Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" листопада 2023 р. Справа № 608/889/22

Номер провадження2/608/807/2023

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Коломієць Н. З.

з участю секретаря Смаглій О. Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката Волинця С. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про зміну розміру стягнення аліментів. В позовній заяві позивач вказав, що на підставі рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 11 липня 2014 року № 608/1426/14-ц з нього стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї четвертої частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 19 червня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. З того часу в ОСОБА_1 значно погіршився матеріальний та фізичний стан. Він був змушений звільнитися з ДП «Чортківський комбінат хлібопродуктів» та на даний час доходів не отримує. Утримує перестарілу матір, яка потребує постійного медикаментозного лікування. Крім того, на сьогодні він страждає на ряд захворювань, які потребують негайного лікування. Просить змінити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду та встановити їх в розмірі однієї шостої частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Під час проведення підготовчого засідання представником відповідача адвокатом Волинцем С. А. було подано відзив на позов, згідно з яким ОСОБА_3 позов не визнає. У відзиві зазначив, що доводи позивача щодо підстав позову не відповідають дійсності. Позивач неофіційно працює, ремонтуючи автомобілі та має значний дохід. Мати позивача, хоча і є пенсіонером, однак має державні гарантії у вигляді пенсії. Дочка сторін навчається на ІІ курсі денної форми навчання Івано Франківського фахового коледжу технологій та бізнесу; проживає в гуртожитку навчального закладу, за який необхідно сплачувати. Крім того, проїзд, харчування, навчальне приладдя студентки також потребує значних витрат, які фактично несе лише відповідачка. Також, у відповідачки у 2018 році народився син ОСОБА_5 , в зв`язку з чим вона не працює та здійснює догляд за малолітньою дитиною. Вважає, що з часу стягнення аліментів матеріальний стан позивача не погіршився та те, що він з 2016 року не працює, не може бути вагомою підставою для задоволення позову.

Позивачем ОСОБА_1 було подано відповідь на відзив. У відповіді він вказав на те, що та обставина, що його донька навчається у коледжі, не має значення, оскільки із заявою про зміну розміру аліментів він звернувся в червні 2022 року, тоді як навчання доньки почалося у вересні 2022 року. Тим паче, що навчання проходить на державній, тобто безкоштовній основі, а тому не потребує значних витрат відповідача. На підтвердження того, що він має значний неофіційний дохід від ремонту автомобілів, представник відповідача не надав жодного доказу, тому ця обставина також не повинна братися судом до уваги. Стосовно пенсії матері вказав, що це було єдине джерело для його існування. ІНФОРМАЦІЯ_2 мати померла. Вважає, що відповідачка на даний час може працювати, оскільки її другій дитині виповнилося вже п`ять років та доказів того, що вона потребує постійного догляду, представник відповідача не надав. В травні та червні 2023 року він працював в ТОВ «Охорона Тернопіль» та отримував по 6 750 гривень, однак, змушений був звільнитися по стану здоров`я. Отже, змоги сплачувати аліменти в розмірі частини його заробітку (доходу) не має, тому просить зменшити їх до 1/6 частини.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримують. Вказали, що погіршення матеріального стану та стану здоров`я позивача підтверджено належними доказами, а тому є законні підстави для задоволення позову.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Волинець С. А. в судовому засіданні позов не визнає, просить відмовити у його задоволенні. Вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. На його думку, позивач не реалізовує можливості щодо забезпечення себе та своєї доньки, маючи спеціальність газоелектрозварювальника та не працюючи по спеціальності. Вказує на те, що визначений судом розмір аліментів, який стягується з позивача, відповідає вимогам закону, а тому зменшенню не підлягає.

Вислухавши учасників процесу, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

Судом встановлено, що згідно рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 11 липня 2014 року № 608/1426/14-ц з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї четвертої частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 19 червня 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Як зазначено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу вище наведених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, суду слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Обґрунтовуючи свої вимоги щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що у нього погіршився матеріальний та фізичний стан. Після стягнення аліментів за рішенням суду відповідач не мав стабільного заробітку. Останнє місце його роботи - ДП «Чортківський комбінат хлібопродуктів», з якого 15.12.2016 ОСОБА_1 звільнений за згодою сторін, що стверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_1 , заповненої 06.10.2004.

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5), сформованих 03.02.2022 щодо ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , останні відомості про сплату внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування датуються груднем 2016 року. В період з лютого 2017 року по липень 2017 року ОСОБА_1 отримував допомогу по втраті працездатності в Чортківському районному центрі зайнятості.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, виданих 03.02.2022 щодо ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , доходи в нього за 2021 рік відсутні.

В травні та червні 2023 року ОСОБА_1 працював в ТОВ «Охорона Тернопіль» та отримував по 6 750 гривень, що стверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 05.10.2023. Проте, 03.10.2023 звільнився з даної роботи за згодою сторін, що стверджується відомостями у трудовій книжці.

Згідно довідки, виданої 03.02.2022 лікарем амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Білобожниця КНП «Центр первинної медичної (медико-санітарної) допомоги» Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, ОСОБА_1 часто хворіє і знаходиться на диспансерному обліку з приводу діагнозу: виразкова хвороба 12-палої кишки. Недостатність кардії. Рефлюкс езофагіт. НДП по гіпертонічному, помірно виражена. Вазомоторна цефалгія. Двобічна вроджена поздовжньо-поперекова плоско ступневість II ст. з явищами деформуючого остеоартрозу. Сколіоз з кутовим нахилом. Дифузний остеохондроз хребта з вторинним радикулярним синдромом. Потребує постійного медикаментозного лікування.

