Справа № 464/7742/23
пр.№ 2-о/464/220/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2023 м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді Борачка М.В.,

секретар судового засідання Дзьобан Н.С.,

за участю учасників справи:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_3 ; просить заборонити останньому строком на 6 місяців перебувати в місці спільного проживання з постраждалою ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву обґрунтовує тим, що вона та її сестра ОСОБА_4 проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ними у квартирі проживає ОСОБА_3 , котрий є співмешканцем її сестри ОСОБА_4 . ОСОБА_3 постійно піднімає на неї руку, погрожує їй фізичною розправою, висловлюється до неї нецензурною лайкою, що змушувало її неодноразово викликати працівників поліції. ОСОБА_3 вчиняє відносно неї домашнє насильство, внаслідок чого працівниками поліції видано терміновий заборонний припис щодо ОСОБА_3 . Таким чином, вважає, що вона є особою, що зазнала домашнього насильства. Відтак, щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо неї, просить застосувати щодо ОСОБА_3 обмежувальний припис у вигляді заборони перебувати в місці її проживання.

Ухвалою судді від 15.11.2023 заяву прийнято до провадження і призначено судовий розгляд.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник заяву підтримали, пославшись на викладені у заяві обставини. ОСОБА_1 зазначила, що вона проживає разом із сином, а також сестрою ОСОБА_4 та її співмешканцем ОСОБА_3 . Сестра разом із ОСОБА_3 постійно вживають алкогольні напої. Останній протягом тривалого часу погрожує їй та каже, що вижене. Так, 06.10.2023 ОСОБА_3 погрожував їй фізичною розправою, за що працівниками поліції складено відносно нього терміновий заборонний припис. Додатково зазначила, що квартира в якій вона проживає з сестрою та сином не приватизована, а дозволу на проживання ОСОБА_3 вона не давала. Просили заяву задовольнити.

Заінтересована особа в судовому засіданні проти заяви заперечив, зазначив, що жодної загрози для заявниці з його сторони немає. Просив відмовити в задоволенні заяви.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Відповідно до п.п.3, 7, 17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно ч.2 та ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Особа, яка постраждала від домашнього насильства особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі Україні про адміністративні правопорушення та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Так, заявник стверджує, що ОСОБА_3 , який є співмешканцем її сестри періодично вчиняє відносно неї дії, пов`язані з приниженням, погрожує розправою, ображає, позбавляє можливості приготувати їжу.

На підтвердження зазначеного факту заявником до поданої заяви надано терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_3 серії АА №337766 від 06.10.2023, з якого вбачається, що останній вчиняв психологічне насильство відносно заявника, зокрема 06.10.2023 близько 20:20 год. ОСОБА_3 погрожував фізичною розправою, ображав нецензурною лексикою.

Крім того, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 повідомила, що вона проживає у будинку який знаходиться через дорогу від будинку ОСОБА_6 , а саме по АДРЕСА_2 . Заявник є її подругою. Про ситуацію, яка склалась у сім`ї заявника їй відомо. 04.09.2023 до неї зателефонувала ОСОБА_1 і повідомила, що її сестра ОСОБА_7 вирвала їй жмут волосся, а співмешканець сестри ОСОБА_3 постійно ховає камфори з газової плити, що позбавляє ОСОБА_1 можливості приготувати їжу. Близько місяця назад сестра заявниці ОСОБА_4 разом із ОСОБА_3 гостювали у неї дома. Під час розмови ОСОБА_3 зазначив, що як тільки він скаже своїй співмешканці ОСОБА_4 , та відразу поб`є ОСОБА_1 . Додатково повідомила, що ОСОБА_1 часто жаліється, що ОСОБА_3 погрожує їй, перешкоджає у користуванні побутовою технікою, залякує, що помістить у психіатричну лікарню.

Оцінюючи вищенаведені докази, суд констатує, що заявник ОСОБА_6 зазнавала зі сторони заінтересованої особи домашнього насильства у формі економічного, психологічного та фізичного насильства, остання потребує захисту у порядку, передбаченому Законом, оскільки ігнорування заінтересованою особою застосованих працівниками поліції до нього заходів впливу, повторюваність вчинення ним протиправних дій щодо заявника, дають підстави вважати вірогідним продовження чи повторне вчинення у майбутньому кривдником ОСОБА_3 до заявниці ОСОБА_1 економічного, психологічного чи фізичного насильства.

Враховуючи викладене, з метою запобігання і протидії насильству, що має місце з боку заінтересованої особи по відношенню до заявника, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог заявника.

На думку суду видача обмежувального припису повинна забезпечити дієвий, ефективний та невідкладний захист заявника від домашнього насильства та буде сприяти недопущенню повторних випадків такого насильства, а інтереси жертви домашнього насильства у даній конкретній ситуації переважають над інтересами кривдника.

Приймаючи рішення в частині заборони ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою, а саме квартирі за адресою АДРЕСА_1 , суд враховує наступне.

Як свідчить практика Верховного Суду, при вирішенні питання щодо застосування такого заходу як позбавлення права на користування житлом, суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи, враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.

Разом з тим, як встановлено судом, така згода на вселення ОСОБА_3 у квартиру АДРЕСА_3 , де проживає заявник відсутня, тобто ОСОБА_3 проживає у даній квартирі без належних правових підстав.

Враховуючи вищенаведені вимоги Закону та встановленні обставини справи, з урахуванням оцінки ризиків та з метою уникнення у майбутньому домашнього насильства у будь-якому прояві, захисту прав постраждалої ОСОБА_1 суд вважає за необхідне видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав строком на три місяці, а саме: перебувати в місці проживання постраждалої ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, суд вважає, що саме такий строк дії обмежувального припису як три місяці є пропорційним та необхідним, у тому числі для запобігання подальшого розвитку конфлікту, захисту здоров`я заявника.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.294, 350-1, 350-2, 350-5, 350-6, 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,

у х в а л и в :

заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поклавши на нього на строк 3(три) місяці такі обов`язки:

заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувати в місці проживання постраждалої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи про видачу обмежувального припису віднести на рахунок держави.

Повідомити про прийняте рішення відділ поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції у Львівській області для взяття ОСОБА_3 , стосовно якого видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення суду складено 27 листопада 2023 року.

Головуючий М.В. Борачок