Дата документу 24.11.2023 Справа № 317/5136/23
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 317/5136/23 Головуючий у 1-й інстанції: Нікітін В.В.
Провадження №22-ц/807/2261/23 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 04 жовтня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28 листопада 2013 року між АТ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір № б/н про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Своїм підписом відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає Договір про надання банківських послуг. 03листопада 2020 року ОСОБА_1 також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду», «Універсальна Gold», відповідно до якої остання підтвердила, що «З фінансовими умовами надання Кредиту «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна Gold» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлена». У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 27 840 грн, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Банк виконав зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, а ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв`язку із чим станом на 11 червня 2023 року у нього перед Банком утворилась заборгованість в розмірі 34 025,10 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту 27 833,08 грн, 6 192,02 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом, у зв`язку із чим, позивач, просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 34 025,10 грн за кредитним договором б/н від 28 листопада 2013 року, а також судові витрати, сплачені при пред`явленні позову у розмірі 2 684 грн.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 04 жовтня 2023 року позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту в розмірі 27 833,08 грн.

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 2 195,50 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповно з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками в розмірі 6 163,51 грн і ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги АТ «ПриватБанк» в цій частині в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість за відсотками в розмірі 6 163,51 грн, в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 27 833,08 грн рішення суду першої інстанції не оскаржується. Стягнути з відповідача судові витрати.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції належним чином не перевірив доводів позивача, які мають значення для правильного вирішення справи, не надав належної оцінки наявним у справі доказам. Натомість, позивачем надані належні та допустимі докази у справі, надано розрахунок, та виписку за договором, що підтверджує заборгованість за відсотками, який відповідачем не спростовано. Заявою про приєднання до Умов та Правил надання послуг, яка підписана відповідачем, останній підтверджує той факт, що він був обізнаний та проінформований про умови кредитування, між тим вказані обставини безпідставно не прийняті до уваги судом першої інстанції. У вказаній заяві були викладені істотні умови кредитного договору, а саме: тип кредиту, сума кредиту для карт «Універсальна» та «Універсальна Cold». Строк кредитування, мета отримання кредиту, процентна ставка 42% для карт «Універсальна» та 40,8% для карт «Універсальна Cold». Таким чином, підписавши вказану заяву, відповідач добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України, до суду не надходило. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до пунктів 1,2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2023 року це 268 400 грн (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2684,00 грн (2684,00 грн Х 100 = 268 400 грн), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Встановлено, що ціна позову в даній справі становить 34 025,10 грн, оскаржується в частині 6 192,02 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Апеляційний суд врахував ціну та предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін та дійшов висновку, що дана справа є незначної складності, ціна позову якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини 6 статті 19 ЦПК України.

Отже, зазначена справа є малозначною в силу вимог закону.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції переглядається апеляційним судом в частині незадоволених позовних вимог про стягнення відсотків. В іншій частині судове рішення не переглядається відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України, оскільки не є предметом апеляційного оскарження.

Згідно з п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень частини першої та другої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам в оскаржуваній частині не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 28 листопада 2013 року станом на 11 червня 2023 року становить 34 025,10 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту 27 833,08 грн; заборгованості за нарахованими відсотками 6 192,02 грн. У Анкеті-заяві позичальника від 28 листопада 2013 року процентна ставка не зазначена. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення на користь банку відсотків за користування кредитними коштами. Між тим, оскільки відповідачем фактично отримувалися та використовувалися кошти, в добровільному порядку Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» не повернуті, доводи АТ КБ «ПриватБанк», щодо розміру непогашеного тіла кредиту 27 833,08 грн, суд вважав доведеними та стягнув вказану суму. При постановленні рішення суд керувався правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитися повністю не може, виходячи з наступного.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання кредитних послуг, у зв`язку з чим 28 листопада 2013 року підписав Анкету-заяву №б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 17-25).

У заяві-анкеті зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", зокрема «Універсальна Gold» (а.с. 28) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 29-63).

При цьому відповідач підписав не лише Анкету - заяву від 28 листопада 2013 року, а і Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг з використанням кредитки «Універсальна» та «УніверсальнаGold» від 03 листопада 2020 року, в якій визначені суттєві умови кредитного договору, як то відсоткова ставка за кредитом, встановлення порядку погашення кредиту щомісячними платежами, розмір пені та інше, тобто відповідач погодився у письмовому вигляді з умовами кредитування ( а.с. 17-24).

ОСОБА_1 свої зобов`язання за вищевказаним договором не виконував, на вимоги банку не реагував, внаслідок чого за розрахунком банку станом на 11 червня 2023 року у нього утворилась заборгованість в розмірі 34 025,10 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту27 833,08 грн; заборгованості за відсотками за користування кредитом 6 192,02 грн (а.с.9-14).

Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611ЦК України визначено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Позивачем в ході розгляду справи в суді першої інстанції надано розгорнутий розрахунок заборгованості за договором (а.с.74-80), з якого вбачається, що відповідач ОСОБА_1 з моменту укладення договору систематично частково (не кожен місяць) погашав заборгованість за кредитним договором.

Відповідачем під час судового розгляду не спростовано факту отримання грошових коштів від банку.

Суд першої інстанції на підставі наявних у справі наданих сторонами і досліджених судом доказів, правильно встановивши характер спірних правовідносин щодо існування між сторонами договірних відносин на підставі заяви від 28 листопада 2013 року, належним чином дослідив наданий позивачем розрахунок заборгованості та виписку по картковому рахунку, за змістом виписки по картці є очевидним здійснення операцій, у тому числі з ідентифікацією особи, яка поповнює рахунок.

Суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеного тіла кредиту, що відповідають закону.

При цьому, колегія суддів зазначає, що в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за тілом кредиту у розмірі 27 833,08 грн, скаржником не оскаржується, а тому апеляційним судом в цій частині не переглядається.

Водночас, відмовляючи в позові про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом, суд першої інстанції припустися помилки.

Визначаючи розмір заборгованості за процентами за користування кредитними коштами, колегія суддів виходить з такого.

У Анкеті-заяві позичальника від 28 листопада 2013 року процентна ставка не зазначена (а.с.25).

Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Проте, у Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 03 листопада 2020 року, яка була підписана відповідачем ОСОБА_1 були зазначені істотні умови кредитного договору, а саме: тип кредиту відновлювальна кредитна лінія, сума/ліміт кредиту 50 000 грн для карт «Універсальна» та 75 000 грн для карт «Універсальна Gold», строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, мета отримання кредиту споживчі цілі, спосіб та строк надання кредиту безготівковим шляхом; можливі види (форми) забезпечення кредиту без забезпечення, процентна ставка 42,00 % для карт «Універсальна» та 40,8 % для карт «Універсальна Gold» (п.1.3 Заяви), тип процентної ставки фіксована, загальні витрати за кредитом та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом тощо (а.с.17-24).

Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» Про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 , останньому на картку НОМЕР_1 виданої 28 листопада 2013 року були встановленні наступні ліміти, а саме: 28 листопада 2013 року кредитний ліміт - 0,00 грн, 19 серпня 2020 року кредитний ліміт збільшено 300 грн, 08 травня 2021 року - кредитний ліміт збільшено 19 000 грн, 29 липня 2021 року - кредитний ліміт збільшено 22 000 грн, 06 серпня 2021 року - кредитний ліміт збільшено 27 000 грн, 27 липня 2022 року - кредитний ліміт збільшено 27 840 грн, 10 листопада 2022 року - кредитний ліміт зменшено 0,00 грн (а.с.15).

Відповідно до Довідки АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 були видані наступні картки: НОМЕР_2 - 28 листопада 2013 року, терміном дії 06/17 картка «Універсальна», НОМЕР_3 01 квітня 2017 року, терміном дії 03/21 картка «Універсальна», НОМЕР_3 04 липня 2017 року, терміном дії 03/21 картка «Універсальна», НОМЕР_4 19 серпня 2020 року, терміном дії 01/24 картка «Універсальна Gold» (а.с.16).

Як вбачається з наданих Банком розрахунків, в період часу з 11 вересня 2020 року по 23 листопада 2023 року ОСОБА_1 користувався кредитними коштами, але в межах пільгового періоду, тому відсотки за користування кредитними коштами не нараховувалися.

Починаючи з 13 листопада 2020 року ОСОБА_1 почав знову користуватися кредитними коштами.

Але, до цього, 03 листопада 2020 року ОСОБА_1 було підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в якій зазначена відсоткова ставка для використання кредитних коштів картки «Універсальна» 42 %% на рік та «Універсальна Gold» 40,8 % на рік.

Таким чином, підписавши вказану заяву, ОСОБА_1 добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання.

Враховуючи те, що зазначеною Заявою про приєднання до Умов та Правил надання послуг, яка підписана ОСОБА_1 , визначено розмір відсотків за користування кредитом, то вони підлягають стягненню.

Що стосується розміру заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 6 192,02 грн, то колегія суддів виходить з наступного.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції помилково вважав, що позивачем не було надано доказів на підтвердження погодження умов кредитування щодо сплати відсотків, оскільки підписавши викладені у Заяві про приєднання до Умов та Правил умови кредитування, сторони в подальшому їх виконували, угод про зміну умов кредитування не підписували, а тому саме такі умови є погодженими сторонами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором б/н від 28 листопада 2013року, посилався на Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 03 листопада 2020 року, яка містить істотні умови надання кредиту. У заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг позичальника від 03 листопада 2020 року, яка підписана ОСОБА_1 , процентна ставка зазначена, а саме п.1.3 42,0% річних для карт Універсальна та 40,8 % річних для карт Універсальна Gold (а.с.17зворотна сторона).

Отже, АТ КБ «ПриватБанк» 28 листопада 2017 року відкрило на ім`я відповідача картковий рахунок, видало кредитну картку Універсальна, на яку перераховані кредитні кошти, кредитний ліміт періодично збільшувався з 0,00 грн до 27 840 грн і яка 01 квітня 2017 року, 04 липня 2017 року перевидавалась у зв`язку з закінченням терміну її дії, а також 19 серпня 2020 року Банком боржнику видало картку Універсальна Gold, термін дії якої до 01/24 (а.с.15,16).

Оскільки, ОСОБА_1 почав користуватися кредитними коштами з 13 листопада 2020 року, то відповідно відповідач з самого початку укладення договору 03 листопада 2020 року був письмово ознайомлений з умовами кредитування, в тому числі і з розміром відсоткової ставки.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 станом на 11 червня 2023 року має заборгованість 34 025,10 грн, яка складається з наступного: 27 833,08 грн заборгованість за кредитом; 6 192,02 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по картковому рахунку (а.с.9-14, 74-80).

Як вбачається із наданого Банком розрахунку заборгованості, АТ КБ «ПриватБанк» до 03 листопада 2020 року ОСОБА_1 нараховані відсотки в загальному розмірі 28,51 грн (2,79+5,89+10,38+9,45). Після 03 листопада 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» нараховані ОСОБА_1 відсотки за користування кредитними коштами за узгодженою між сторонами підписаною ОСОБА_1 . Заяві про приєднання до умов та Правил надання послуг процентною ставкою 3,4 % на місяць (40,8 % на рік)в загальному розмірі 6 163,51 грн.

Враховуючи вищевикладене, наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками у розмірі 6 163,51 грн (6 192,02 28,51).

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за нарахованими відсотками.

Нарахування заборгованості за кредитом відповідає виписці з рахунку, оформленого на ім`я ОСОБА_1 , яка містить всі операції по картковому рахунку.

ОСОБА_1 не надав суду доказів на спростування наданих позивачем розрахунків та на підтвердження виконання ним зобов`язань за договором щодо повернення кредиту.

Враховуючи те, що зазначеною Заявою про приєднання до Умов та Правил, яка 03 листопада 2020 року підписана ОСОБА_1 , визначено розмір відсотків за користування кредитом 40,8 % на рік для карт «Універсальна Gold», тому до стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню заборгованість за відсотками за користування кредитом саме з 03 листопада 2020 року у розмірі 6 163,51 грн. Натомість нараховані Банком відсотки до 03 листопада 2020 року у розмірі 28,51 грн є безпідставними, оскільки їх нарахування не було узгоджене між сторонами.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає, що Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, що надана позивачем на підтвердження позовних вимог, підписана ОСОБА_1 та містить процентну ставку за користування нею кредитом в розмірі 40,8 % річних за банківську карту «Універсальна Gold» , отже сторони обумовили в письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами з 03 листопада 2020 року, отже наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з боржника заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 6 163,51 грн.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції зазначені обставини не врахував, безпідставно відмовив у задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 6 163,51 грн (6192,51-28,51).

З огляду на зазначене, рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні відсотків не можна вважати законним та обгрунтованим, тому воно підлягає скасуванню з підстав, передбачених ч. 1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням в цій частині нового судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 6 163,51 грн.

Аргументи апеляційної скарги є частково виправданими.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Оскільки апеляційна скарга задоволена частково, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині скасовано, підлягають перерозподілу судові витрати, понесені сторонами по справі.

За подання позовної заяви АТ КБ «ПриватБанк» сплатив судовий збір у розмірі 2 684 грн, що підтверджується платіжним дорученням № PROM7BNVS8 від 07 вересня 2023 року (а.с.73).

Позов задоволено на загальну суму 33 996,59 грн, отже за подання позовної заяви підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 2 681,75 грн (33 996,59х2684/34 025,10).

За подання апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» сплатив судовий збір у розмірі 4 026 грн, що підтверджується платіжним дорученням № PROM7BSNZ від 27 жовтня 2023 року.

Проте рішення суду АТ КБ «ПриватБанк» оскаржує в частині щодо відмови в стягненні заборгованість за відсотками за користування кредиту у розмірі 6 192,02 грн.

Отже, за подання апеляційної скарги АТ КБ «ПирватБанк» необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 732,66 грн (6 192,02х2 684/34 025,10=488,44х150%).

Враховуючи, що позовні вимоги в оскаржуваній частині щодо стягнення відсотків задоволено частково у розмірі 6 163,51 грн, а тому за подання апеляційної з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 729,28 грн (6 163,51х732,66:6 192,02).

Таким чином з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2681,75 грн, за подання апеляційної скарги у розмірі 729,28 грн, а разом 3411,03 грн ( 2681, 75+729,28).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 04 жовтня 2023 року в частині відмови у стягненні процентів за користування кредитом скасувати ухвалити в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення позову, змінити перерозподіл судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за відсотками за користування кредитом за договором б/н від 28 листопада 2013 року у розмірі 6 163,51 грн.

В решті рішення не оскаржується та не переглядається.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2681,75 грн, за подання апеляційної скарги у розмірі 729,28 грн, разом у розмірі 3411,03 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови,лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 24 листопада 2023 року.

Головуючий, суддя Суддя Суддя

Подліянова Г.С. Гончар М.С. Маловічко С.В.