Справа №705/4585/23
2/705/2130/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2023 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі судді Годік Л.С. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Умань справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої залиттям квартири, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої залиттям квартири.

Зазначає, що йомуна праві приватної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 09.01.2007 року.

Відповідно до акту про залиття, аварію, що трапилася на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 19.07.2023 року проведеного КП «Уманське РЕУ №3» його квартиру АДРЕСА_2 було залито водою власником кв. АДРЕСА_3 ОСОБА_2 , залито стелі та стіни на кухні. Стеля підшита пластиковою вагонкою, стіни поклеєні шпалерами. Необхідно зняти вагонку зі стелі і провести протигрибкові заходи, замінити зіпсовану електропроводку та замінити шпалери на стінах в кухні кв. АДРЕСА_2 власника ОСОБА_1 . Згідно висновку комісії прийнято рішення, що ремонтні роботи в кв. АДРЕСА_2 власника ОСОБА_1 , виконати за рахунок власника кв. АДРЕСА_3 .

Відповідно до висновку №21/08-23/БУД будівельно-технічного дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди спричиненої пошкодженням квартири внаслідок залиття, складеного 21.08.2023 року, вартість матеріальної шкоди, заподіяної власнику кв. АДРЕСА_2 , становить 18 034,00 грн.

Відповідач добровільно відремонтувати пошкоджене майно чи відшкодувати вартість ремонтних робіт не бажає.

Крім того, вказує, що внаслідок залиття він отримав сильний стрес, який позначився на перебігу його звичайного життя, оскільки він хвилювався як надалі буде проживати у залитій квартирі та змушений був переїхати проживати у інше житло для проведення ремонтних робіт та усунення наслідків затоплення, також, залиття його квартири відповідачем вже було неодноразово. Враховуючи понесений ним обсяг душевних та психічних страждань, вважає за доцільне стягнути з відповідача на його користь 5000 грн. моральної шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на ОСОБА_2 - відповідача, покладено обов`язок щодо відшкодування йому шкоди внаслідок залиття квартири з її вини.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 18 034,00 грн., моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., судові витрати в розмірі 4684 грн., які складаються з 2000 грн. витрат за проведення експертного дослідження та судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Ухвалою судді від 18 вересня 2023 року у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Станом на день розгляду справи відповідач відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву не подав.

Суд, дослідивши в сукупності усі матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Положеннями частини другої статті 13 ЦК України установлено, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Згідно з частинами першою, другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом частини другої статті 1166 ЦК України цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Пунктом 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 встановлено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого наведена у додатку № 4 до вказаних Правил.

Згідно додатку № 4 вказаних Правил акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) має містити відомості: про дату та місце його складання; склад комісії; адресу, за якою трапилось залиття; описуються подія та наслідки події (що залито, обсяги робіт, ушкодження); причина залиття; висновки та рекомендації комісії; відомості про особу, яка заподіяла шкоду; підписи членів комісії. Крім того, з вказаним актом мають бути ознайомлені мешканці квартир.

Пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, передбачено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньобудинкових мереж водопостачання та водовідведення та з`ясування питання чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма вказаного акта встановлена в додатку №4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

В Акті про залиття обов`язково описується що трапилося і які наслідки (що залите, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено, чітко зазначається причини залиття (несанкціоноване втручання мешканців квартири у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.).

Тобто, факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність. В такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи підписувати складений акт відмовилися та зазначити причини такої відмови.

Основною метою при складанні акту залиття квартири є встановлення причин залиття, та осіб, відповідальних за спричинену шкоду.

Судом встановлено, щовідповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13281909 від 19.01.2007 року ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 09.01.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-11 (а.с.4,8,5,6).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_2 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , розташованої поверхом вище квартири позивача (а.с.7).

19.07.2023 року відбулося залиття належної позивачеві квартири з вище розташованої над нею квартири АДРЕСА_5 , що підтверджується Актом про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 19.07.2023 року, складеним працівниками КП «Уманське РЕУ № 3» та затвердженого директором РЕУ № 3 (а.с.17).