У довідці лікаря амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Білобожниця КНП «Центр первинної медичної (медико-санітарної) допомоги» Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області від 05.10.2023 діагноз доповнений гіпертонічною хворобою.

Згідно свідоцтва про хворобу № 2127 від 08.12.1994, ОСОБА_1 за станом здоров`я непридатний до військової служби у мирний час та придатний до нестройової служби під час воєнного стану.

Згідно довідки військово лікарської комісії від 09.03.2022 ОСОБА_1 за станом здоров`я обмежено придатний до військової служби.

Однак, докази того, чи лікувався ОСОБА_1 з часу встановлення діагнозів та докази щодо витрат позивача на лікування (перебування в стаціонарі, оплата медичних послуг, обстежень, купівля ліків тощо), які б підтвердили погіршення його матеріального стану, що впливає на неможливість сплати аліментів у визначеному розмірі, суду не надано.

ОСОБА_1 проживав з матір`ю, ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 28.12.2022.

В позовній заяві ОСОБА_1 вказував, що його матір потребує матеріального утримання та постійного медикаментозного лікування, внаслідок чого він не має змоги сплачувати аліменти в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), оскільки необхідно утримувати матір - пенсіонера.

Однак, у відзиві на позов ОСОБА_1 стверджує, що коли мати була жива, її пенсія була єдиним джерелом його доходу. Так як пенсії матері вже немає, він не працює, тому не має змоги сплачувати аліменти в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона є сусідкою позивача. Батько його з матір`ю залишив давно. Мати раптово померла у грудні 2022 році. Коштів на її поховання не було та ОСОБА_1 труну брав у борг. На даний час ОСОБА_1 проживає один, обробляє город, тримає кури. Їй відомо, що ОСОБА_1 хворіє та має проблеми з хребтом.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що приходиться відповідачці батьком, а позивачу бувшим тестем. З часу присудження аліментів у 2014 році, ОСОБА_1 сплатив їх, зі слів доньки, лише десь за п`ять місяців. Колишній зять за спеціальністю є газоелектрозварювальником. Люди в селі говорять, що він займається ремонтом автомобілів. Свідок не заперечує того, що в позивача є проблеми зі здоров`ям. Однак, такий стан його здоров`я підтверджується лише довідками сімейного лікаря. Вважає, що при такій тривалості та серйозності захворювань, як вказує на те позивач, він мав би отримати висновок ВЛК щодо стану його здоров`я. На сьогоднішній день онука та дочка позивача ОСОБА_9 навчається в Івано Франківському фаховому коледжі технологій та бізнесу, що потребує матеріальних витрат батьків.

Дійсно, згідно довідки № 04-46/43 від 01.09.2023 ОСОБА_10 поступила на І курс Івано Франківського фахового коледжу технологій та бізнесу. Представник відповідача адвокат Волинець С. А. зазначає, що зменшити розмір аліментів не можливо, оскільки донька сторін навчається. Однак, при вирішенні справи дану обставину суд не бере до уваги, оскільки позов ОСОБА_1 було подано 10.06.2023, а навчання розпочато 01.09.2023. Тобто, ця обставина не існувала на момент виникнення спору між сторонами, а отже не може впливати на зменшення чи збільшення розміру аліментів.

Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї статті вказує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Посилання адвоката Волинця С. А. на наявність у відповідача малолітньої дитини, суд також не бере до уваги, оскільки вона не передбачена ст. 182 Сімейного кодексу України як обставина, яка враховується судом при визначенні розміру аліментів.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 Сімейного кодексу України).

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження погіршення свого матеріального чи фізичного стану після винесення рішення про стягнення аліментів.

Наявність у позивача, на час подачі позову непрацездатної матері, суд оцінує критично, оскільки при її житті позивач посилався на неможливість сплачувати аліменти в зв`язку з її утриманням та лікуванням, а після її смерті - на неможливість сплачувати аліменти в зв`язку з тим, що пенсія матері була єдиним джерелом його доходу. Тобто такі твердження позивача є такими, що суперечать одне одному.

Отже, належних та допустимих доказів наявності обставин, визначених ст. 192 СК України, необхідних для зміни розміру аліментів, суду не надано.

Судом, також прийнято до уваги, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків. Аліменти на одну дитину, стягнуті рішенням суду в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів відповідають вимогам закону та дають змогу одержувачу аліментів утримувати та виховувати дитину на належному рівні.

Враховуючи те, що позивач працездатного віку, на час стягнення аліментів у 2014 році також не працював, що стверджується відомостями з трудової книжки, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, його фінансовий та фізичний стан ніяким чином не змінився, будь-яких інших належних та допустимих доказів про погіршення його матеріального стану та стану здоров`я з моменту стягнення аліментів на утримання дитини не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України), на думку суду не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі відмови у позові судовий збір покладається на позивача.

КеруючисьЗаконом України «Про судовий збір», ст. ст. 180-182, 192 Сімейного кодексу України,ст. ст. 76, 81, 89, 141, 263, 264, 265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В позовних вимогах ОСОБА_1 , жителя с. Калинівщина Чортківського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_2 до ОСОБА_3 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 про зміну розміру стягнення аліментів, відмовити.

Судові витрати покласти на сторони, в межах ними понесеними.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 24 листопада 2023 року.

Згідно з оригіналом

Суддя:/підпис/

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/889/22

Рішення набрало законної сили «____»____________________року.

Суддя: Н. З. Коломієць

Копію рішення видано «_____»_________________р.

Секретар: