Справа № 701/138/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ГАЛ Л. Л., за участю секретаря Адамчо К.С., представника стягувача ОСОБА_1 адвоката Гримут Д.Ю., представника боржника ОСОБА_2 адвоката Мензак Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою адвоката Гримут Дмитра Юрійовича в інтересах стягувача ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу його дубліката,

встановив:

Адвокат Гримут Д.Ю. в інтересах стягувача ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа № 701/138/12 від 16.03.2012, виданого Берегівським районним судом Закарпатської області на підставі рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 05.03.2012 у справі № 701/138/12 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 2 795 800 гри. та судових витрат в розмірі 3219 грн., до виконання та видачу його дубліката.

Заяву мотивовано тим, що рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 05.03.2012 у справі № 701/138/12 стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 2 795 800 грн. та судові витрати в розмірі 3219 грн.

Вказане судове рішення набрало законної сили 16.03.2012.

16.03.2012 року на підставі зазначеного рішення суду Берегівським районним судом видано виконавчий лист. Постановою головного державного виконавця відділу ДВС від 22.11.2012 відкрито виконавче провадження. Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 03.06.2013 у справі № 701/138/12 задоволено подання державного виконавця та встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 до виконання нею виконавчого листа № 701/138/12 від 16.03.2012. У квітні 2023 року ОСОБА_1 стало відомо, що ОСОБА_2 подала до суду заяву про скасування вищевказаного обмеження у праві виїзду за кордон, посилаючись на те, що відкрите відносно неї виконавче провадження закрито, а виконавчий лист - повернуто стягувачу ОСОБА_1 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», що підтверджується роздруківкою зі спецрозділу ВП.

Заявник зазначає, що про закриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 701/138/12 від 16.03.2012 ОСОБА_1 нічого не було відомо. З даного приводу ніхто йому нічого не повідомляв, а зазначений виконавчий лист - йому з відділу ДВС не надходив.

Матеріали виконавчого провадження не містять жодних належних доказів надіслання державним виконавцем Ковачу З.Й. постанови про повернення виконавчого листа № 701/138/12 від 16.03.2012 та/або постанови про закінчення вказаного виконавчого провадження. Згідно з листом-відповіддю Берегівського відділу ДВС № 4017/23.1-33 від 04.05.2023 матеріали виконавчого провадження № 35349459 з примусового виконання виконавчого листа № 701/138/12 від 16.03.2012, у т.ч. виконавчий лист № 701/138/12 від 16.03.2012, відсутні та додано роздруківку зі спецрозділу ВП щодо його закінчення. Тобто, які-небудь докази (супровідні листи, поштові квитанції, накладні, повідомлення про вручення рекомендованого листа тощо) на підтвердження повідомлення ОСОБА_1 про повернення йому вищезгаданого виконавчого документа - відсутні. Відсутні такі відомості і в самій справі № 701/138/12, що було встановлено за наслідками ознайомлення з її матеріалами 12.05.2023 року. Натомість, роздруківка зі спецрозділу ВП не є належним підтвердженням дотримання державним виконавцем вимог ст.ст. 31, 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в ред. від 16.10.2013).

Наведене, обумовлює ризик того, що боржники ОСОБА_3 та ОСОБА_2 можуть ухилитися від виконання Берегівського районного суду Закарпатської області від05.03.2012 року у справі № 701/138/12 та не повернути ОСОБА_1 суму величезного боргу в розмірі 2 795 800 грн., яку, між іншим, вони зі слів стягувача на сьогодні вони жодним чином не погасили.Це, у свою чергу, не тільки призведе до істотного порушення прав та законних інтересів ОСОБА_1 , а поставить під сумнів обов`язковість виконання судового рішення, і є одною з основних засад судочинства в цілому.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 бажає вжити всіх можливих заходів для захисту своїх прав та стягнення з боржників належного йому боргу.Згідно з ч.5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (в ред. від16.10.2013) повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.Таких чином, 3-річний строк пред`явлення виконавчого листа № 701/138/12 від16.03.2012 року до виконання з моменту прийняття органом ДВС рішення про його повернення на даний час пропущено.Разом з тим, ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.За змістом ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. У зв`язку з цим, враховуючи те, що про повернення виконавчого листа № 701/138/12 від 16.03.2012 та закінчення виконавчого провадження по ньому ОСОБА_1 не було відомо з об`єктивних причин, про відповідні рішення його не було належним чином проінформовано, й фактично виконавчий документ йому не повернувся, заявник вважає за доцільне та обґрунтоване клопотати суд про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа № 701/138/12 від 16.03.2012 для його примусового виконання. Водночас, зважаючи на те, що виконавчий лист № 701/138/12 від 16.03.2012 у ОСОБА_1 відсутній, так само як і немає його у Берегівському відділі ДВС, тому заявник заявляє, що вказаний виконавчий лист був втрачений. У зв`язку з цим, заявник також просить одночасно видати дублікат зазначеного виконавчого документа з метою захисту законних інтересів ОСОБА_1 ..

