ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/7533/21 Номер провадження 22-ц/814/1847/23Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С. Г. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року м.Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Лобов О.А.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 22 червня 2022 року, постановлене суддею Нестеренко С.Г. (повний текст складено 24 червня 2022 року),

у справі за позовом Акціонерного товариства «Полтаваобленерго», в особі Кременчуцької об`єднаної філії, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті вартості за надані послуги з централізованого постачання теплової енергії у вигляді централізованого опалення,

в с т а н о в и в:

12.08.2021 АТ «Полтаваобленерго», в особі Кременчуцької об`єднаної філії, звернулося в суд із указаним позовом, зменшивши його вимоги заявою від 01.12.2021. В обґрунтування підстав позову зазначає, що є правонаступником ПАТ «Полтаваобленерго», предметом діяльності якого є централізоване постачання теплової енергії, гарячої та холодної води.

ОСОБА_1 є споживачем послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 по о/р №162322, які до 24.04.2019 надавалися Кременчуцькою філією товариства згідно рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 08.02.2019 №169.

Позивач, виконуючи вимоги чинного законодавства України, надавав відповідачу послуги в повному обсязі у відповідності до якісних показників згідно вимог нормативно-технічних документів. Однак, відповідач не здійснював своєчасної оплати одержаних в період із січня по травень 2019 року послуг, унаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 3 697,91 грн., із яких відповідачем 11.08.2021 сплачено 175,96 грн. та 28.09.2021 1 090,60 грн. Не відшкодованими залишаються сума основної заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення, заявлена позивачем до стягнення у розмірі 2 431,35 грн., індекс інфляції у розмірі 561,06 грн. та 3% річних на суму 249,90 грн. Судові витрати, понесені товариством при подачі позову, просить компенсувати за рахунок відповідача.

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 22.06.2022 позовні вимоги АТ «Полтаваобленерго» задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Полтаваобленерго» (в особі Кременчуцької об`єднаної філії) заборгованість по оплаті вартості за надані послуги з централізованого постачання теплової енергії у вигляді централізованого опалення станом на 01.12.2021 за січень 2019 року у розмірі 1 383,65 грн. та за березень 2019 року у розмірі 1 047,70 грн.; інфляційне збільшення у розмірі 496,43 грн. та 3% річних від простроченої суми заборгованості за надану послугу з централізованого постачання теплової енергії у вигляді централізованого опалення за період із січня 2019 року по 25.04.2019 станом на 30.06.2021 у розмірі 249,66 грн.; кошти у повернення сплаченого судового збору в розмірі 2 224,66 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивачем доведено належними доказами, не спростованими відповідачем, порушення останнім зобов`язанні зі своєчасної оплати послуг з централізованого постачання теплової енергії у вигляді централізованого опалення унаслідок чого утворилась заборгованість, яка підлягає до стягнення згідно наданого позивачем розрахунку. Однак суд не погодився із розрахунком інфляційних втрат та 3% річних, здійснивши їх перерахунок та постановивши до стягнення: 3% річних у розмірі 249,66 грн. та інфляційне збільшення у розмірі 496,43 грн. В іншій частині позовних вимог відмовив за безпідставністю.

Відповідач із рішенням суду першої інстанції не погодилась та подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з`ясування обставин, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Вважає, що оскаржуване судове рішення постановлено неповноважним судом. Зазначає, що головуючий у справі поводив себе визиваючи, перебивав її, перешкоджав збору та витребуванню доказів по суті спору. Вважає, що головуючий суддя першої інстанції має корупційний інтерес, оскільки в ході судового розгляду справи він надавав перевагу позивачу. Указує на відсутність копії посвідчення судді ОСОБА_2 та ставить під сумнів його права здійснювати суддівську діяльність, убачає в його діях ознаки дисциплінарного проступку.

Наголошує, що рішення міськради про розрахунок Тарифу не є доказом постачання тепла до визначеного помешкання та достатнім для підтвердження обсягу споживання та витрат на виробництво і вартість палива; не враховує втрати при транспортуванні, рівномірності чи реальних об`ємів спожитої теплової енергії; не підтверджує температурного режиму в помешканні та дотриманні інших норм і правил експлуатації житлових приміщень.

