Справа № 673/907/23
Провадження № 2/673/414/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"22" листопада 2023 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Ягодіної Т.В.,

за участю секретаря судового засідання- Ставнічук Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Івано-Франківського національного медичного університету до ОСОБА_1 про стягнення коштів за навчання, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2023 року представник Івано-Франківського національного медичного університету звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що згідно з наказом МОЗ України № 1426 від 24 червня 2019 року «Про зміну найменування та затвердження статуту Івано-Франківського національного медичного університету (нова редакція)», Державному вищому навчальному закладу «Івано-Франківський національний медичний університет» змінено найменування на Івано-Франківський національний медичний університет.

На підставі рішення приймальної комісії наказом ректора Університету №304-с від 11 серпня 2014 року ОСОБА_1 (далі - Відповідач) зараховано студентом першого курсу медичного факультету Університету за державним замовленням. На виконання вимог Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №992 від 22.08.1996 року Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого наказом МОЗ України №367 від 25.12.1997, 02 вересня 2014 року між Університетом та Відповідачем укладено Угоду № 4 про підготовку фахівців з вищою освітою (далі - Угода). Так, згідно з умовами укладеної Угоди Відповідач зобов`язується прибути після закінчення Університету на місце працевлаштування відповідно до направлення і відпрацювати не менше трьох років по закінченню навчання в інтернатурі; у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати відповідно до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку. Разом з тим, Угодою передбаченою обов`язок Університету забезпечити студентові: якісну теоретичну і практичну підготовку фахівця з вищою освітою згідно з навчальними планами та програмами і вимогами кваліфікаційних характеристик фахівця; оформити студентові направлення на працевлаштування. На виконання умов укладеної Угоди згідно Протоколу офіційного розподілу випускників Університету, які закінчують Університет у червні 2020 році відповідача як молодого спеціаліста направлено на роботу згідно направлення на роботу № 2 від 25.05.2020 року в КНП «Шепетівська центральна районна лікарня» на посаду лікаря-хірурга. Із пропозицією щодо працевлаштування Відповідач ознайомлений та згідний про що свідчать його заява. Направлення на роботу №2 відповідачу було вручено особисто. Наказом ректора Університету № 169-с від 30 червня 2020 року на підставі результатів державних екзаменів і відповідно з рішенням Державної екзаменаційної комісії Відповідачу присвоєно кваліфікацію лікаря і видано диплом. Виходячи з наведеного, Університетом повністю виконано умови укладеної Відповідачем Угоди, а саме: забезпечено студентові якісну теоретичну і практичну підготовку фахівця з вищою освітою згідно з навчальними планами та програмами вимогами кваліфікаційних характеристик фахівця та оформлено студентське направлення на працевлаштування.

Управлінням Західного офісу Державної аудиторської служби в Івано-Франківській області була проведена ревізія фінансово-господарської діяльності Івано-Франківського національного медичного університету за період з 01.01.2019 до 30.09.2022 року. Згідно акту ревізії від 28.02.2023 року за № 04-21/01 було встановлено порушення, що призвели до матеріальної шкоди державному бюджету у зв`язку із невідпрацюванням випускниками університету за направленням, зокрема і ОСОБА_1 . Відповідно до інформації КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня» надано інформацію, що лікаря-інтерна із спеціальністю «Хірургія» Багрія А.В. звільнено з роботи 31.07.2022 року згідно ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Вищевказане свідчить про те, що відповідач відмовляється відпрацювати не менше трьох років як молодий фахівець в державній установі охорони здоров`я, і як наслідок, невиконання відповідачем умов Угоди тягне за собою обов`язок відшкодувати у встановленому порядку відповідно до державного бюджету вартість навчання. Відповідно до розрахунку фактичних витрат на навчання ОСОБА_1 2020 року випуску вартість навчання відповідача становить 209 102,18 грн., в тому числі академічна стипендія в розмірі 76 246,21 грн. 08.03.2023 року Університетом надіслано Відповідачу вимогу про виконання зобов`язання за № 06/764, проте станом на день подання позовної заяви жодної письмової відповіді від Відповідача на адресу Університету не надходило. Враховуючи наведене просять суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти, затрачені на його навчання в розмірі 209102,18 грн. та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло.

З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що згідно витягу із наказу Державного вищого навчального закладу «Івано-Франківський національний медичний університет» №340-с від 11.08.2014 року ОСОБА_1 зараховано студентом 1-го курсу Медичного факультету за спеціальністю Лікувальна справа за державним замовленням (а.с.11).

02.09.2014 року між ДВНЗ «Івано-Франківський національний медичний університет» в особі Ректора та ОСОБА_1 укладено угоду про підготовку фахівців із вищою освітою (а.с.12).

Так, згідно з умовами укладеної угоди останній зобов`язався прибути після закінчення Університету на місце працевлаштування відповідно до направлення і відпрацювати не менше трьох років по закінченню навчання в інтернатурі; у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати відповідно до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку.

Крім того, згідно угоди від 02.09.2014 року передбаченою обов`язок Університету забезпечити студентові: якісну теоретичну і практичну підготовку фахівця з вищою освітою згідно з навчальними планами та програмами і вимогами кваліфікаційних характеристик фахівця; оформити студентові направлення на працевлаштування.

Копією навчальної студентської картки підтверджується, що ОСОБА_1 в період часу з 2014 року по 2020 рік навчався в Івано-Франківському національному медичному університеті на медичному факультеті за спеціальністю Лікувальна справа (а.с.14-17).

Так, 30.04.2020 року ОСОБА_1 звернувся до голови комісії зі сприяння працевлаштування випускників університету, ректора університету із заявою про розгляд комісією питання працевлаштування його в КНП «Шепетівська центральна районна лікарня» за спеціальністю хірург та через МОЗ України оформити направлення на роботу.

Як вбачається із Протоколу офіційного розподілу випускників ІФНМУ 2020 року, Спеціальність лікувальна справа та ОСОБА_1 безпосередньо направлено №2 ДОЗ Хмельницької ОДА на роботу в КНП «Шепетівська центральна районна лікарня» на посаду лікаря-хірурга (а.с.20).

Як вбачається із копії витягу з наказу №118-к КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня» від 28.07.2023 року ОСОБА_1 з 03.08.2020 року прийнято на посаду лікаря інтерна зі спеціальністю «Хірургія» (а.с.29).

Як вбачається із копії витягу з наказу №108-к КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня» від 01.08.2022 року ОСОБА_1 лікаря-інтерна із спеціальністю «Хірургія» звільнено з роботи 31.07.2022 року по ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (а.с.30).

Відповідно до розрахунку фактичних витрат за навчання ОСОБА_1 випускника Івано-Франківського національного медичного університету 2020 року за період з 2014 року по 2020 року становить 209102,18 грн.

Згідно довідки про доходи відповідача вбачається, що загальна сума доходу за період з 01.09.2014 року по 30.06.2020 року становить 76 246,21 грн. (а.с.32).

Встановлено, що 19.07.2023 року позивач звертався до ОСОБА_1 із вимогою про повернення затрачених бюджетних коштів на його навчання в розмірі 209 102,18 грн. (а.с.33-34).

Згідно акту ревізії фінансово-господарської діяльності Івано-Франківського національного медичного університету №04-21/01 від 28.02.2023 року встановлено, що ОСОБА_1 , який закінчив у червні 2020 року Університет за спеціальністю «Лікувальна справа», угода про підготовку фахівців із вищою освітою №4 від 02.09.2014, відповідно до направлення на роботу №2 від 25.05.2020 Міністерства охорони здоров`я України направлений в КНП «Шепетівська центральна районна лікарня» лікарем-хірургом. КНП «Шепетівська центральна районна лікарня» листом від 14.02.2023 №20/217 повідомило, що випускника Університету ОСОБА_1 звільнено з роботи 31.07.2022 року згідно поданої заяви по ст.. 38 КЗпП України за власним бажанням.

Із зазначеного акта ревізії вбачається, що з випускниками укладено угоди про підготовку фахівців вищою освітою, згідно яких студенти зобов`язуються після закінчення навчального закладу прибути на місце направлення Міністерства охорони здоров`я України і відпрацювати не менше трьох років, а у разі відмови їхати за призначенням відшкодувати до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року № 992, було затверджено Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок працевлаштування випускників ВНЗ), підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, пунктом 3 якого передбачено, що цей Порядок поширюється на осіб, які навчаються за спеціальністю медичного профілю.

