Справа № 454/69/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

за участю секретаря Баран О.Я.,

розглянувши в судовому засіданні в м.Сокалі цивільну справу по справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 третя особа ПП "Рокос" про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою - ,,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подала в суд позов до ОСОБА_3 третя особа ПП "Рокос" про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою з наступних підстав :

24.04.2019 року ОСОБА_1 придбала житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку площею 0,2306 га кадастровий номер :20:004:0124, на якій розташований зазначений житловий будинок.

Відповідно до Додатку до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер :20:004:0124 довжина вказаної земельної ділянки між точками «В» та «Г» (зі сторони земель загального користування по АДРЕСА_2 ) складає 39,76 метра. Проте, як виявилось при проектуванні огорожі, фактична ширина земельної ділянки складає 38,71 метра.

З метою відновлення точних меж земельної ділянки ОСОБА_1 ініціювала створення комісії із залученням інженера-землевпорядника.

Відповідно до п. 4.1.-4.3 розд. IV Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, що затверджена Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 № 376:

«4.1. Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками(користувачами) суміжних земельних ділянок.

Власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 Земельного кодексу України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).»

02.06.2020 року сертифікований інженер-землевпорядник ОСОБА_4 надав Акт відновлення меж земельної ділянки про те, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку кадастровий номер :20:004:0124 відновлено її межі.

Того ж дня іншим документом, комісія за участю сертифікованого інженера- землевпорядника ОСОБА_4 , спеціаліста Острівської сільської ради Сокальського району Львівської області ОСОБА_5 , власника вказаної земельної ділянки ОСОБА_1 , сусідів ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , шляхом винесення точок вказаної земельної ділянки в натуру встановила, що ширина вказаної земельної ділянки згідно координат не відповідає фактичним розмірам згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме:

в розмірі 1,05 м заходить на загороджену територію гр. ОСОБА_3 від АДРЕСА_1 ;

кінцева точка земельної ділянки гр. ОСОБА_1 заходить в розмірі 2,45 м на земельну ділянку гр. ОСОБА_3 .

Таким чином, можна зробити висновок, що гр. ОСОБА_3 користується без відповідної правової підстави частиною земельної ділянки, яка належить гр. ОСОБА_1 ,орієнтовною площею 0,0126 га((1.05 м+2,45 м)/2х71,89 м=0,0126 га) і частково загородив цю ділянку.

Згідно Абрисів земельні ділянки з кадастровими номерами :20:004:0124 (власник Позивач) та :20:004:0126 (власник Відповідач) не накладаються одна на одну, а їхні межі мають спільні координати, а саме:

межовий знак зі сторони АДРЕСА_1 - координати х 5577752.52, у 1352541.23;

межовий знак в кінці спільної межі ділянки - координати х 5577782.13, у 1352475.72.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 ЗК України до змісту права власності на землю входить право користуватись земельною ділянкою.

Одним з прав власника земельної ділянки, що передбачені ч. 1 ст. 90 ЗК України, є право самостійно господарювати на землі. А згідно частини другої цієї статті порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України - Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частиною 3 статті 152 ЗК України передбачено способи захисту прав громадян на земельні ділянки, зокрема: п. «б») відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; п. «ґ») відшкодування збитків; п. «д») застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно зч. 1 ст. 391 ЦК України - Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном

Позивач вважає, що належним способом захисту Її прав, а також таким, що унеможливлюватиме подальші спори між сторонами, буде зобов`язати Відповідача усунути перешкоди в користуванні Позивачем своєю земельною ділянкою шляхом перенесення існуючого паркану в координати, визначені у землевпорядній документаціях, тобто на лінію між точками з наступними координатами: 1) зі сторони вул. Червоноградської - х 5577752.52, у 1352541.23; 2) в кінці спільної межі - х 5577782.13, у 1352475.72.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 прибули, позовну заяву підтримали та просять позов задоволити, в обгрунтування зіслалися на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_8 та відповідач ОСОБА_3 в судове засідання з"явилися, просили суд відмовити в позовних вимогах в зв"язку із безпідставністю таких ( подали відзив та письмові пояснення).

