Придніпровський районний суд м.Черкаси

Справа № 711/2983/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.11.2023 м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого-судді - Позарецької С.М.,
при секретарі - Щокань В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Черкаси цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про постановлення додаткового рішення щодо розподілу удових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -
в с т а н о в и в :
Позивач ОСОБА_1 звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
За позовними вимогами позивач просив: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 06.12.2019, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрований у реєстрі за № 3330, про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 ; судові витрати віднести на рахунок відповідача.
Ухвалою суду від 19.05.2023 позовну заяву прийнято, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.
05.07.2023 до суду надійшов письмовий відзив АТ КБ «Приватбанк» на позовну заяву, але представником не надано довіреність щодо представництва позивача, в тому числі щодо права подачі та підпису такої процесуальної заяви, не вказано прізвище, ім`я та по-батькові представника, а тому він повернутий без розгляду, на підставі ч.4 ст. 183 ЦПК України.
Ухвалою суду від 26.07.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.08.2023 позовні вимоги задоволені частково: визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3330 від 06.12.2019, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 ; стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (код ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати - судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.; в іншій частині відмовлено.

До суду позивачем, відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, подано заяву про постановлення додаткового рішення, тобто про стягнення з АТ КБ «Приватбанк» на його користь 11030грн., як витрати за наданому йому правничу допомогу адвоката.

Вказана заява прийнята та призначена до судового розгляду.

В судове засідання учасники справи та їхні представники не з`явились, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

Частиною четвертою статті 270 ЦПК України визначено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги підлягають до часткового задоволення за таких підстав:

встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.08.2023 позовні вимоги задоволені частково: визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3330 від 06.12.2019, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 ; стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (код ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати - судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.; в іншій частині відмовлено.

У позовній заяві позивачем зазначено орієнтовний розрахунок судових витра: сплачений судовий збір та витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги адвоката у розмірі 20000грн. Крім того, під час судового розгляду справи представником позивача адвокатом Барською Т.М. було заявлено, що докази понесених витрат на правничу допомогу адвоката будуть надані відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України. Відповідну заяву позивачем було подано до суду 28.08.2023 (надійшла заява до суду 30.08.2023), про що свідчить поштове відправлення та опис цінного листа.

Таким чином, суд вважає, що позивачем дотримані строки щодо подачі заяви про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання про судові витрати.

У матеріалах справи наявні документи, які досліджені судом, зокрема: договір про надання правової допомоги від 25.07.2023, укладений між адвокатом Барською Т.М. та Лукашенком Д.В. щодо здійснення, зокрема, - представництва у справі №711/2983/23; додаток 1 до договору від 25.07.2023, яким визначені розрахунок вартості однієї години надання послуг, додаткова винагорода адвоката за досягнення позитивного рішення у справі; опис робіт (наданих послуг) від 26.08.2023 консультація клієнта, узгодження правової позиції, вивчення характеру спірних правовідносин, позову та доданих до нього доказів, представництво та захист інтересів клієнта у суді першої інстанції, додаткова винагорода адвоката за досягнення позитивного рішення у справі; акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом від 26.08.2023, вартість яких 11030грн. 00коп., квитанція від 28.08.2023 про оплату 11030грн. 00коп.; ордер адвоката серія СА №1057681 від 26.07.2023.

Відповідачем відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення подано не було.

Суд вважає, що вказані докази є належними і допустимими, у розумінні ст.ст. 76-82 ЦПК України. Порядок та строки подачі доказів представником позивача дотримані.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати (п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 270 ЦПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Як передбачено ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Як передбачено ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 (справа №904/5407/18) зауважує, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22.02.2005 у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

Отже, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Таким чином, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення з відповідача АТ КБ «Приватбанк» на користь позивача ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 5000грн. 00коп., які є доведеними належними та допустимим доказами, а також враховуючи складність справи, часткове задоволення пред`явлених позовних вимог немайнового характеру, види і обсяг виконаних робіт та наданих послуг, які визначені у описі робіт (наданих послуг) у цій справі. Крім того, суд враховує той факт, що розмір таких витрат 5000грн. 00коп. є справедливим, не завищеним і співмірним з тим обсягом наданих послуг (виконаних робіт). В іншій частині слід відмовити. Підстав для зменшення розміру таких витрат, окрім наведених вище, суд не вбачає, про що також не заявляла і сторона відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 268, 270 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000грн. 00коп.

В іншій частині відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст ухвали складено 23.11.2023.

Головуючий: С. М. Позарецька