Справа № 278/3486/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Мороз К. Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою адвоката Соломонюка Святослава Анатолійовича, яка подана в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на неповнолітню дитину, встановлення факту проживання дитини з батьком.

Провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін (а.с. 25).

У процесі розгляду справи представником позивача подано заяву з проханням позовні вимоги в частині встановлення факту проживання дитини з батьком та стягнення аліментів з ОСОБА_2 не розглядати; позовні вимоги в частині припинення стягнення аліментів з 01.06.2023 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 просить задовольнити.

Представник відповідача подав заяву, в якій вимоги позовної заяви визнає частково, а саме: в частині припинення стягнення аліментів з ОСОБА_1 з 01.06.2023 року; інша частина позовних вимог з позивачем узгоджена, а саме: залишення без розгляду з боку позивача позовних вимог про встановлення факту проживання дитини з батьком та стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 06.11.2023 року позовну заяву адвоката Соломонюка Святослава Анатолійовича, яка подана в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 в частині позовних вимог про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та встановлення факту проживання дитини з батьком залишено без розгляду.

Отже, на розгляді суду залишилась лише позовна вимога щодо припинення стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на підставі судового наказу Житомирського районного суду Житомирської області від 03.01.2023 року на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дитина проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні, у зв`язку з чим на даний час відсутні підстави для стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 .

У судове засідання сторони або їх представники не з`явилися; представниками сторін було подано вище зазначені заяви.

Розгляд здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами.

Встановлено, що сторони у справі мають спільного сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

03.01.2023 року Житомирським районним судом Житомирської області було видано судовий наказ про щомісячне стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх його видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 21 грудня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

За змістом ст. 181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 4 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Наявними в матеріалах справи доказами (зворот. а.с. 9, 10) підтверджено, що неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з батьком ОСОБА_1 та знаходиться на його утриманні. Даний факт не оспорювала у судовому засіданні 25.10.2023 року і відповідач ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Приймаючи до уваги заяву представника відповідача про визнання позову в частині припинення стягнення аліментів, та те, що з часу видачі наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 істотно змінились обставини справи, оскільки неповнолітній ОСОБА_4 проживає разом з батьком, окремо від матері, та перебуває на утриманні позивача, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина сторін ОСОБА_6 , які стягуються на підставі наказу Житомирського районного суду Житомирської області від 03.01.2023 року, з дня набрання рішенням законної сили, тим самим задовольняє позовні вимоги частково.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Однак даною нормою не передбачено звільнення від сплати судового збору за подання позову про припинення стягнення аліментів.

Таким чином, суд керуючись положеннями ст. 141 ЦПК України, вважає за потрібне стягнути з позивача на користь держави 1073,60 грн судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 23, 76-81, 137, 141, 206, 263, 264, 265, 268, ч. 4 ст. 273 ЦПК України, ст. 179-181 Сімейного Кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів - задовольнити частково.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються на підставі судового наказу Житомирського районного суду Житомирської області від 03.01.2023 року по справі № 278/4293/22.

Стягнути з ОСОБА_1 на корить держави судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 24.11.2023 року.

Суддя О. М. Дубовік