18.05.2023 року представником боржника ОСОБА_2 адвокатом Мензак Ю.Ю. було подано заперечення щодо заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу його дубліката. У запереченні представник вказує на те, що на час відкриття виконавчого провадження № 35349459 та повернення виконавчого документа стягувану (постанова від 16 березня 2012 року) діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (далі - Закон № 606-ХІV). Тоді як на час звернення заявника до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання вже діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VІІІ). Відповідно до пункту 7 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VІІІ, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону. З огляду на зміст частини першої статті 11 Закону № 1404-VІІІ, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - це період часу, в межах якого стягувач має право пред`явити виконавчий документ до примусового виконання. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VІІІ); такий же близький за змістом припис був відображений у частині другій статті 24 Закону № 606-ХІV). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; такий же близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України).

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Отже, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви. Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11.

Заявником ОСОБА_1 не доведено поважних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Так, стягувач тривалий час (з моменту повернення виконавчого документу і до звернення до суду із заявою пройшло понад одинадцять років) не цікавився про хід виконання виконавчого листа, а отже, допустив надмірну процесуальну бездіяльність. В заяві ОСОБА_4 жодним чином не обґрунтовано, що саме перешкоджало йому у період з 16.03.2012 року по 2022 рік отримати відповідну інформацію про завершення виконавчого провадження та втрату виконавчого листа. Відтак така тривала бездіяльність стягувача з приводу з`ясування стану відомого йому провадження не може свідчити про поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання. Стосовно посилання заявника на те, що він не отримував виконавчого листа та постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, то таке також не може братися до уваги. Так як незважаючи на те, що доказів отримання особою спірної постанови матеріали справи не містять, така особа в розумні інтервали часу повинна вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй провадження, чого заявником на протязі більше одинадцяти років не зроблено. Так чи інакше у стягувача є обов`язок цікавитись ходом виконавчого провадження, хоча такий обов`язок прямо й не передбачений ЗУ «Про виконавче провадження», однак це випливає з принципу юридичної визначеності, що передбачений статтею 6 ЄКЗПЛ, яка поширює свою дію й на стадію виконання судового рішення, як складової доступу до суду.

Стосовно відсутності доказів у виконавчому провадженні стосовно вручення ОСОБА_1 постанови про повернення виконавчого листа, слід зазначити, що відповідно до п. 1 розділу X Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, завершені виконавчі провадження та виконавчі провадження, за якими виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання, підлягають передачі до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше 01 серпня поточного року та 01 лютого наступного року.Виходячи із змісту п. 1-3 Правил, передані до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця справи та виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню.Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Обчислення строків зберігання документів проводиться з 01 січня року, наступного за роком завершення їх діловодством (наприклад, обчислення строку зберігання виконавчого провадження, яке завершене (виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання) у 2016 році, починається з 01 січня 2017 року. Тобто, виконавче провадження № 35349459 давно повинно було бути передано до архіву виконавчої служби, а у подальшому, - знищено. І відсутність документів по відповідному ВП за таких обставин не суперечить законодавству. Сама роздруківка зі спецрозділу ВП і є тим документом, який підтверджує дійсний стан виконавчого провадження, терміни зберігання якого спливли. При цьому, документи стосовно направлення стягувану постанови про повернення виконавчого документа не повинні дублюватись (зберігатись) у матеріалах цивільної справи.Виходячи з вищевикладеного, представник просить відмовити у задоволенні заяви стягувана ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання та видачу його дубліката.

В судовому засіданні представник стягувача ОСОБА_1 - адвокат Гримут Д.Ю. заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу його дубліката підтримав з підстав викладених у заяві та ствердив, що стягувану Ковач З.Й. тільки тепер стало відомо про те, що виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 701/138/12 від 16.03.2012 закрите і зазначений виконавчий лист стягувану з відділу ДВС не надходив. Крім того, стягувач ОСОБА_1 не отримував від державного виконавця постанову про повернення виконавчого листа № 701/138/12 від 16.03.2012 та постанову про закінчення вказаного виконавчого провадження. Боржники ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ухиляються від виконання рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від05.03.2012 року у справі № 701/138/12 про стягнення боргу в розмірі 2 795 800 грн., що порушує права та законні інтереси ОСОБА_1 .. Крім того, боржниця ОСОБА_2 може виїхати за межі України, що унеможливить виконання рішення суду.

Представник боржника ОСОБА_2 адвокат Мензак Ю.Ю. в судовому засіданні підтримав подане ним письмове заперечення та просив відмовити у задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу його дубліката.

Інші учасники справи на розгляд заяви представника стягувача не з`явились.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Згідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Частиною 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Так, відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, в редакції чинній на 2012 рік, тобто на час винесення рішення суду.

05.10.2016 року Закон України «Про виконавче провадження» набрав чинності у новій редакції, де згідно ч. 1 ст. 12 зазначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, тому відповідно до ст. 89 ЦПК України суд дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Судом встановлено, щорішенням Берегівського районного суду від 05.03.2012 року по справі №701/138/12, стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 борг у розмірі 2 795 800 (два мільйони сімсот дев`яносто п`ять тисяч вісімсот) гривень та судові витрати у розмірі 3219 (три тисячі двісті дев`ятнадцять) гривень (а.с. 38-39).

Рішення набрало законної сили та було звернуто до виконання.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 22.11.2012 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №701/138/12, виданого 16.03.2012 року про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 2 788 019 грн. (а.с. 49).

04.05.2023 року начальник Берегівського ВДВС у Берегівському районі на адвокатський запит повідомив адвоката Гримут Д.Ю. про наступне: згідно автоматизованої системи виконавчих проваджень (ВО -спецрозділ) виконавче провадження № 35349459 з примусового виконання виконавчого листа № 701/138/12 від 16.0.2012 завершено на підставі п.3 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» відмова стягувача від майна боржника, згідно повідомлення торгівельної організації ПТ1 «Нива-В.Ш.» арештованерухоме майно - предмети домашнього вжитку у кількості 32 найменування , якеналежать ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на комісійних засадах не реалізовано, у зв`язку з відсутністю покупців, майно знято з реалізації. Листом № 9857/06-45 від 11.11.2013 відділом ДВС стягувачеві запропоновано визначитись щодо залишення за собою непроданого майна. Протягом 15- денного строку письмової заяви про бажання залишити за собою непродане майно до відділу ДВС не надходило. Інше майно на яке можливо звернути стягнення відсутнє.Станом на 04.05.2023 виконавчий документ на виконанні не перебуває та повторно не пред`являвся. Матеріали виконавчого провадження відсутні у зв`язку із закінченням трирічного терміну зберігання. Згідно доданого до вказаного листа ВП-спецрозділ №35349459 вбачається, що 28.11.2013 року винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу (п. 3 ч. 1 ст. 47 (відмова стягувача від майна боржника). Строк повторного пред`явлення: 28.11.2014 (а.с. 139-143).

Отже, строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, згідно Закону України «Про виконавче провадження» сплив 28.11.2014 року.

Слід зазначити, що у матеріалах справи міститься заява позивача ОСОБА_1 (стягувача) від 11.11.2014 року, в якій останній просив видати йому копію рішення суду, та яку він отримав 12.11.2014 року (а.с. 102).

Судом також встановлено, що з того часу (протягом семи років) стягувач ОСОБА_1 жодним чином не цікавився про хід виконавчого провадження за виконавчим листом про стягнення боргу в його користь, до відділу ДВС не звертався, та суду такі докази не надав.

У зв`язку з відмовою стягувача залишити за собою майно боржника, державним виконавцем у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції який діяв на час винесення постанови, був повернутий виконавчий документ стягувачу разом із постановою про повернення виконавчого документу.

Протилежне стягувачем в суді доведено не було.

Отже, поважних причин щодо пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання заявник не навів, такий строк пропустив, а тому в заяві про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 258-260, ч. 1 ст. 433 ЦПК України, ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні заяви адвоката Гримут Дмитра Юрійовича в інтересах стягувача ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа № 701/138/12 від 16.03.2012, виданого Берегівським районним судом Закарпатської області на підставі рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 05.03.2012 у справі № 701/138/12 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 2 795 800 гри. та судових витрат в розмірі 3219 грн. до виконання та видачу його дубліката відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Апеляційна скарга може бути подана до суду апеляційної інстанції через Берегівський районний суд.

Суддя Лайош ГАЛ