Як слідує з Висновку №21/08-23/БУД будівельно-технічного дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди спричиненої пошкодженням квартири внаслідок залиття, складеного 21.08.2023 року,замокання житлової квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 , що знаходиться на 1-му поверсі, відбулося внаслідок замокання через перекриття між першим та другим поверхом із приміщень житлової квартири АДРЕСА_5 в наслідок пошкодження каналізаційних труб. Крім того, затоплення житлової квартири АДРЕСА_7 відбувалось неодноразово (а.с.9-20).

Згідно зазначеного Акту про залиття, аварію, що трапилася па системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 19.07.2023 року, квартиру АДРЕСА_2 було залито водою власником кв. АДРЕСА_3 ОСОБА_2 , залито стелі та стіни на кухні. Стеля підшита пластиковою вагонкою, стіни поклеєні шпалерами. Необхідно зняти вагонку зі стелі і провести протигрибкові заходи, замінити зіпсовану електропроводку та замінити шпалери на стінах в кухні.

Згідно висновку комісії прийнято рішення, що ремонтні роботи в кв. АДРЕСА_2 власника ОСОБА_1 , а саме демонтаж - монтаж вагонки на стелі в кухні, протигрибкові заходи, заміну електричної проводки на кухні, заміну шпалер на стінах кухні виконати за рахунок власника кв. АДРЕСА_3 .

В даному акті зазначено, що ОСОБА_2 комісію та власника квартири АДРЕСА_7 в свою квартиру не допустила.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що 19 липня 2023 року дійсно мало місце залиття квартири АДРЕСА_2 та таке залиття відбулося з квартири АДРЕСА_3 , що знаходиться поверхом вище, та власником якої є відповідач ОСОБА_2

21 серпня 2023 року за № 21/08-23/БУД ПП «ТехБудЕксперт» за заявою позивача було складено Висновок, відповідно до якого вартість ремонтно-відновлювальних робіт, що необхідно провести позивачеві після залиття квартири, склала 18 034,00 грн.

Вартість послуг за проведення дослідження становить 2000 грн. (а.с.21).

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до загальних підстав відповідальності за завдану майнову шкоду існує презумпція завдавача шкоди, згідно якої не позивач доводить вину відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини.

Тобто, саме відповідач має довести відсутність своєї вини у залитті квартири позивача.

Слід зазначити відповідачем не було надано суду доказів на спростування його вини.

Як слідує з положень ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Виходячи з аналізу наведених норм, суд приходить до висновку, що повне відшкодування шкоди можливе лише у випадку відшкодування потерпілій стороні всіх витрат, які необхідно понести потерпілим для відновлення його квартири у зв`язку з її залиттям.

В обґрунтування розміру завданих збитків внаслідок затоплення квартири позивачем було надано Висновок від 21 серпня 2023 року за № 21/08-23/БУД ПП «ТехБудЕксперт».

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Таким чином, суд приймає до уваги саме висновок експерта, яким зокрема визначено розмір матеріальних збитків внаслідок залиття квартири, оскільки він є належним доказом.

Таким чином, судом встановлено факт залиття квартири позивача, що підтверджується відповідним Висновком, причину та розмір завданої шкоди майну позивача, отже загальний розмір матеріальних збитків, заподіяних позивачу внаслідок залиття його квартири, яке трапилось 19.07.2023 року, становить 18 034,00 грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 , у зв`язку з чим суд приходить до висновку про доведеність в цій частині позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діяннями вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У відповідності до вимог статей 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач не зазначив у позовній заяві, якими об`єктивними доказами він може підтвердити свої твердження про те, що в результаті дій відповідача, йому було заподіяно моральну шкоду, і така моральна шкода має причинний зв`язок із залиттям квартири. Відповідно, позивач не надав таких об`єктивних доказів суду.

Враховуючи те, що позивач не підтвердив об`єктивними доказами факт заподіяння йому моральної шкоди в результаті дій відповідача, відповідно, суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи ухвалення судом рішення на користь позивача, керуючись ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог 2684,00 грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору та витрат за виготовлення Висновку про оцінку вартості спричиненої шкоди майну у розмірі 2000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 4,81,263-266,272-279,354 ЦПК України, ст.1166 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , матеріальну шкоду в розмірі 18 034,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 4684 грн., які складаються з 2000 грн. витрат за проведення експертного дослідження та судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л. С. Годік