Згідно з пунктом 4 Порядку працевлаштування випускників ВНЗ, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, керівники вищих навчальних закладів після зарахування осіб на навчання за державним замовленням укладають з ними угоду за формою згідно з додатком № 1.

Згідно з Указом Президента України від 23 січня 1996 року № 77/96 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов`язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до Державного бюджету повну вартість навчання.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25 грудня 1997 року № 367 затверджено Порядок працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням (в редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин, далі - Порядок працевлаштування № 367), пунктом 6 цього Порядку передбачено, що випускники, які уклали угоду з вищим закладом освіти після зарахування на навчання, зобов`язані відпрацювати за місцем призначення не менше ніж три роки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року Справа № 607/3693/17 Провадження № 14-151цс20 зазначається, що Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що договірне зобов`язання - це відносне правовідношення між юридично рівними і майново самостійними особами, що виникає на підставі укладеного договору, який виражає їх загальну волю на досягнення цивільно-правових результатів майнового чи немайнового характеру, настання яких відбувається у разі здійснення боржником певних активних дій, що відповідають праву вимоги кредитора і не зачіпають прав і законних інтересів третіх осіб, що не є учасниками зазначеного правовідношення. Оскільки метою договірних зобов`язань є досягнення їх сторонами певних правових результатів, особливого значення набуває їх виконання. Виконання зобов`язання - це вчинення кредитором і боржником дій, що становлять його предмет. При виконанні різноманітних договірних зобов`язань суб`єкти мусять керуватися загальними засадами, що йменуються принципами виконання зобов`язання. І в сучасних умовах до них відносять принципи належного та реального виконання зобов`язання, які, до речі, традиційно вважались такими.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на момент укладення угоди про підготовку фахівців із вищою освітою №168 від 02.09.2014 року) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини другої статті 52 Закону України від 23 травня 1991 року «Про освіту» (у редакції, чинній на момент укладення угоди про підготовку фахівців із вищою освітою №168 від 02.09.2014 року), випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов`язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо між сторонами укладеної угоди про підготовку фахівця з вищою освітою передбачений обов`язок цього фахівця після закінчення відповідного навчання відпрацювати три роки, наприклад, в закладі охорони здоров`я, куди цей фахівець (випускник) буде направлений за розподілом, а також його обов`язок компенсувати (відшкодувати) замовнику його навчання вартість витрат цього замовника на це навчання у разі неприбуття цього випускника за направленням або його відмови без поважних причин приступити до роботи за призначенням (наприклад, відпрацювати три роки в закладі охорони здоров`я, куди випускник направлений за розподілом), то зазначене зобов`язання з відшкодування витрат на навчання є цивільно-правовим договірним зобов`язанням.

Розумним та справедливим відповідне договірне зобов`язання щодо відпрацювання фахівцем після закінчення відповідного навчання трьох років за направленням замовника такого навчання, який оплатив навчання фахівця.

Покладення на фахівців, які отримали вищу освіту безкоштовно за державним замовленням, обов`язку щодо оплатного відпрацювання (на умовах не гірших, ніж ті які надаються іншим працівниками державного сектора економіки) за направленням держави протягом визначеного періоду часу (трьох років) не суперечить самій суті конституційного права на безкоштовну вищу освіту і в сучасник умовах економічного розвитку країни відповідає інтересам суспільства, щодо отримання від держави якісних послуг у відповідних секторах.

У зв`язку з вищевикладеним, на підставі повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, з`ясування фактичних обставин, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позов Івано-Франківського національного медичного університету до ОСОБА_1 про стягнення коштів за навчання слід задовольнити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 3136,56 грн.

На підставі викладеного та відповідно керуючись ст.ст. 89, 263-265, 273, 280-283,354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов Івано-Франківського національного медичного університету до ОСОБА_1 про стягнення коштів за навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Івано-Франківського національного медичного університету в рахунок відшкодування вартості навчання - 209 102,18 (двісті дев`ять тисяч сто дві ) грн. 18 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Івано-Франківського національного медичного університету, витрати по сплаті судового збору у розмірі 3136,56 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін:

Позивач: Івано-Франківський національний медичний університет, адреса місцезнаходження: м.Івано-Франківськ, вул.Галицька, 2,

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Деражнянським РС УДМС України в Хмельницькій області.

Рішення складено 27.11.2023 року.

Суддя: Т. В. Ягодіна