Зазначає, що судом не встановлено, чи надавало АТ «Полтаваобленерго» споживачу ОСОБА_1 вчасно і відповідної якості послуги із централізованого опалення до 24.04.2019.

Вважає, що районний суд безпідставно залишив поза увагою надані нею, відповідачем, заперечення на позов, відхилив приєднані нею запити до суду, як такі, що не стосуються предмета спору.

Повідомляє, що нею було надіслано позивачу запит із 12 питаннями, який був безпідставно перенаправлений, що є порушенням вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Наголошує, що договору із АТ «Полтаваобленерго» не укладала, право на використання її персональних даних не надавала, тому вважає протиправними грошові вимоги до неї цією юридичною особою.

Заперечує її згоду на реєстрацію в Кременчуцькій об`єднаній філії АТ «Полтаваобленерго», як споживача послуг з централізованого постачання теплової енергії у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води по о/р № НОМЕР_1 . За таких обставин, враховуючи відсутність у справі документів на право користуватись публічним майном територіальної громади для своїх прибутків, вважає відсутнім право вимоги АТ «Полтаваобленерго» до неї та її родини.

Указує на відсутність у справі відомостей щодо кінцевого бенефіціара АТ «Полтаваобленерго», а також документів, на підставі яких проводився розрахунок тарифів, контракту або договору з АТ «Полтаваобленерго».

Посилаючись на положення законів України «Про доступ до публічної інформації», «Про інформацію» вимагає від позивача витребувати: інформацію про наявність рішення Кременчуцької територіальної громади про створення комунального підприємства АТ «Полтаваобленерго»; завірену копію акту приймання-передачі та документи на право власності на будівлю за фактичною адресою розташування Кременчуцької філії АТ «Полтаваобленерго», на будівлю, тепломережі та теплові пункти по яким постачається теплова енергія до квартири відповідача; розрахунки витрат та вид палива, за допомогою якого виробляється теплова енергія (пара) для опалення помешкань відповідача в січні, березні 2019 року помісячно; рахунки, створені територіальною громадою м.Кременчук для отримання надходжень за комунальні послуги; інформацію хто кінцевий бенефіціар рахунку, який вказаний у рахунку-квитанції UA2013167; інформацію про наявність у АТ «Полтаваобленерго» ліцензії на виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії; про наявність у АТ «Полтаваобленерго» КВЕД ДК 009:2010: «35.30 постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря»; розрахунок та економічне обґрунтування тарифів на постачання теплової енергії; копію типового договору про надання послуг з теплопостачання; акти про надані послуги за кожен розрахунковий місяць; акт про прийом-передачу у власність АТ «Полтаваобленерго» мереж центрального опалення та гарячого водопостачання від громад м.Кременчука до приватної власності; копії наказів №336 від 08.08.2017, №170 від 19.04.2019, якими запитувана інформація віднесена до пов`язаної з комерційною таємницею та конфіденційною інформацією. За відсутності таких доказів вважає вимоги позову до неї безпідставними.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 28.02.2023 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 22.06.2022.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 03.03.2023 у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до розгляду в порядку в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи у режимі відеоконференції відмовлено.

У вимогах апеляційної скарги відповідач, посилаючись на положення законів України «Про доступ до публічної інформації», «Про інформацію» просить витребувати від позивача: інформацію про наявність рішення Кременчуцької територіальної громади про створення комунального підприємства АТ «Полтаваобленерго»; завірену копію акту приймання-передачі та документи на право власності на будівлю за фактичною адресою розташування Кременчуцької філії АТ «Полтаваобленерго», на будівлю, тепломережі та теплові пункти по яким постачається теплова енергія до квартири відповідача; розрахунки витрат та вид палива, за допомогою якого виробляється теплова енергія (пара) для опалення помешкань відповідача в січні, березні 2019 року помісячно; рахунки, створені територіальною громадою м.Кременчук для отримання надходжень за комунальні послуги; інформацію хто кінцевий бенефіціар рахунку, який вказаний у рахунку-квитанції UA2013167; інформацію про наявність у АТ «Полтаваобленерго» ліцензії на виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії; про наявність у АТ «Полтаваобленерго» КВЕД ДК 009:2010: «35.30 постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря»; розрахунок та економічне обґрунтування тарифів на постачання теплової енергії; копію типового договору про надання послуг з теплопостачання; акти про надані послуги за кожен розрахунковий місяць; акт про прийом-передачу у власність АТ «Полтаваобленерго» мереж центрального опалення та гарячого водопостачання від громад м.Кременчука до приватної власності; копії наказів №336 від 08.08.2017, №170 від 19.04.2019, якими запитувана інформація віднесена до пов`язаної з комерційною таємницею та конфіденційною інформацією.

Вирішуючи заявлене клопотання, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення, оскільки розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними матеріалами, тоді як запитувані відомості, за відсутності зустрічних вимог споживача послуг, не стосуються предмету спору про стягнення заборгованості.

Відзив на апеляційну скаргу не находив.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно Статуту АТ «Полтаваобленерго» (нова редакція), затвердженого загальними зборами акціонерів від 17.04.2019, протокол №21, згідно рішення загальних зборів від 17.04.2019 змінено найменування ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО, а також змінено тип акціонерного товариства з публічного на приватне.

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО є новим найменуванням ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО, яке було новим найменуванням Відкритого акціонерного товариства Полтаваобленерго відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства».

Товариство є правонаступником державної акціонерної енергопостачальної компанії «Полтаваобленерго», заснованої у формі відкритого акціонерного товариства відповідно до наказу Міністерства енергетики та електрифікації України від 28 липня 1995 року № 132, шляхом перетворення державного енергопостачального підприємства у державну акціонерну енергопостачальну компанію «Полтаваобленерго» відповідно до Указу Президента України №282/95 від 04 квітня 1995 року «Про структурну перебудову в електроенергетичному комплексі України».

На момент створення Товариства його єдиним засновником була держава в особі Міністерства енергетики України. На момент державної реєстрації цього Статуту акціонерами Товариства є фізичні та юридичні особи, які набули право власності на акції Товариства у процесі приватизації та у інших випадках, передбачених законодавством.

Товариство по всьому майну, правам та обов`язкам є правонаступником ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО, яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства Полтаваобленерго, правонаступника державної акціонерної енергопостачальної компанії «Полтаваобленерго»./а.с.11-13/

АТ «Полтаваобленерго», в особі Кременчуцької об`єднаної філії, на підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 11.08.2000 №1515, надає послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 по о/р №162322, власник ОСОБА_1 /а.с.14,45/

Тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води для АТ «Полтаваобленерго» встановлено рішеннями виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 29.10.2018 №1386, від 08.02.2019 №169./а.с.7-8, 9-10/

Згідно розрахунку сума заборгованості за послуги «централізоване опалення» за період із січня по травень 2019 року станом на 12.07.2021 о/р 162322 адреса: АДРЕСА_1 становить 3697,91 грн., із яких: січень 2019 року борг за опалення - 1383,65 грн.; лютий 2019 року - борг за опалення 1090,60 грн.; березень 2019 року - борг за опалення 1047,70 грн.; квітень 2019 року - борг за опалення 175,96 грн./а.с.5/; індексу інфляції - 561,06 грн.; 3% річних - 249,90 грн./а.с.6/

Станом на 01.12.2021 сума основної заборгованості за спожиті послуги з «централізованого опалення» сплачена відповідачем частково, а саме: 11.08.2021 в сумі 175,96 грн. та 28.09.2021 у сумі 1 090,60 грн.; залишок боргу 2 431,35 грн./а.с.49-50,62/

Частково задовольняючи позов, районний суд виходив із того, що між сторонами виникли фактичні договірні відносини, тобто не визначений інший, ніж встановлений у пункті 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення термін внесення платежів, саме з 21 числа кожного місяця, наступного за тим, в якому були надані відповідні послуги. Оскільки відповідач не в повному обсязі та несвоєчасно сплачувала кошти за надані послуги, суд погодився із розрахунком боргу за послуги із централізованого опалення, постановивши до стягнення за січень 2019 року - 1383,65 грн. та за березень 2019 року - 1047,70 грн.