Представник третьої особи ПП. «Рокос» Черній М.М. в судовому засіданні пояснив, що вони розробляли технічну документацію із землеустрою щодо земельної ділянки яку придбала ОСОБА_1 у продавців ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , так і щодо земельної ділянки ОСОБА_3 майже в один час, який заявив, така технічна документація на ці земельні ділянки розроблялась з метою їх реєстрації в ДЗК, і присвоєння кадастрових номерів.

Документація розроблялась з врахуванням вже наявних державних актів про право власності на земельні ділянки, та фактичних меж користування ними.

Також він пояснив, що на вимогу спадкоємців ОСОБА_11 він виносив цю їх земельну ділянку в натурі, окреслюючи на місці її межі, з врахуванням наведеного вище, і будь-яких претензій щодо того, що межі земельної ділянки визначені на місці не вірно, у спадкоємців ОСОБА_11 - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не було, тобто вони погоджувались з цими межами, і в таких межах як видно із матеріалів справи, продали цю земельну ділянку ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити з наступних підстав:

Відповідно до ст. 3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених , невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.328 ЦК України вбачається, що право власності набувається на підставах , що не заборонені законом , зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України вбачається , що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється. .

Відповідно до ст. 1217 вбачається, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України вбачається, що до спадкоємців житлового будинку , інших будівель та споруд переходить право власності на земельну ділянку на якій вони розміщені.

В судовому засіданні судом встановлено, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 полягають у зобов`язанні судом ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою, кадастровий номер :206004:0124 шляхом перенесення існуючого паркану, яким він загородив та користується частиною земельної ділянки, на лінію між точками : 1) зі сторони АДРЕСА_1 координати х 5577752.52 у 1352541.23; 20 в кінці спільної межі координати х 5577782.13 у 1352475.72 .

Своє право на подачу такого позову ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що 24.04.2019р. придбала житловий будинок по АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку площею 0, 2306га, кадастровий номер :20:004:0124, на якій розташований зазначений житловий будинок.

В якому населеному пункті Сокальського району знаходиться цей житловий будинок як в мотивувальній частині так і в резолютивній частині позов, - не вказується.

Якщо йдеться про названий житловий будинок та земельну ділянку с. Добрячин, тодішнього Сокальського, а тепер Червоноградського району, то слід звернути увагу на таке.

Згідно договору купівлі-продажі від 24.04.2019 року, посвідченого нотаріально, позивач ОСОБА_1 придбала у продавців ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, та земельну ділянку, кадастровий номер :20:004:0124, на якій вони розташовані у АДРЕСА_2 , які належали продавцям на праві приватної спільної часткової власності в порядку спадкоємства після смерті їхнього батька ОСОБА_11 , згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 26.02.2018р., виданих приватним нотаріусом Бойчук Н.І.

Загальна площа земельної ділянки яку вона придбала згідно вказаного договору становить 0, 2306га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

В п.2 зазначено, що ця земельна ділянка межує із землями ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , землями загального користування, та земельною ділянкою ОСОБА_3 ,

В п.4 договору, продавці ствердили, що на земельну ділянку яка ними продавалась відсутні будь-які обтяження, чи інші права третіх осіб щодо неї, а в п.7 названого договору покупець зобов`язувався не порушувати права власників суміжних земельних ділянок і землекористувачів. Зазначається, про те що щодо цієї земельної ділянки відсутні будь-які спори (п.8 Договору)

На момент укладення цього договору купівлі-продажі нерухомого майна (будинковолодіння та земельної ділянки), земельна ділянка ОСОБА_3 , та земельна ділянка ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , була в тому стані, в такій конфігурації, та з такою межею, яка розподіляє їхні суміжні земельні ділянки, між суміжними земельними ділянками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_3 , яка наявна і на даний час, тобто від моменту придбання ОСОБА_1 цієї земельної ділянки, і до сьогодні.

Це ж стверджується викладеним в договорі, про те, що на момент її продажі відсутні будь-які спори, щодо цієї земельної ділянки, яку купляла ОСОБА_1 , а відтак і щодо земельної ділянки ОСОБА_3 , як суміжної з нею.

Фактично так і було.

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продали ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0, 2306га. в тих межах, які зазначені в договорі.

В позові не йдеться про те, що ОСОБА_3 захопив частину земельної ділянки позивача вже після того, як ОСОБА_1 її придбала.

З його обґрунтувань вбачається, що всі претензії щодо конфігурації її земельної ділянки стосуються ще того часу, як нею користувався ОСОБА_11 та його спадкоємці ОСОБА_9 та ОСОБА_10 які і продали цю земельну ділянку ОСОБА_1 , в наявному стані.

Проте, як вже вказувалося, продавці цієї земельної ділянки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ніколи не мали будь-яких претензій щодо межі земельної ділянки відповідача, а тим більше щодо захоплення її частини ОСОБА_3 , що і засвідчили своїм підписом у договорі.

Звідси, фактично спір навіть не з ОСОБА_3 , а з продавцями ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і такий спір вирішується в порядку ст.ст. 678, 680,681 ЦК, згідно з якими якщо покупцю переданий товар неналежної якості, то незалежно від можливості використання товару за призначенням він вправі вимагати від продавця за своїм вибором пропорційного зменшення ціни, безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк, або відшкодування витрат на усунення недоліків товару (ст. 678 ЦК), і така вимога пов`язана з недоліками придбаної речі може бути пред`явлена в межах 3-х років від дня передання товару покупцеві, якщо договором або законом встановлений більший строк, а якщо встановити день передання нерухомого майна неможливо, зазначені строки обчислюються від дня укладення договору (ч.2 ст. 680ЦК). При цьому необхідно врахувати, що згідно ст. 681 ЦК до вимог у зв`язку з недоліком проданого товару застосовується позовна давність строком 1 рік, яка обчислюється від дня виявлення недоліків у межах строків встановлених ст. 680 цього Кодексу.

По-друге.

В договорі значиться загальна площа придбаної земельної ділянки 0, 2306га.

В судовому засіданні на питання про те ж яка площа земельної ділянки знаходиться в їхньому користуванні тепер, сторона позивача не змогла відповісти.

Зокрема, представник позивача, він же її син, заявив, що вони не можуть дати відповіді на це питання.

Тоді чи можна ставити питання про захоплення відповідачем земельної ділянки позивача.

Якби хтось дійсно, ОСОБА_3 чи інші землекористувачі захопили частину придбаної ОСОБА_1 земельної ділянки, то її площа мала б зменшитись, однак сторона позивача про це не вказувала і не вказує, і в той же час просить посунути існуючий ще до придбання цієї земельної ділянки (з будинковолодінням) паркан ОСОБА_3 в сторону його будинку, що може взагалі привести до необґрунтованого збільшення площі земельної ділянки Позивача.

Якби дійсно ОСОБА_3 захопив частину чужої земельної ділянки, то загальна площа його земельної ділянки б збільшилась, але вона не збільшилась, що підтверджується актом обміру земельної ділянки ОСОБА_3 згідно заяви договору № 197 від 01.06.2021р., копія є в матеріалах справи.

Отже, вже вищенаведене свідчить про явну безпідставність позову.

На це ж вказав у своїх поясненнях представник третьої особи ПП. «Рокос» ОСОБА_14 , який розробляв технічну документацію із землеустрою щодо земельної ділянки яку придбала ОСОБА_1 у продавців ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , так і щодо земельної ділянки ОСОБА_3 майже в один час, який заявив, така технічна документація на ці земельні ділянки розроблялась з метою їх реєстрації в ДЗК, і присвоєння кадастрових номерів.

Документація розроблялась з врахуванням вже наявних державних актів про право власності на земельні ділянки, та фактичних меж користування ними.

Більше того, він пояснив, що на вимогу спадкоємців ОСОБА_11 він виносив цю їх земельну ділянку в натурі, окреслюючи на місці її межі, з врахуванням наведеного вище, і будь-яких претензій щодо того, що межі земельної ділянки визначені на місці не вірно, у спадкоємців ОСОБА_11 - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не було, тобто вони погоджувались з цими межами, і в таких межах як видно із матеріалів справи, продали цю земельну ділянку ОСОБА_1 , що ще раз свідчить про надуманість позовних вимог до ОСОБА_3 .

В даній ситуації, якщо в ОСОБА_1 є якісь претензії до земельної ділянки, то вона повинна, за наведених обставин, їх висловлювати продавцям цієї земельної ділянки, що і передбаченого договором купівлі-продажі, а не ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене при розгляді даної справи суд приходить до висновку, що слід відмовити в задоволенні цього позову, за його безпідставністю.

Керуючись ст.ст.5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

в позові ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 третя особа ПП "Рокос" про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: О. А. Веремчук