КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7476/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

суддя-доповідач Слюсар Т.А.

суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П.,

за участю секретаря судового засідання Хоменко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Мустіпан Ольги Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 14 лютого 2022 року у складі судді Чех Н.А.,

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), Дніпровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Київська міська рада про встановлення факту,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2021 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є правнуком по материнській лінії ОСОБА_2 , 1906 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Чоловіком ОСОБА_2 був ОСОБА_3 , 1904 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Від шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 народила доньку ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На даний час у заявника виникла необхідність встановлення факту дошлюбного прізвища ОСОБА_7 його прабабусі ОСОБА_8 для родових відносин, оскільки свідоцтво про одруження було втрачено.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 14 лютого 2022 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі адвокат Мустіпан О.В. в інтересах ОСОБА_1 , просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити заяву про встановлення факту.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що адвокат який представляв інтереси заявника в першій інстанції в порушення своїх зобов`язань не долучив до справи заяву про видачу паспорту, в якій зазначено дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 » та лист Міграційної служби м. Києва та Київської області, які були надані адвокату.

З огляду на що, заявник просить долучити вказані документи до матеріалів справи, оскільки йому не було відомо, що адвокат їх не надав в розпорядження суду.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату розгляду справи судом повідомлялися у встановленому законом порядку, від представників Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Дніпровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі, тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у їх відсутність.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_9 народилась 1906 року в с. Білогірка, Бузулукський район, Оренбурзької області та померла ІНФОРМАЦІЯ_6 . Батьками записано - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с. 5,6).

З повторного свідоцтва про смерть убачається, що ОСОБА_11 помела ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.8), а ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 7).

Як вказує заявник ІНФОРМАЦІЯ_9 народилася ОСОБА_12 , батьками записано ОСОБА_3 та ОСОБА_8 (а.с.14-15).

08 вересня 1959 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Прізвище ОСОБА_12 після реєстрації шлюбу - " ОСОБА_14 " (а.с. 16-17).

ІНФОРМАЦІЯ_10 у подружжя народилась дитина - донька ОСОБА_15 (а.с. 21).

05 лютого 1983 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_16 та ОСОБА_15 . Прізвище ОСОБА_15 після реєстрації шлюбу - " ОСОБА_17 " (а.с. 23).

ОСОБА_5 та ОСОБА_18 померли - ІНФОРМАЦІЯ_11 (а.с.18, 25).

В відповіді Дніпровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 2632/20.06-20 від 17 листопада 2020 року вказано, що за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян актовий запис про шлюб між ОСОБА_2 , 1906 року народження, та ОСОБА_3 , 1904 року народження, не виявлено (а.с. 33-34).

Звертаючись з заявою ОСОБА_1 просив про встановлення факту дошлюбного прізвища ОСОБА_7 його прабабусі ОСОБА_8 , 1906 року народження.

Залишаючи без задоволення вказану заяву районний суд виходив з того, заявником не долучено жодного документу, який би підтверджував факт укладення шлюбу ОСОБА_8 з ОСОБА_3 , де міститься дошлюбне прізвище ОСОБА_8 . Відсутні й інші докази на підтвердження предмета доказування.

З такими висновками районного суду колегія суддів погоджується, враховуючи наступне.

Згідно з частиною першою та пунктом п`ятим частини другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже встановлення юридичного факту за рішенням суду безпосередньо породжує певні юридичні наслідки, тобто від встановлення факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав громадян.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_1 посилалась на те, що адвокат який представляв інтереси заявника в першій інстанції в порушення своїх зобов`язань не долучив до справи копію заяви про видачу паспорту, в якій зазначено дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 » та лист Міграційної служби м. Києва та Київської області, які були надані адвокату, у зв`язку з чим просив долучити вказані документи до матеріалів справи, оскільки йому не було відомо, що адвокат їх не надав суду, у зв`язку з чим просив скасувати рішення районного суду та ухвалити по справі нове судове рішення про задоволення заяви.

Однак у суду апеляційної інстанції відсутні законні підстави для скасування рішення районного суду за вказаних обставин, оскільки станом на день його ухвалення у розпорядженні суду були відсутні докази на які міститься посилання в апеляційній скарзі.

Надані докази не були предметом дослідження суду першої інстанції.

Згідно із ст. 83 ЦПК України, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до частини другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 3 ст. 367 ЦПК України передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Між тим така обставина як не долучення наявних у заявника доказів його адвокатом не може слугувати підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення.

При цьому колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що долучена до справи заява про встановлення факту з додатками до неї була підписана ОСОБА_1 та подана у суд ним особисто у листопаді 2021 року, в той час як нові докази, про які йдеться в апеляційній скарзі, були у розпорядженні заявника з листопада 2020 року (а.с.4, 69,70).

Колегія суддів вважає відсутніми підстави для прийняття апеляційним судом нових доказів, оскільки будь-яких заяв про долучення їх до матеріалів справи не подано, а також не обґрунтовано та не надано доказів неможливості подання таких доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від ОСОБА_1 .

Ураховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що судом першої інстанції виконано вимоги статті 89 ЦПК України щодо оцінки доказів і статті 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно досліджено і оцінено докази та встановлено обставини у справі, правильно застосовано норми матеріального права, внаслідок чого ухвалено законне та обґрунтоване рішення про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 .

Районний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні поданої по справі заяви з підстав недоведеності.

Доводів на спростування вказаних висновків суду першої інстанції апеляційна скарга представника заявника не містить.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга адвоката Мустіпан О.В. в інтересах ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 14 лютого 2022 року залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Мустіпан Ольги Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 14 лютого 2022 року залишення без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 травня 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: