ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/904/23
номер провадження 2/695/672/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Ватажок-Сташинської А.В.,

за участі: секретаря судового засідання Біліченко С.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся громадянин російської федерації ОСОБА_2 (далі позивач) з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 11.04.2023 відкрито провадження у справі за даним позовом, зобов`язано Золотоніський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надати суду копію актового запису про шлюб громадянина російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладеного з громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України надати суду інформацію щодо перетину кордону України громадянином російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено судове засідання з розгляду справи на 09 год 30 хв 02.05.2023.

06 квітня 2023 року на адресу суду надійшла заява, яка містить підпис та яка адресована від ОСОБА_2 , в якій зазначено, що останній просить розглянути справу без його участі та прийняти остаточне рішення у справі. Згідно з конвертом датою поштового направлення вказаної заяви є 05.04.2023, місцем поштового відправлення вказаної заяви є 11 відділення Нової пошти у м. Кременчук.

Поштовий конверт з ухвалою суду, який надсилався на адресу позивача, зазначену в позові, а саме: АДРЕСА_1 повернувся до суду з відміткою про неможливість вручення адресат відсутній за вказаною адресою.

Згідно з наданою Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацією станом на 19.04.2023 востаннє громадянин російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перетнув державний кордон України 09.02.2022 виїхав за межі території України у пункту пропуску Бачівськ.

У судове засідання, призначене на 09 год 30 хв 02.05.2023 позивач не прибув, явку свого представника не забезпечив.

Враховуючи наявну в матеріалах справи інформацію щодо неперебування громадянина російської федерації ОСОБА_2 на території України станом на час звернення з даним позовом до суду, ухвалою суду від 02.05.2023 визнано явку громадянина російської федерації ОСОБА_2 в судове засідання у даній справі обов`язковою, відкладено судове засідання на 09 год 30 хв 15.05.2023.

У судове засідання, призначене на 15.05.2023 о 09 год 30 хв позивач не прибув.

У судове засідання прибула відповідачка, пояснивши, що як їй стало відомо даний позов подано представником позивача, оскільки останній дійсно перебуває за межами території України, однак доказів на підтвердження уповноваження позивачем інших осіб на підписання та подання даного позову до суду відповідач суду не надала та не назвала.

Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, враховуючи підстави та предмет спору, суд зазначає про таке.

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області 16.03.2023 (дата направлення конверта з позовною заявою до суду) звернувся громадянин російської федерації ОСОБА_2 (далі позивач) з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про розірвання шлюбу.

Відповідно до інформації наявній на конверті, в якому було надіслано до суду вказаний позов відправником є ОСОБА_2 , дата направлення 14.03.2023, місце відправлення 199 відділення Нової пошти у м. Київ.

Одночасно суд звертає увагу, що в конверті, в якому було надіслано до суду вказаний позов також була наявна заява ОСОБА_1 , згідно з якою остання просить розглянути дану справу за її відсутності, та розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 .

Крім того, 22.03.2023 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій остання повідомила, що 30.03.2023 їй зателефонував її законний чоловік та повідомив, що позовну заяву, подану ним до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області про розірвання шлюбу залишено без руху, та попросив ОСОБА_1 піти до державного органу реєстрації актів цивільного стану, щоб подати заяву і розлучитися. У вказаній заяві ОСОБА_1 вказує про своє небажання спілкуватися зі своїм чоловіком, та просить суд розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позову наполягає.

06 квітня 2023 року на адресу суду надійшла заява, яка містить підпис та яка адресована від ОСОБА_2 , в якій зазначено, що останній просить розглянути справу без його участі та прийняти остаточне рішення у справі. Згідно з конвертом датою поштового направлення вказаної заяви є 05.04.2023, місцем поштового відправлення вказаної заяви є 11 відділення Нової пошти у м. Кременчук.

Згідно з наданою Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацією станом на 19.04.2023 востаннє громадянин російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перетнув державний кордон України 09.02.2022 виїхав за межі території України у пункту пропуску Бачівськ.

Поштові конверти з ухвалами суду та судовими повістками, які надсилались на адресу позивача, зазначену в позові, а саме: АДРЕСА_1 повернувся до суду з відміткою про неможливість вручення адресат відсутній за вказаною адресою.

У судовому засіданні 15.05.2023 відповідачка пояснила суду, що як їй стало відомо, даний позов подано представником позивача, оскільки останній дійсно перебуває за межами території України.

Доказів на підтвердження уповноваження позивачем інших осіб на підписання та подання даного позову до суду відповідач суду не надала та не назвала.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з ч. 1 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України встановлено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

У разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним цифровим підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 7 ст. 62 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката (ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи щодо надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії, а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, яка реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника, зокрема, стосовно звернення з позовною заявою до суду.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 14.03.2018 у справі № 910/23346/16, чітка та передбачувана вимога статті 131-2 Конституції України щодо належного представництва особи в суді є складовою частиною забезпечення ефективного захисту процесуальних прав кваліфікованою особою, функціонування системи правосуддя, відповідає гарантованому статтею 59 Конституції України праву на професійну правничу допомогу та не є обмеженням права на доступ до суду. Як зазначено у вказаній постанові, у разі відсутності довіреності з вичерпним переліком повноважень, правомочність адвоката як представника щодо підписання документів від імені свого довірителя, повинна підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно наданих йому повноважень чи шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 258 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, зокрема, якщо:

1) позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності;

2) позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно (ч. 2 ст. 258 ЦПК України).

Таким чином, на підставі викладеного вище, враховуючи наявну в матеріалах справи інформацію щодо неперебування громадянина російської федерації ОСОБА_2 на території України станом на час звернення з даним позовом до суду, та відсутність доказів на підтвердження уповноваження ним інших осіб на звернення до суду з даним позовом, суд приходить до висновку залишити без розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Керуючись ст. 2, 4, 10, 13, 42 49, 58, 60 62, 64, 257, 258, 259, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали складено 22.05.2023.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська