Справа № 524/5356/23
Провадження № 2/524/2188/23
22 листопада 2023 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі
головуючого судді Семенової Л.М.,
секретаря судового засідання Панченко А.О.,
за участі позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 ,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів
У серпні 2023 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.
Позивач позов обґрунтувала тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.06.2015 року. Вони мають двох спільних дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюбні відносини між ними припинені близько п`яти років тому по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у сім`ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Проживають вони окремо. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач допомогу на утримання дітей не надає, тому вона вимушена звернутись до суду із відповідним позовом.
Позивач просила суд шлюб розірвати та стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття починаючи з 04.08.2023 року.
Ухвалою судді від 04.09.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) ищомісячно.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином через оголошення на веб-сайті Судової влади України, письмово про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позовну заяву суду не направив.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.
Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, установив такі фактичні обставини справи:
Сторони у справі зареєстрували шлюб 13 червня 2015 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 393.
Сторони мають двох спільних дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з близько п`яти років тому по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у сім`ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Проживають сторони окремо. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє.
Діти сторін проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.
Вирішуючи спір в частині розірвання шлюбу, суд виходить з такого:
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Відповідно статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Між сторонами немає спору щодо визначення місця проживання дітей.
На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 необхідно залишити прізвище « ОСОБА_6 ».
Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з наступного:
Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XIIта набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з частинами першою, другою статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини,
Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За ч. 3 ст. 181 цього статті 180 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Ч. 1 ст. 183 статті 180 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно ч. 1, 2 ст. 80 статті 180 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошові сумі.
Відповідно до вимог ст. 12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Позивач має право на одержання від відповідача коштів на утримання дитини, а відповідач зобов`язаний надавати таку допомогу.
Відповідач не є інвалідом, працездатний, утримання малолітніх дітей є абсолютним обов`язком її батьків.
Абз. 3 ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
На підставі встановлених і наведених судом фактів, недопущення погіршення матеріального становища позивача, малолітніх дітей, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
За позовну вимогу про розірвання шлюбу позивач сплатила судовий збір в розмірі 1 073 грн 60 коп.
За позовну вимогу про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Тому, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1 073 грн 60 коп.
Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 264, ч. 1 п. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.
На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , що зареєстрований 13 червня 2015 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 393.
Шлюб вважати розірваним після набрання рішенням законної сили.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 кошти (аліменти) на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.08.2023 року і до досягнення дітьми повноліття.
Рішення в частині стягнення сум платежу за один місяць виконати негайно.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 1 073 грн 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1 073 грн 60 коп.

Платіжні реквізити для сплати судового збору

Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача UA0026001

Код класифікації доходів бюджету 22030106

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Л.М. Семенова