Справа № 462/3215/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2023 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді Палюх Н.М.

з участю секретаря судового засідання Демидюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, у якій просить заборонити ОСОБА_2 перебувати у місці проживання (перебування) з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; усунути вчинення ОСОБА_2 перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_2 ; заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче 200 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та інших місць частого відвідування. Заяву обгрунтовує тим, що вона разом з дочкою ОСОБА_3 та її чоловіком ОСОБА_4 , та своїм чоловіком ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Вона має інвалідність 1 групи та отримує відповідну пенсію. При цьому, ОСОБА_2 є безробітним, не є власником чи співвласником квартири, в якій проживає разом з іншими членами сім`ї, та не має зареєстрованого місця проживання у такій квартирі. Разом з тим, починаючи з жовтня 2022 року систематично вчиняє психологічне та економічне насильство відносно неї, а саме: виносить з дому речі, які належать йому або є спільною власністю всіх членів сім`ї; пізно вночі повертається додому, будить всіх гучними стуками у вхідні двері квартири, погрожує не давати спати всім членам сім`ї цілу ніч та розбити вікна квартири, виламує клямку вхідних дверей у квартиру, вимагає гроші на своє утримання, оскільки не має жодних власних доходів, приносить із смітників додому і до спільного під`їзду сміття, розставляє його по квартирі, створюючи цим великий дискомфорт для решти членів сім`ї. Вона неодноразово викликала поліцію під час вчинення її чоловіком перелічених дій. Поліція неодноразово виносила щодо ОСОБА_2 термінові заборонні приписи. Однак, це ніяк не вплинуло на його поведінку, він продовжує чинити психологічне та економічне насильство щодо неї та членів їхньої сім`ї, без попередження йти з дому та з`являтися до дому в агресивному стані. Після його повернення члени сім`ї бояться відчиняти йому двері, аби він не заподіяв їм шкоди, та зокрема, щодо неї, яка прикута до ліжка через інвалідність.За наведеного просить заяву задовольнити та видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 , застосувавши суворі обмеження строком на 6 місяців.

Відповідно до ч.1 ст.3505 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі.

Заявник, яка належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явилася, натомість її уповноважений представник адвокат Гавенко С.Б. подав суду заяву, в якій просить проводити за його відсутності розгляд заяви і задовольнити вимоги такої в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 на виклик суду не прибув, хоча належним чином був повідомлений про час, день та місце судового засідання в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Відтак, враховуючи наведене та беручи до уваги обмежений строк розгляду даної категорії справ, визначений ч.2 ст.3505 ЦПК України, суд вважав за можливе провести розгляд справи за відсутності заінтересованої особи ОСОБА_2 .

Дослідивши надані у справі докази та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заявник ОСОБА_1 проживає у двохкімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 разом із дочкою ОСОБА_3 та її чоловіком ОСОБА_4 і батьком ОСОБА_2 .

Згідно з відомостями з Реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб № 120062 від 19.04.2023 року за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

З огляду на наведене, судом встановлено, що ОСОБА_2 не є власником (співвласником) вказаної квартири і не має зареєстрованого місця проживання за цією адресою.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису, стверджує, що ОСОБА_2 виносить з дому речі, які належать йому або є спільною власністю всіх членів сім`ї, пізно вночі повертається додому, будить всіх гучними стуками у вхідні двері квартири, погрожує не давати спати всім членам сім`ї цілу ніч, розбити вікна квартири, виламує клямку вхідних дверей у квартиру, вимагає гроші на своє утримання, оскільки не має жодних власних доходів, приносить із смітників додому і до спільного під`їзду сміття, розставляє його по квартирі, створюючи цим великий дискомфорт для решти членів сім`ї.

Главою 13 розділу IV ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3502 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана, зокрема, особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п. 3, 4, 6, 8, 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Зі змісту положень ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вбачається, що є визначений перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Положеннями ст.21 цього Закону передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 та п.1 ч.1 ст.26 даного Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника, із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Обмежувальним приписом стосовно кривдника є встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 суд бере до уваги, що наведені заявником обставини підтверджуються постановою Залізничного районного суду м.Львова від 31.03.2023 у справі №462/1549/23, згідно з якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та визнано винним у вчиненні 21.02.2023 домашнього насильства у формі психологічного насильства відносно дружини ОСОБА_1 .

