Справа №442/2642/23
Провадження №2/442/684/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі :

головуючого судді Хомика А.П.,

з участю секретаря судового засідання Лужецької С.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, -

встановив :

24.04.2023 позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати їхній шлюб, та визначити місце проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування позову покликається на те, що 22 липня 2004 року уклала шлюб з ОСОБА_2 . Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.03.2015 року у справі №442/226/15-ц шлюб між ними розірвано. Приблизно з січня 2015 року сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, під час цього народилась дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Будучи вагітною другою дитиною сторони уклали шлюб повторно. Після цього в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказує, що з літа 2022 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, вона втратила почуття любові та поваги до відповідача. Сім`я фактично розпалась, в кожного з них своє особисте життя, а шлюб носить лише формальний характер.

Зазначає, що вони з відповідачем узгодили, що син ОСОБА_5 буде проживати разом з матір`ю, а дочка ОСОБА_6 разом з батьком, оскільки вона навчається в першому класі школи, яка розташована неподалік будинку де проживає відповідач. Важливим є те, що син проявляє більшу прив`язаність до матері, а дочка до батька, відповідача по справі та проживає з ним з 01 вересня 2022 року на постійній основі.

Позивачка подала заяву, в якій просить слухати заяву без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задоволити.

Представник відповідача подав заяву, в якій просить слухати справу в його відсутності. Відповідач визнає позов повністю.

Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області подав заяву, в якій просить проводити розгляд справу без його участі та без проведення звукозапису. При прийнятті рішення покладаються на думку суду.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 зазначеної статті закріплено обов`язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який 24 лютого 2017 року зареєстрований у виконавчому комітеті Стебницької міської ради, актовий запис №4, що підтверджується оригіналом Свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 від 24.02.2017 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народилась дочка ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_2 , виданим 23.02.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №116.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народився син ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_3 , виданим повторно 15.11.2017 року Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №22.

Згідно Довідки №2/49 від 03.04.2023 року, виданої головою ОСББ «Калина Дім» Н.Комарницькою, за адресою: АДРЕСА_2 фактично проживають без реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відтак, аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, їхній шлюб існує формально, примирення між ними не можливе, тому є всі підстави для розірвання шлюбу.

Що стосується визначення місця проживання дитини, то суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з ч. 3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч.ч. 2, 7-9ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За приписами ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», рішення від 11липня 2017 року у справі «М. С. проти України»).

Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

У відповідності до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Згідно ст. 141 СК Українимати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Беручи до уваги те, що дочка проживає з відповідачем з 01 вересня 2022 року, а мати має можливість забезпечити сину місце проживання, сприяти належному вихованню та розвитку дитини, суд приходить до переконання, що слід визначити місце проживання сина з матір`ю, а дочки - з батьком.

За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-83, 141, 206, 223, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 24 лютого 2017 року у виконавчому комітеті Стебницької міської ради, актовий запис №4.

Визначити місце проживання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а дочки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області, .

Суддя А.П. Хомик