Справа № 277/391/23
Номер рядка звіту 17
РІШЕННЯ

іменем України

"13" листопада 2023 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.В.

за участю секретаря с/з Лук`янчук Т.В.

представника позивача адвоката Романюка І.М.

представника відповідача адвоката Корзаченка В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Ємільчине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Автомагістраль» про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати, відшкодування збитків завданих орендарем

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Ємільчинського районного суду Житомирської області з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість зі сплати орендної плати в сумі 60200,00 грн., збитки завдані при використанні орендованого приміщення в розмірі 35285,69 грн., 1334,12 грн. інфляційних витрат та 3% річних в сумі 628,39 грн., а також стягнути судові витрати.

В позові позивач зазначила, що між нею та приватним підприємством «Автомагістраль» був укладений договір оренди нежитлового приміщення №15-11/21 від 15.11.2021 року.

За вказаним договором орендар отримав у користування нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 та зобов`язався сплачувати орендну плату у розмірі 10000,00 грн. за кожен місяць оренди.

Відповідачем було здійснено сплату орендної плати за договором оренди, а саме в розмірі 15000 грн. 06.01.2022 року, в розмірі 10000 грн. 31.01.2022 року, в розмірі 10000,00 грн. та в розмірі 40000,00 грн. сплачено 08.07.2022 року.

Тобто незважаючи на визначені договором розмір та періодичність платежів, відповідачем сплачено лише 74800,00 грн. зі 135000,00 грн., які нараховані за період з 15.11.2021 року по грудень 2022 року та із суттєвим простроченням строків розрахунків.

У зв`язку з несвоєчасною сплатою відповідачем орендної плати нею направлялись претензії на його адресу на які він жодним чином не відреагував.

У зв`язку з цим 22.01.2023 року її представник за участі свідків здійснили доступ до відповідного приміщення, про що складено акт від 22.01.2023 року.

В ході огляду приміщення було встановлено, що приміщення закрите навісним замком, в приміщені будь-якого майна ПП «Автомагістраль» не виявлено. При цьому, виявлено, що приміщення перебуває у непридатному для використання стані та потребує ремонту, оскільки на вікнах відсутній карниз, штори, відсутні також електролічильник, запобіжники (автомати), викручені електролампочки, стеля потребує ремонту.

25.01.2023 року її представником на місце відсутніх пристроїв захисту на електрообладнанні були встановлені нові, однак при включені автоматичного вимикача лінії розеток спрацьовував автомат, при заміні місцями автовимикачів також спрацьовував, що обумовило необхідність перевірки електроустановки ліцензованими фахівцями.

Проведенням лабораторних електровимірювальних робіт від 23.02.2023 року було встановлено, що лінія розеток не відповідає вимогам Правил технічної експлуатації електроустановок споживача (ПТЕЕС) та Правил улаштування електроустановок (ПУЕ), що призвело до потреби провести непередбачений поточний ремонт лінії розеток ліцензованими фахівцями.

З огляду на порушення відповідачем п.7.3 договору оренди вона була змушена за свій рахунок проводити ремонтні роботи та усувати пошкодження майна завдане відповідачем. Також нею було здійснено закупку відсутніх карнизу і штор у приміщення на загальну суму 14600,00 грн.

Для усунення ушкоджень приміщення був розроблений кошторис на ремонтні роботи, які були зумовлені діями відповідача, на загальну суму 20183,69 грн.

Крім цього з 30.11.2022 року по день подачі позову нею нараховано 1962,51 грн. інфляційних втрат та 3-х відсотків річних.

Враховуючи вказані обставини позивач змушена звернутись до суду з метою захисту своїх прав.

Представником відповідача було надано до суду відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволені позову повністю, зазначивши, що умовами вказаного договору було визначено, що усунення наслідків, аварій і пошкоджень на території об`єкта оренди покладається на орендаря лише тоді, якщо вони відбулися з вини орендаря. У той же час, жодних доказів вини саме орендаря позивачем суду не надано, а надані докази не доводять вину останнього.

Також умовами договору було передбачено, що орендна плата вноситься відповідно до рахунків, що виставляються орендодавцем. Натомість, додані до позову матеріали не містять жодного такого рахунку, а відтак вести мову про внесення орендної плати є щонайменше передчасним. Тож і похідні вимоги щодо стягнення нарахувань 3% річних та інфляційних втрат також є передчасними та не підлягають задоволенню.

Договором також було передбачено повернення об`єкта оренди в стані не гіршому, ніж той стан у якому він був переданий в оренду з урахуванням нормального фізичного зносу. При цьому, сторони не передбачали в договорі тлумачення понять «нормальний фізичний знос», «належний стан», «погіршення стану об`єкта», тощо, що унеможливлює здійснення порівняння об`єкта у момент передачі орендарю та у зворотному порядку.

Жодних доказів, на думку представника відповідача, пошкоджень об`єкта оренди з вини відповідача позивачем не надано, а можливе неспрацювання електропроводки чи розеток могло бути наслідком їх застарілості. Також представник відповідача вважає, що відсутні будь-які докази наявності (існування) штор чи карнизів на момент передачі об`єкта оренди орендодавцеві, їх назви, якості, кількості, вартості, тощо, що вказує на надуманість вимог позивача в частині відшкодування ймовірних так званих збитків і намагання останньої зробити повний ремонт приміщення за рахунок відповідача.

У відповіді на відзив представник позивача, зокрема зазначив, що за змістом договору оренди відповідачу було передано нежитлове приміщення, яке було в належному стані, тобто могло використовуватись за призначенням.

Натомість, виявлені в ході отримання доступу до приміщення пошкодження явно виключали можливість використання приміщення, за своїм характером не могти виникнути в ході звичайної експлуатації, що в сукупності з фактом ухилення відповідача від свого обов`язку повернути приміщення в належному стан переконливо свідчить про виникнення даних пошкоджень об`єкта оренди з відома і вини відповідача.

Крім того претензії, листи і рахунки направлялись засобами поштового зв`язку та були отримані відповідачем. Вищевказане свідчить, що в даному випадку посилання на неотримання рахунків для оплати є лише спробою відповідача уникнути оплати періоду користування приміщенням.

З огляду на викладене представник позивача просив задовольнити позов в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов просив його задовольнити, зіславшись на обставини викладені в позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні не визнав позовні вимоги, просив відмовити в задоволенні позову, зіславшись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що позивач по справі є його дочкою і згідно наданого нею доручення він представляв її інтереси та діяв від її імені. У листопаді 2021 року ОСОБА_1 передала належну їй нежитлову будівлю в оренду ПП «Автомагістраль» згідно договору оренди. Під час передачі вказаної будівлі було складено акт приймання передачі, в якому було зазначено, що претензій один до одного щодо стану приміщення сторони не мали. Спочатку орендар своєчасно сплачував орендну плату та сплатив кошти по червень 2022 року. Після чого орендар припинив сплачувати кошти, обіцяв лише сплатити згодом. Рахунки на оплату він передавав начальнику дільниці і так відбувалась оплата, а потім він направляв рахунки на поштову та електронну адреси орендаря, однак коштів сплачено не було. В подальшому після повідомлення орендаря про розірвання договору оренди, він разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , збивши навісний замок, на який було замкнене приміщення, увійшли до нього, щоб подивитись чи не залишилось там речей ПП «Автомагістраль». Зайшовши в приміщення вони виявили, що речей орендаря в приміщення немає. Також під час огляду приміщення було виявлено, що на вікнах відсутні карнизи та штори, немає лампочок, відсутні люстри, розетки поламані, а також в першій кімнаті потребувала ремонту стеля. Після того, як приміщення залишив орендар, він змушений був ремонтувати електромережу. Вважає, що з вини орендаря було завдано збитків орендодавцю, оскільки під час оренди ті особи, які проживали в орендованому приміщенні користувались потужними електроприладами, у зв`язку з чим електромережа не витримала навантаження. Крім того останні топили грубу, через що почорніла стеля в кімнаті. Фото та відео фіксація обстановки в приміщенні на момент передачі приміщення в оренду не здійснювалось. В умовах договору оренди не було зазначено, які електроприлади можна було вмикати, а які ні.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що 22.01.2023 року ОСОБА_2 запросив його та ОСОБА_4 зайти з ним до нежитлової будівлі, яка належить його дочці ОСОБА_1 , щоб подивитись чи не залишилось там якихось речей орендаря ПП «Автомагістраль». ОСОБА_2 за допомогою молотка збив навісний замок, на який були замкнені вхідні двері і вони зайшли всередину приміщення. Зайшовши в приміщення, побачили, що там було неприбрано. Крім того були виламані електричні розетки та поплавлена проводка, відсутні лампочки та люстри. Після цього було складено акт який він підписав.

Свідок ОСОБА_4 показав, що ОСОБА_2 22.01.2023 року запросив його та ОСОБА_3 зайти з ним до приміщення, яке орендувало ПП «Автомагістраль». Коли зайшли в приміщення побачили поламані розетки, не було лічильника, не було також люстри, карнизів та штор. У цьому приміщенні він перебував за тиждень до того, як його передали в оренду ПП «Автомагістраль», в момент передачі присутнім не був. Коли вони заходили в приміщення, вхідні двері були замкнені на навісний замок, якого ОСОБА_2 збив молотком.

Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ксерокопії договору оренди нежитлового приміщення №15-11/21 від 15.11.2021 року орендодавець ОСОБА_1 передала ПП Автомагістраль у тимчасове платне користування (оренду) нежитлове приміщення за плату на обумовлений строк. Об`єктом оренди відповідно до даного договору є нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . За умовами вказаного договору орендна плата вноситься відповідно до рахунків, що виставляються орендодавцем. Розмір орендної плати становить 10000,00 грн. за кожен місяць оренди. (а.с. 11-12).

Згідно ксерокопії акту прийому-передачі нежитлового приміщення від 15.11.2021 року ОСОБА_1 передала, а директор ПП «Автомагістраль» прийняв в оренду нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . На момент складання акту приміщення знаходилось в задовільному стані, придатному для використання відповідно до цільового призначення. (а.с. 13).

На адресу ПП «Автомагістраль», в тому числі і на електронну, позивачем направлялись претензії про порушення умов договору від 08.06.2022 року, 20.10.2022 року, в яких ОСОБА_1 повідомляла директора ПП «Автомагістраль» про наявність заборгованості за договором оренди, а також просила сплатити заборгованість на її розрахунковий рахунок. (а.с.14-17).

Як вбачається з акту огляду нежитлового приміщення на предмет виявлення чужого майна, речей, які не належать власниці від 22.01.2023 року під час огляду було виявлено відсутність електролічильника, запобіжників (автоматів), викручені електролампочки, поламані розетки, також відсутність плафонів на люстрі, карнизів на вікнах, штор, у першій кімнаті стеля потребує ремонту. (а.с. 22).

Відповідно до акту про відповідність електроустановки від 03.03.2023 року, представник власника нежитлового приміщення встановив нові автоматичні вимикачі на лінію освітлення та на лінію розеток, які при включені автоматично спрацьовували. Проведенням лабораторних електровимірювальних робіт на відсутність короткого замикання було встановлено, що лінія розеток не відповідає вимогам Правил технічної експлуатації електроустановок споживача. У зв`язку з цим необхідно провести непередбачений поточний ремонт лінії розеток. (а.с. 23).

Згідно ксерокопії договору про надання правничої допомоги №51 від 28.11.2022 року, який укладено між адвокатом Романюком І.М. та Шелест О.М., адвокат зобов`язався надати визначену в дорученні правову допомогу, а клієнт зобов`язується оплатити надану правничу допомогу в розмірі визначеному в дорученні до даного договору. (а.с. 40-43).

З доручення №1 до договору про надання правничої допомоги слідує, що орієнтовна сума гонорару за здійснення захисту прав та інтересів клієнта становить 3000,00 грн., які сплачені позивачем, про що свідчать квитанції №0.0..1 від 28.11.2022 року та №0.0..1 від 06.04.2023 року. (а.с. 44-46).

Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами першою другою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч.1 ст.639 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ч.1 ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

За змістом ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

При цьому, відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною другою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як видно з матеріалів справи, на підставі акту прийому-передачі нежитлового приміщення від 15.11.2021 року до договору оренди нежитлового приміщення від 15.11.2021 року відповідачу було передано нежитлове приміщення, що зазначене у договорі оренди, у стані, придатному для його використання відповідно до цільового призначення. Отже, позивач виконав свої зобов`язання за договором оренди.

У свою чергу відповідач умови договору належним чином не виконує, орендну плату своєчасно не сплачує.

З огляду на наведене, внаслідок неналежного виконання зобов`язань у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість, яка за період з 30.11.2022 року по 05.04.2023 року становить 60200,00 грн. Інфляційні витрати за вказаний період, згідно поданого позивачем розрахунку становлять 1334,12 грн. (а.с. 26).

Також позивач просить стягнути на його користь 3% річних за прострочення виконання зобов`язань за договором оренди, що за період з 30.11.2022 року по 05.04.2023 року становить 628 грн. 39 коп. (а.с. 26).

Наведені розміри заборгованості, інфляційних втрат та 3% відсотків у позовній заяві обґрунтовуються відповідними розрахунками, які відповідають сумам, наведеним у договорі оренди та не спростовані відповідачем.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

При цьому особа наділена правом самостійно обирати коло доказів, на які вона посилається і які подає до суду, виходячи із своєї процесуальної заінтересованості та позиції у справі.

Представник відповідача в судовому засіданні та у відзиві на позов зазначені в позовній заяві обставини не спростував, не надав доказів того, що сума заборгованості є меншою чи взагалі відсутня, а тому позов в частині стягнення з відповідача заборгованості зі сплати орендної плати, інфляційних втрат та 3% відсотків річних від простроченої суми обґрунтований та підлягає задоволенню.

Разом тим, позов в частині стягнення з відповідача збитків завданих при використанні орендованого приміщення в розмірі 35283,69 грн. не підлягає задоволенню, оскільки позивачем до позовної заяви не додано належних та допустимих доказів того, що пошкодження об`єкта оренди відбулося з вини відповідача, а неспрацювання електропроводки чи розеток не могло бути наслідком дії інших осіб, чи їх застарілості. Докази наявності штор чи карнизів на момент передачі об`єкта оренди орендодавцеві, їх якості, кількості, вартості, тощо також відсутні.

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог, згідно вимог ст.141 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн., а також сплачено витрати на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн. Позовні вимоги ОСОБА_1 суд задовольняє на 63,79% із розрахунку 62162,51 : 97446,20 х 100% = 63,79%.

Враховуючи наведене, сума судового збору та витрат на правничу допомогу, що має бути стягнута з відповідача на користь позивача становить 2598,55 грн. (4073,60 х 63,79% = 2598, 55 грн.).

Керуючись ст.ст.12, 13, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного підприємства «Автомагістраль» про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати, відшкодування збитків завданих орендарем задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «Автомагістраль» (, юридична адреса: Київська область, Бучанський район, с. Синяк, вул. Київська, 68 на користь ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 заборгованість зі сплати орендної плати в розмірі 60200 (шістдесят тисяч двісті) гривень 00 копійок; інфляційні збитки в розмірі 1334 (одна тисяча триста тридцять чотири) гривні 12 копійок; 3 відсотки річних від простроченої суми в розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 39 копійок, а також витрати по сплаті судового збору та витрати за надання правової допомоги в розмірі 2598 (дві тисячі п`ятсот дев`яносто вісім) гривень 55 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 17 листопада 2023 року.

Суддя: В. В. Заполовський