Однак суд не погодився із розрахунком розмірів інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми та перевіривши їх в програмі «Ліга: Закон» за адресою - https://ips.ligazakon.net/calculator/ff (Розділ Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій) навів власний розрахунок, а саме:

1. По боргу за січень 2019 року у розмірі 1383,65 грн. - розмір інфляційних втрат на суму боргу із дотриманням правил заокруглення у 1384 грн. за період в межах позовних вимог із 01 березня 2019 року по 30 червня 2021 року становить 200,24 грн., - розмір 3% річних від простроченої суми - 96,62 грн. ;

2. По боргу за лютий 2019 року у розмірі 1090,60 грн. - розмір інфляційних втрат на суму боргу із дотриманням правил заокруглення у 1091 грн. за період в межах позовних вимог із 01 квітня 2019 року по 30 червня 2021 року становить 146,71 грн., - розмір 3% річних від простроченої суми - 73,62 грн.;

3. По боргу за березень 2019 року у розмірі 1047,70 грн. - розмір інфляційних втрат на суму боргу із дотриманням правил заокруглення у 1048 грн. за період в межах позовних вимог із 01 травня 2019 року по 30 червня 2021 року становить 129,16 грн., - розмір 3% річних від простроченої суми - 68,13 грн.;

4. По боргу за квітень 2019 року у розмірі 175,96грн. - розмір інфляційних втрат на суму боргу із дотриманням правил заокруглення у 176 грн. за період в межах позовних вимог із 01 червня 2019 року по 30 червня 2021 року становить 20,32 грн., - розмір 3% річних від простроченої суми - 10,99 грн.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції погоджується, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи та зроблені на підставі правильно застосованих норм матеріального і процесуального права. При цьому враховує наступне.

Спірні правовідносини виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються, зокрема, Законом України від 24 червня 2004 року №1875-IV «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно ч.2 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник. Власником закон визначає фізичну або юридичну особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку (абз. 7 ч.1 ст.1 цього Закону); споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу (абз.14 ч.1 ст.1 Закону).

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

Згідно п.5 ч.3 ст.20 указаного Закону, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 26.09.2018 по справі №750/12850/16-ц та від 06.11.2019 у справі №642/2858/16, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Враховуючи, що товариство належним чином виконувало взяті на себе зобов`язання, а відповідач користувався наданими йому послугами, проте не здійснював їх повну оплату, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо обов`язку відповідача з оплати отриманих ним житлово-комунальних послуг.

Доводи апеляційної скарги правильність таких висновків не спростовують та, фактично, зводяться до нерозуміння природи зобов`язання, що відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 19.03.2021 №904/2073/19, не звільняє споживача послуг від його виконання. Поряд із цим питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування.

Згідно статей 12,13,81 ЦПК України, обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Наведений процесуальний обов`язок відповідачем не виконано та не надано доказів, що вона, ОСОБА_1 , не є отримувачем послуг, відтак, як їх отримувач та власник житла, несе тягар його утримання та має сплатити їх вартість за період із січня по травень 2019 року згідно розрахунку за встановленими тарифами на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання для потреб населення згідно рішень виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 29.10.2018 №1386, від 08.02.2019 №169, які не оскаржувалися відповідачем у судовому порядку, у тому числі відповідно до показників технічного пристрою для обліку спожитої послуги з постачання теплової енергії.

