокол №1 зборів співвласників багатоквартирного будинку, однак позивачем не враховано, що такі проведено лише 22 жовтня 2018 року, а тому вказаний протокол не може бути належним доказом підтвердження розміру заборгованості, нарахованої до цього. Крім цього, як вбачається зі змісту такого, розмір щомісячних платежів визначено сталою сумою, а не пропорційно до частки співвласника, що не відповідає вимогам ч.2 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Матеріали справи також не містять належних доказів в підтвердження того, що саме ОСОБА_1 є балансоутримувачем (забудовником) будинку АДРЕСА_1 і що нею несуться витрати на утримання такого саме у вказаному розмірі чи вона є надавачем таких послуг. Матеріали справи містять відомості, що ОСОБА_3 придбав у продавця ОСОБА_1 майнові права на квартиру АДРЕСА_2 .

Крім того, матеріали справи не містять ні жодних відомостей про обсяги спожитої електроенергії як по будинку в цілому, так і відповідачем окремо, ні відомостей про вартість такої, а також жодних доказів на підтвердження понесення позивачем витрат на оплату такої.

З фотокопії електричного лічильника неможливо встановити розмір заборгованості ОСОБА_3 перед постачальником електроенергії, а також, що саме ОСОБА_1 є постачальником електричної енергії в квартиру ОСОБА_3 .

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір з приводу стягнення коштів, районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , представника ОСОБА_1 жодним чином висновків суду першої інстанції в оскаржуваній частині рішення не спростовують, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14 вересня 2022 року залишити без змін.

В іншій частині рішення щодо зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку не оскаржувалося, а тому не було предметом перегляду в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 , представника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

рішення Личаківського районного суду м. Львова від 14 вересня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 22 травня 2023 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.