Також до заяви додано копії термінових заборонних приписів стосовно кривдника ОСОБА_2 , зокрема, від 10.01.2023 року серії АА №305531, згідно якого ОСОБА_2 10.01.2023 року близько 12.30 год. за адресою: АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_1 домашнє насильство психологічного характеру, чинив моральний та психологічний тиск. Стосовно кривдника застосовано заходи заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 5 діб.

Згідно термінового заборонного припису від 21.02.2023 року серії АА №278858, 21.02.2023 року близько 15.54 год. ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї дружини ОСОБА_1 , а саме виражався нецензурною лайкою, словесно ображав. Стосовно кривдника застосовано заходи зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборони на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи та заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 4 доби.

Відповідно до змісту термінового заборонного припису від 02.04.2023 року серії АА №305666, ОСОБА_2 02.04.2023 року близько 14.00 год., за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє психологічне насильство щодо дружини ОСОБА_1 , а саме виражався нецензурною лайкою, чинив моральний і психологічний тиск. Стосовно кривдника застосовано заходи заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 5 діб.

Згідно термінового заборонного припису від 16.04.2023 року серії АА №278381, 16.04.2023 року близько 15.15 год. ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї дружини ОСОБА_1 , а саме виражався нецензурною лайкою, погрожував, вимагав гроші та погрожував фізичною розпрвою. Стосовно кривдника застосовано заходи зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборони на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи та заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 9 діб.

Як вбачається із відеозаписів, наданих заявницею та досліджених судом, ОСОБА_2 в період з 16 по 18 квітня 2023 року неодноразово у нічний час грюкав у двері, погрожував їх виламати, ображав, лаявся нецензурними словами на адресу всіх челнів родини, погрожував їм фізичною розправою, заподіянням тілесних ушкоджень. Крім того, від ОСОБА_2 звучали погрози щодо пошкодження майна доньки та зятя заявниці.

За змістом ст. 350 6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Частинами 2, 3, 4 ст.26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до ст.77-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, враховуючи встановлені фактичні обставини та їх правове регулювання, оцінивши зібрані докази, суд дійшов переконання, що заявником надано належні та допустимі докази, які в своїй сукупності підтверджують факти вчинення психологічного та економічного насильства щодо неї зі сторони заінтересованої особи, яке відбувається вже протягом кількох місяців і має систематичний характер, те що ОСОБА_2 є беззаперечним кривдником, а вжиті заходи, а саме притягнення його до адміністративної відповідальності і винесення тимчасових заборонних приписів не вплинули на поведінку ОСОБА_2 і він продовжує вчиняти протиправні дії, а тому існують ризики продовження чи повторного вчинення насильства та загрози настання тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи.

З підстав, наведених вище, суд погоджується із доводами ОСОБА_1 та з метою застосування дієвого та ефективного захисту її інтересів, а також недопущення повторного випадку домашнього насильства, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви та видачі обмежувального припису щодо ОСОБА_2 .

Однак, з аналізу встановлених судом фактичних обставин справи та із врахуванням того, що надалі на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням (ч.5 ст. 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству»), суд дійшов висновку, що обмежувальний припис ОСОБА_2 слід видати на строк три місяці, а тому заява підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст. 2, 5, 10, 81, 82, 258, 259, 264, 265, 350-1-350-6, 350-8, 353, 354, 430 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису задоволити частково.

Видати обмежувальний припис ОСОБА_2 на строк три місяці, яким:

- заборонити перебувати у місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- усунути вчинення ОСОБА_2 перешкод у користуванні ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_3 ;

- заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче 200 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та інших місць частого відвідування й перебувати одночасно з нею в цих місцях.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Повідомити про прийняте рішення Відділ поліції № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік та Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ;

заінтерсована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: