Придніпровський районний суд м.Черкаси

Справа №711/5766/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

02 листопада 2023 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі Щокань В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення грошових коштів, як страхового відшкодування за завдану майнову шкоду, -

в с т а н о в и в :

Позивач ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», через свого представника Дяченка Віктора Івановича, звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, як страхового відшкодування за завдану майнову шкоду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.07.2019 між ПрАТ «Страхова компанія «УHIKA» та ОСОБА_2 укладено Договір добровільного страхування на транспорті №001357/4057/0000005, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням, зокрема транспортним засобом «Nissan Qashqai», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Як вбачається з відповіді від НПУ ідентифікатор картки ДТП у системі НПУ №123227, 12.03.2020 о 15 год. 40 хв. у м. Черкаси сталася дорожньо-транспортна пригода за участі двох автомобілів, а саме «Chevrolet Cruze» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «Nissan Qashqai» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 .

Позивач вказує, що постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі №711/2089/20 від 15.04.2020 встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 12.03.2020 серія ДПР18 № 319584, ОСОБА_1 12.03.2020 о 15 год. 40 хв. у м. Черкаси, керував автомобілем «Chevrolet Cruze», д/н НОМЕР_2 , по вул. Молоткова, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. В.Чорновола, не надав переваги у русі автомобілю «Nissan Qashqai», д/н НОМЕР_1 , який рухався по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення, чим порушив вимоги п. 16.11, 2.3 «б» Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладанням на нього штрафу у сумі 340 (триста сорок) гривень. Дана постанова набрала законної сили.

Як зазначено, внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, застрахованому транспортному засобу «Nissan Qashqai», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , завдано механічних ушкоджень, і, відповідно, страхувальник зазнав матеріального збитку.

Так, 13.03.2020 потерпілий від дорожньо-транспортної пригоди, звернувся до страховика ПрАТ «СК «Уніка» із заявою № 00347857 про подію, що має ознаки страхового випадку, із поясненнями.

Для встановлення характеру шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Nissan Qashqai», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 13.03.2020 ПрАТ «СК «Уніка» проведено його огляд, про що складено Акт №00347857 огляду транспортного засобу (дефектна відомість) та замовлено проведення експертного авто-товарознавчого дослідження (оцінки) колісного транспортного засобу у ТОВ «СЗУ Україна». Відповідно до Звіту ТОВ «СЗУ Україна» №2926 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 01.04.2020, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Nissan Qashqai», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 60 776 грн. 49 коп. Крім того, згідно з Рахунком № від 23.03.2020 ТОВ «МЕТКА», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу автомобіля «Nissan Qashqai», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 60 759 грн. 35 коп.

До того ж, як вбачається зі страхового акту №00347857 від 01.04.2020, виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору, Страховиком ПрАТ «СК «Уніка» прийнято рішення про визнання вказаної події страховим випадком та виплату страхового відшкодування за Договором у розмірі 55 759 грн. 35 коп., шляхом безготівкового перерахування на рахунок ТОВ «МЕТКА», що підтверджується платіжним дорученням №145164 від 02.04.2020.

У позовній заяві також зазначено, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Chevrolet Cruze», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким у момент дорожньо-транспортної пригоди, керував ОСОБА_1 , була застрахована у ПрАТ «СК «ВУСО», відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР196569247 з лімітом відповідальності за шкоду майну у розмірі 100 000 грн. 00 коп. та франшизою 2000 грн. 00 коп.

Відносини ж між відповідачем та його страховиком ПрАТ «СК «ВУСО» регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та правилами статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з частиною першою зазначеної статті, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу в розмірі ліміту відповідальності.

Отже, оскільки страховиком (ПрАТ «СК «Уніка») здійснено виплату страхового відшкодування, а цивільно-правова відповідальність відповідача, винуватця у ДТП, була застрахована, ПрАТ «СК «Уніка» звернулося до ПрАТ «СК «ВУСО» щодо виплати страхового відшкодування.

ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило відшкодування ПрАТ «СК «Уніка» у сумі 38 274 грн. 94 коп., відповідно до платіжного доручення № 10927 від 21.04.2020. Таким чином, страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР 196569247.

У зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні у межах фактичних витрат до ПрАТ «СК «Уніка» позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України розрахунок суми, що стягується, оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача, як володільця транспортного засобу була застрахована за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів у ПрАТ «СК «ВУСО», страховиком було перераховано компенсацію у розмірі 38 274 грн. 94 коп., з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди, сплаченої позивачем і страховою виплатою за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме: 55 759 грн. 35 коп. (розмір шкоди, відшкодований позивачем) - 38 274 грн. 94 коп. (страхова виплата здійснена ПрАТ «СК «ВУСО» у порядку регресу, відповідно платіжного доручення № 10927 від 21.04.2020) = 17 484 грн. 41 коп. (різниця, що підлягає відшкодуванню відповідачем).

Таким чином, до ПрАТ «СК «Уніка» перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» - у порядку суброгації.

Як зазначено, відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, з метою досудового врегулювання спору, відповідачеві, 03.03.2023 направлено досудову вимогу № 27480 (Вих. № 4054/1-2), однак ніяких дій зі сторони відповідача щодо відшкодування завданих збитків у досудовому порядку проведено не було.

Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування за завдану майнову шкоду у розмірі 17484 грн.41 коп.

Ухвалою суду від 25.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Дана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядається у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Крім того, залучено до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ВУСО». Сторонам та третій особі встановлено строк для подачі заяв по суті справи. До того ж, сторони та третя особа заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали.

У судове засідання представник позивача ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. 30.10.2023 представником позивача за довіреністю Афанасьєвим С.В. подано заяву № 4888/3-2 від 30.10.2023 про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Крім того, у п. 4 прохальної частини позовної заяви зазначено, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.

У судове засідання відповідач не з`явився, хоча судом повідомлявся у встановленому законом порядку про місце, день і час розгляду справи, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що у контексті положень п. 3 ч. 8 ст. 128, ст. 131 ЦПК України, суд вважає, як повідомлення відповідача належним чином. Слід також зазначити, що згідно з положеннями ст. 8 ЦПК України, інформація про рух справи є відкритою, оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України у мережі Інтернет, за якою можливо дізнатися необхідну інформацію щодо справи. Відзив на позовну заяву не подано.

Справу вирішено за правилами заочного розгляду, визначеними ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, який повідомлявся судом у встановленому законом порядку про час, дату і місце розгляду справи та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову.

Враховуючи думку позивача та його представника, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.07.2019 між ПрАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_2 укладено Договір добровільного страхування на транспорті №001357/4057/0000005, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Nissan Qashqai», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відповідно до умов даного договору, ПрАТ «СК «Уніка» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку (зокрема дорожньо-транспортної пригоди) сплатити страхове відшкодування.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , 12.03.2020 о 15 год. 40 хв. у м. Черкаси, керував автомобілем «Chevrolet Cruze», д/н НОМЕР_2 , по вул. Молоткова, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. В.Чорновола, не надав переваги у русі автомобілю «Nissan Qashqai», д/н НОМЕР_1 , який рухався по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення, що також підтверджується відповіддю від НПУ (ідентифікатор картки ДТП в системі НПУ - № 123227). Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.04.2020 у справі № 711/2089/20 визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладанням на нього штрафу у сумі 340 (триста сорок) гривень, у зв`язку з порушенням ним, як учасником дорожнього руху, правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Держави, судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. Вказана постанова набрала законної сили 27.04.2020.

Суд звертає увагу на те, що вказані обставини не доказуються при розгляді цієї справи, враховуючи положення ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України, якими визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , - автомобіль «Nissan Qashqai», д/н НОМЕР_1 , 2018 року випуску, належить ОСОБА_2 .

Так, 13.03.2020, ОСОБА_2 , звернулася до ПрАТ «СК «Уніка» із заявою №00347857 про подію, що має ознаки страхового випадку, із поясненнями. Після ДТП пошкоджений транспортний засіб «Nissan Qashqai», д/н НОМЕР_1 , оглянутий, про що 13.03.2020 складено акт №00347857 огляду транспортного засобу (дефектна відомість) та замовлено проведення експертного автотоварознавчого дослідження (оцінки) колісного транспортного засобу у ТОВ «СЗУ Україна».

За даними звіту ТОВ «СЗУ Україна» № 2926 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 01.04.2020, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Nissan Qashqai», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 60 776 грн. 49 коп.

Разом з тим, згідно з рахунком № від 23.03.2020 ТОВ «МЕТКА», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу автомобіля «Nissan Qashqai», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 60 759 грн. 35 коп.

Відповідно до Страхового акту №00347857 від 01.04.2020 за умовами договору добровільного страхування на транспорті №001357/4057/0000005 від 23.07.2019 (страхувальник ОСОБА_2 ), визнано вказаний вище випадок страховою подією та складено розрахунок суми страхового відшкодування, на суму 55759 грн. 35 коп.

02.04.2020 ПрАТ «СК «Уніка» перерахувало на рахунок ТОВ «МЕТКА» кошти у розмірі 55759 грн. 35 коп., в якості страхового відшкодування, згідно з договором №001357/4057/0000005 від 23.07.2019, що підтверджується платіжним дорученням № 145164 від 02.04.2020.

До того ж, судом встановлено, що на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Chevrolet Cruze», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким у момент дорожньо-транспортної пригоди, керував ОСОБА_1 , була застрахована у ПрАТ «СК «ВУСО» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР196569247 з лімітом відповідальності за шкоду майну у розмірі 100 000 грн. 00 коп. та франшизою у розмірі 2000 грн. 00 коп.

Таким чином, оскільки ПрАТ «СК «Уніка» здійснило виплату страхового відшкодування, а цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , тобто винуватця у ДТП, була застрахована, ПрАТ «СК «Уніка» звернулося до ПрАТ «СК «ВУСО» щодо виплати страхового відшкодування.

Разом з тим, ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило відшкодування ПрАТ «СК «Уніка» у сумі 38 274 грн. 94 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 10927 від 21.04.2020.

Отже, страховик ОСОБА_1 виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР № 196569247, у розмірі ліміту відповідальності.

За змістом статті 993 ЦК України у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, до ПрАТ «СК «Уніка» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» - у порядку суброгації.

З метою досудового врегулювання спору, 03.03.2023 ПрАТ «СК «Уніка» направило ОСОБА_1 досудову вимогу №27480 (Вих.№4054/1-2), щодо відшкодування завданих збитків у досудовому порядку, яка залишена останнім без реагування.

Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Цивільне процесуальне законодавство закріплює положення щодо того, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому жодні докази для суду не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч. 1, 2 ст 89 ЦПК України).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, ЦК України, Законом України "Про страхування", Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Слід зазначити, що Закон України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

За змістом пункту 2.1 статті 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Статті 979 ЦК України та 16 Закону України "Про страхування" визначають, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором (абз. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України).

Згідно з ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України).

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За загальним правилом, згідно з положеннями статті 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Однак спеціальні норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або Моторно-транспортне страхову бюро України не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Положеннями статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Отже, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено на страховика (винної особи), у межах, встановлених цим Законом, та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Разом із тим порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, встановлено статтею 1194 ЦК України, за змістом якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, страховик відповідальності винної у дорожньо-транспортній пригоді особи на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі статті 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Згідно з положеннями статті 11 ЦК України, заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 ЗУ).

Потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу (п. 1.3 ч. 1 ЗУ). дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки (п. 1.12 ч .1 ЗУ). Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування п.п. 9.1, 9.4 ст. 9 ЗУ).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 цього Закону передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Суброгація (subrogation) це перехід до страховика на підставі відповідного акту права вимоги, яке страхувальник має щодо особи, винної у збитках. Це правило поширюється на страховика лише на суму фактично виплаченого ним страхового відшкодування (передання страхувальником страховикові права на стягнення заподіяної шкоди з третіх (винних) осіб у межах виплаченої суми).

Суброгація випливає безпосередньо із закону і не потребує підтвердження договором страхування. Доказами наявності у страховика права вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди, є договір страхування і документ, який підтверджує виплату страхового відшкодування. Основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди та у зв`язку з яким було виплачено страхове відшкодування і заміну в ньому кредитора. Право суброгації виникає із страхових відносин, які є договірними. При суброгації заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинені збитки особа свій обов`язок щодо їх компенсації не виконала, тому заміна сторін у зобов`язанні не замінює й порядку обчислення та перебігу строку позовної давності згідно з ч. 1 ст. 262 ЦК України.

Вирішуючи даний спір, судом достеменно встановлено, що на підставі Страхового акту № 00347857 за Договором добровільного страхування на транспорті №001357/4057/0000005 від 23.07.2019 та розрахунку суми страхового відшкодування, ПрАТ «СК «УНІКА» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ТОВ «Метка» у розмірі 55759 грн. 35 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 145164 від 02.04.2020.

У свою чергу, ПрАТ «СК «ВУСО», тобто страховик цивільно-правової відповідальності ОСОБА_1 , здійснило страхове відшкодування на користь ПрАТ «СК «УНІКА» у розмірі 38 274 грн. 94 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 10927 від 21.04.2020.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем, у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілого у деліктному зобов`язанні.

У даному випадку суд погоджується з доводами позивача про те, що до ПрАТ «СК «УНІКА», яке виплатило страхове відшкодування, у межах фактичних витрат, перейшло право вимоги до винної у настанні ДТП особи ОСОБА_1 , яке страхувальник, який отримав страхове відшкодування, мав до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Таким чином, ПрАТ «СК «УНІКА» має право вимоги до винуватця ДТП відповідача по справі, на суму 17484 грн. 41 коп. [55759 грн. 35 коп. (розмір шкоди, відшкодований позивачем) - 38 274 грн. 94 коп. (страхова виплата, здійснена ПрАТ «СК «ВУСО» у порядку регресу) = 17484 грн. 41 коп.].

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі, а саме, - необхідно стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 17484 грн. 41 коп.

Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 2684 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 3997 від 05.04.2023.

Таким чином, оскільки, позовні вимоги ПрАТ «СК «УНІКА» задоволено у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2684 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 141, 259, 265, 273, 280-284 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (, м. Київ, вул. Теліги Олени, 6 літ. В) суму страхового відшкодування за завдану майнову шкоду у розмірі 17484грн. 41коп., а також судовий збір у розмірі 2684грн. 00коп., а всього 20168грн. 41коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 10.11.2023.

Головуючий: С. М. Позарецька