При цьому апеляційний суд враховує, що відповідач, як споживач послуг, маючи сумніви щодо обсягу споживання, не зверталася до позивача для взаємозвірки та проведення перерахунку. Доказів її звернення зі скаргами щодо невідповідності температурного режиму в помешканні чи фіксації інших порушень, які могли б вплинути на розмір заборгованості, відповідачем не надано, із зустрічними вимогами ОСОБА_1 також не зверталася, а тому за правилами ч.4 ст.12 ЦПК України несе ризик настання наслідків із цим пов`язаних.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у АТ «Полтаваобленерго» права вимоги за цим позовом спростовуються вимогами законів України «Про ліцензування видів господарської діяльності»,«Про ринок електричної енергії», якими керується позивач у своїй діяльності та Постановою від 16.11.2018 №1442 про видачу АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» ліцензії з розподілу електричної енергії, відомості щодо яких, як і установчі документи товариства є у відкритому доступі та під сумнів судом не ставляться.

Натомість твердження відповідача про порушення АТ «Полтаваобленерго» вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» щодо не надання запитуваної, у тому числі через суд, інформації, розробником якої є товариство, мають самостійний спосіб врегулювання/оскарження, не пов`язаний із цим спором.

Інших доводів на спростування підставності стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та його розрахунку апеляційна скарга не містять.

Відтак, за відсутності оформлених договірних відносин, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, сформованій у справі №6-2023цс15 від 16.12.2015.

При розрахунку інфляційних втрат у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин за аналогією закону підлягають застосуванню положення Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Порядок індексації грошових коштів визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункт четвертий згаданого Порядку), що відповідає позиції Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19.

Здійснивши перерахунок нарахованих позивачем 3% річних та інфляційних втрат за допомогою калькулятора штрафів системи «Ліга-Закон», суд першої інстанції правильно визначив розмір загальний розмір інфляційних втрат, що становить 496,43 грн., загальний розмір штрафних санкцій у вигляді 3% річних від прострочених сум - 249,66 грн. Доводів щодо спростування наведеного судом розрахунку апеляційна скарга не містить.

Стосовно порушення норм процесуального закону, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, у тому числі, якщо: справу розглянуто неповноважним складом суду (п.1); в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою (п.2).

Згідно статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

У цій справі наявний протокол автоматичного розподілу судової справи між суддями Автозаводського районного суду м.Кременчука від 12.08.2021, яким визначено головуючого суддю Нестеренко С.Г./а.с.17-18/

За змістом частини другої статті 16 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» повноваження судді в судовому засіданні з розгляду справи підтверджуються мантією та нагрудним знаком. При цьому наявність або відсутність у судді посвідчення під час розгляду судової справи жодним чином не впливає на обсяг його повноважень щодо здійснення правосуддя у певному суді, що надані у порядку, встановленому законом.

Доводи апеляційної скарги, що головуючий суддя першої інстанції поводив себе визиваючи, перебивав її, перешкоджав збору та витребуванню доказів по суті спору не є підставою для застосування ч.3 ст.376 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення; 3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; 7) скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 8) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-7 частини першої цієї статті.

Такий перелік є вичерпним. Відтак, апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги не має право та не наділений повноваженнями визначати право на діяльність Автозаводського районного суду м.Кременчука (п.3 апеляційної скарги).

Згідно п.1 ст. 6 Конвенції міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Стосовно розподілу судових витрат, колегія суддів приймає до уваги наступне.

За змістом пункту дев`ятого частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та ІІ групи, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого в тім, що ОСОБА_1 є законним представником (опікуном) дитини з інвалідністю ОСОБА_3 , 2017 року народження.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що відповідач звільнений від сплати судового збору, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору слід компенсувати за рахунок держави.

З огляду на викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині розподілу судових витрат, які слід компенсувати за рахунок держави. В іншій частині рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 22 червня 2022 року скасувати в частині розподілу судових витрат.

Судові витрати АТ «Полтаваобленерго» за подачу позову в розмірі 2 224,66 грн. компенсувати за рахунок держави.

В іншій частині рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 22 червня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23.05.2023.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.А. Лобов