Справа № 276/457/23
Провадження по справі №2/276/165/23
22 травня 2023 року смт. Хорошів
Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Збаражського А.М. за участю:
секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Хорошів в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитинини, яка продовжує навчання,-
Позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що його батьки, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі. На даний час він вже є повнолітнім. Відповідно до договору про навчання у закладі вищої освіти № 2201-03.06/Д-372-2021 від 11 серпня 2021 року він був прийнятий на навчання до Державного університету « Житомирська політехніка, та є студентом 2 курсу денної форми, спеціальності 122 « Комп`ютерні науки», першого ( бакалаврського) рівня вищої освіти , договірної основи навчання факультету інформаційно-комп`ютерних технологій Державного університету «Житомирська політехніка». Загальна вартість навчання за весь строк навчання становить 100 000 ( сто тисяч) гривень. Вартість освітньої послуги становить 25 000 ( двадцять п`ять тисяч ) гривень на рік. Оскільки він навчається на денній формі навчання, то не має змоги влаштуватись на роботу з метою самостійно отримувати заробіток та утримувати себе. Крім того, він проживає в гуртожитку, за який сплачують 8000 грн. щороку. На сьогодні його матеріально забезпечує матір, сплачує грошові кошти за навчання в Університеті та надає кошти на інші потреби та витрати. Відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги, необхідної для його навчання, не зважаючи на те що , згідно законодавства зобов`язаний це робити та спроможний надавати матеріальну допомогу сину.
Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання у зв`язку з продовженням ним навчання у Державному університеті « Житомирська політехніка» в розмірі 2000 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання.
Ухвалою Володарсько - Волинського районного суду Житомирської області від 27.03.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом ( повідомленням) сторін.
Позивач, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач,ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про день, час і місце
розгляду справи, відповідно до вимог пункту 4 частини 8 та частини 11 статті 128 ЦПК України, що підтверджується поштовим повідомленням в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду, відзив на позовну заяву чи зустрічну позовну заяву до суду не подавав.
З огляду на викладене, керуючись положеннями статей 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд даної справи.
Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції, зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
За нормами частини 1 статті 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Як вбачається з матеріалів справи, батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
Згідно довідки Державного університету « Житомирська політехніка» №096 від 14.03.2023 року ОСОБА_1 є студентом 2 курсу денної форми, спеціальності 122 « Комп`ютерні науки», першого ( бакалаврського) рівня вищої освіти, договірної основи навчання факультету інформаційно-комп`ютерних технологій Державного університету «Житомирська політехніка». Термін навчання з 01.09.2021 до 30.06.2025 року.
Із договору про навчання у закладі вищої освіти №22.01.-03.06/Д-372-2021 від 11.08.2021 року слідує, що ОСОБА_1 навчається в Державному університеті
« Житомирська політехніка» за спеціальністю 122 «Комп`ютерні науки» на платній основі, загальна вартість навчання становить 100000, 00 гривень.
Як слідує із договору на тимчасове проживання в студентському гуртожитку Державного університету «Житомирська політехніка», ОСОБА_1 проживає в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно копій квитанцій від 21.02.2022, 22.05.2022, 11.09.2022, 01.12.2022, 03.02.2023 за навчання ОСОБА_1 , ОСОБА_3 спалачено 31 000 ( тридцять одна тисяча) гривень, а за проживання в гуртожитку сплачено 4000 грн.
Відповідно до штампу наявного на позовній заяві, позовну заяву канцелярією суду одержано 16.03.2023 року.
Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
У відповідності до статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частиною 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Оцінюючі надані докази в їх сукупності, суд враховує, що повнолітній ОСОБА_1 продовжує навчання на денній формі навчання в Державному університеті «Житомирська політехніка» на платній основі, не працює, відповідач є особою працездатного віку, відзив на позовну заяву не подав.
Виходячи з завдань цивільного судочинства, зокрема забезпечення інтересів дитини, які полягають крім іншого, в гарантованому отриманні достатнього та необхідного матеріального утримання, що покладається в обов`язок батьків, суд з урахуванням матеріального стану позивача і відповідача, та періоду навчання ОСОБА_1 з 01.09.2021 року до 30.06.2025 року,керуючись принципом доцільності, справедливості вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з 16.03.2023 року і дозакінчення навчання ОСОБА_1 30.06.2025 року. Такий розмір аліментів, на думку суду, є достатнім для забезпечення інтересів позивача, та не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище.
У відповідності до ст.ст. 141, 430 ЦПК України, суд стягує з відповідача - 1073,60 грн. судового збору на користь держави, та рішення в частині стягнення аліментів підлягає виконанню негайно у межах платежу за один місяць.
Керуючись статями 2, 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 279, 280, 281, 354, 430 ЦПК України, статями 191, 198, 199, 200 Сімейного кодексу України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитинини, яка продовжує навчання, задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з продовжнням ним навчання у Державному університерті « Житомирська політехніка» у розмірі 2000 ( дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 16.03.2023 року і дозакінчення навчання ОСОБА_1 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не більше ніж до досягнення ним 23-х річного віку.
Стягнути з до ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 ( одна тисяча сімдесят три) гривень 60 копійок.
Допустити негане виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .
Суддя А.М.Збаражський