єдиний унікальний номер справи 546/1480/23
номер провадження 2-о/546/46/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Романенко О.О.,

за участю

секретаря судового засідання Захарченко Л.Я.,

заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Решетилівка в порядку окремого провадження цивільну справу № 546/1480/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, -

в с т а н о в и в:

21.11.2023 заявник звернувся до суду із вищевказаною заявою, у якій просить винести обмежувальний припис на строк до шести місяців стосовно кривдника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким: 1) заборонити ОСОБА_2 перебувати у місці проживання (перебування) ОСОБА_1 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) усунути перешкоди у користуванні будинком за адресою: АДРЕСА_1 ; 3) заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань 100 (ста) метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Із посиланням на норми статей 1, 24, 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ч. 1 ст. 350-2, п. 3 ч. 1 ст. 350-4, ст. 350-6 ЦПК України, практику Верховного Суду та ЄСПЛ, заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 з 1986 року по 2013 рік проживав у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , яка була власницею будинку за вказаною адресою.

Факт спільного проживання заявника ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 1986 року по 2013 рік встановлений рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 07.07.2014 у справі № 2-о/546/9/14, яке набрало законної сили.

22.04.2014 ОСОБА_3 подарувала житловий будинок сину ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_3 та пасинком ОСОБА_1 , постійно вчиняє відносно заявника ОСОБА_1 економічне та психологічне домашнє насильство.

Заявник зазначає, що є пенсіонером та інвалідом 2 групи (ампутація нижньої кінцівки), пройшов складну операцію на серці (інфаркт) та у віці 73 років потерпає від дій пасинка - ОСОБА_2 , який на протязі декількох років вчиняє відносно нього протиправні дії з метою позбавити заявника права проживання у будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник зазначає, що спір між власником житла ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, виселення вирішений у судовому порядку, що закріплено рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 21.12.2020 у справі №546/1088/14-ц залишеним без змін судом апеляційної та касаційної інстанції, на підставі якого право ОСОБА_1 на користування спірним житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 визнано та закріплено судом. Не зважаючи на вищевказане рішення суду, ОСОБА_2 , оперуючи тим, що рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 01.08.2023 у справі №546/564/23 не набуло чинності, вчиняє стосовно заявника домашнє насильство в сім`ї (умисне позбавлення житла), а саме: дії щодо примусового виселення ОСОБА_1 із будинку за вказаною адресою до іншого приміщення на території домогосподарства, яким є літня кухня.

Заявник систематично піддається з боку ОСОБА_2 психологічному тиску, на його адресу неодноразово лунала нецензурна та брутальна лайка та словесні образи, приниження та залякування, погрози фізичної розправи та насильства. У зв`язку з такими діями заявник неодноразово викликав поліцію та подавав заяви щодо вчинення відносно нього домашнього насильства.

Так, у зв`язку із нанесенням ОСОБА_2 тілесних ушкоджень заявнику, 27.08.2020 до ЄРДР внесено дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. За результатами розгляду поліцією заяв ОСОБА_1 відносно неправомірних дій ОСОБА_2 від 13.08.2021 та 14.08.2021, заявника повідомлено про наявність цивільно-правових відносин між ним та ОСОБА_2 , що не є компетенцією органів Національної поліції. Також поліцією складалися на ОСОБА_2 протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП.

На даний час ОСОБА_2 після вчинення дій щодо зняття із місця реєстрації заявника, викинув його речі до літньої кухні, що знаходиться на території домогосподарства та не впускає заявника проживати у будинок, обґрунтовуючи тим, що він є власником будинку. Тимчасовою комісією з розгляду звернення ОСОБА_1 , яка створена розпорядженням міського голови від 11.09.2023 № 21, у присутності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 здійснено візуальний огляд приміщення літньої кухні та складено відповідний акт від 12.09.2023, у якому вказано, що параметри літньої кухні відповідають характеристикам технічного паспорта, а саме - допоміжного (нежитлового) приміщення і відноситься до господарських будівель.

Згідно норм законодавства та листа Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області від 04.10.2023 для проживання особи з інвалідністю необхідно провести реконструкцію літньої кухні у житлове приміщення. За останніми подіями щодо виселення ОСОБА_1 до нежитлового приміщення заявник звертався до поліції, з ОСОБА_2 проведено лише бесіду.

Ухвалою суду від 21.11.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

У судове засідання з`явилися заявник та заінтересована особа.

Заявник в суді підтримав свою заяву у повному обсязі, просив її задовольнити. Зазначив, що він проживав з матір`ю ОСОБА_2 у період з 1986 року по 2013 рік у фактичних шлюбних відносинам, тому він являється ОСОБА_2 вітчимом, а останній йому пасинком. Також пояснив, що починаючи з 2014 року з ОСОБА_3 проживає в одному приміщенні, однак вони не ведуть спільного господарства та не пов`язані взаємними правами та обов`язками. Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 21.12.2020, яке залишено без змін, як апеляційною, так і касаційною інстанцією, ОСОБА_2 відмовлено у визнанні ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 . Пояснив, що родичами чи близькими особами з ОСОБА_2 не являються. ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 , з якою він проживав у фактичних шлюбних відносинах з 1986 по 2013 роки. Зазначив, що взаємними правами та обов`язками та спільним побутом з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не пов`язаний. Просив суд усунути перешкоди, які чинить йому ОСОБА_2 щодо користування житловим приміщенням.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 заявлені вимоги не визнав. Суду пояснив, що ОСОБА_1 дійсно проживав разом з його матір`ю ОСОБА_3 в період часу з 1986 року по 2013 рік. Фактичні шлюбні відносини вони припинили з 2014 року та з цього часу не ведуть спільне господарство та не пов`язані взаємними правами та обов`язками. З ОСОБА_1 заінтересована особа спільно не проживає, також не веде спільне господарство та не пов`язаний з ним взаємними правами та обов`язками. Пояснив, що жодних перешкод заявнику не чинить. Зазначив, що у 2021 році відносно нього була закрита адміністративна справа за вчинення домашнього насильства у зв`язку з відсутністю складу та події порушення. У кримінальному провадженні він допитувався як свідок, підозр та обвинувачення йому не висували. Вказав, що ОСОБА_1 не являється йому родичем або близькою особою, а також те, що він не є ОСОБА_1 пасинком, оскільки той навіть під час проживання з його матір`ю не займався його вихованням та утриманням. ОСОБА_1 виконував свої батьківські обов`язки лише щодо своїх обох доньок, кожна з яких проживає у власному житлі. Вважає, що заявник для нього є лише колишнім співмешканцем його матері, з якою з 2014 року припинив фактичні шлюбні відносини. Категорично не визнав заявлені вимоги, вважає, що вони не доведені жодними доказами та порушують його законні права власника.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису визначений главою 13 розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України.

Відповідно до частини другої та третьої статті 3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 07.07.2014 у справі № 2-о/546/9/14, яке набрало законної сили, встановлено факт спільного проживання заявника ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 1986 року по 2013 рік.

Копія зазначеного рішення заявником не надана. Також заявником не надано доказів на підтвердження родинних відносин заінтересованої особи ОСОБА_2 з ОСОБА_3 . Однак зазначені обставини не оспорюються учасниками справи, тому не підлягають додатковому доказуванню та вважаються встановленими судом.

Суд вважає, що статус заявника ОСОБА_1 , як вітчима, щодо ОСОБА_2 , як пасинка, припинився з моменту припинення фактичних шлюбних відносин з ОСОБА_3 (матір`ю заінтересованої особи), тобто починаючи з 2014 року.

Суд звертає увагу на те, що частиною 2 статті 3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чітко визначено коло осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству. Зазначена норма не передбачає можливість поширення її дії на колишнього вітчима та колишнього пасинка.

Окрім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не являються родичами та особами, пов`язаними спільним побутом та такими, що мають взаємні права та обов`язки, отже норма частини 3 статті 3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» не підлягає застосуванню.

Таким чином, суд прийшов до переконання, що на заявника ОСОБА_1 не поширюється дія ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», відтак право на звернення до суду із заявою згідно ст. 350-2 ЦПК України у ОСОБА_1 відсутнє.

З огляду на зазначене заява ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису не підлягає задоволенню.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

На підставі ст. 3 ЗУ«Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст. ст. 4, 259, 263-265, 273, 350-2, 350-5, 350-6, 352, 354, 355, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису - відмовити.

Судові витрати по справі, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та проголошено 24 листопада 2023 року.

Учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3, моб.тел. НОМЕР_2 ;

заінтересована особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_5, моб.тел. НОМЕР_4 .

Суддя О.О. Романенко