Ухвала

Іменем України

18 травня 2023 року

м. Київ

справа № 127/3013/23

провадження № 61-6197ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та її представниці - адвокатки Костюк Галини Миколаївни на постанову Вінницького апеляційного суду від 06 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 352 000,00 дол. США.

14 лютого 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначала, що оскільки сума боргу є значною, виконання рішення має бути забезпечене арештом нерухомого та рухомого майна, оскільки є всі підстави вважати, що невжиття цих заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Враховуючи викладене, просила суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3 на праві приватної власності:

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020, житловий будинок, Черкаська область, загальна 74,5 кв. м, що розташований на земельній ділянці, кадастровий номер: :01:001:0434, площею 0,15 га;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020, земельна ділянка кадастровий номер: :01:001:0434, площею 0,15 га;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 256, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: :02:002:0420, опис об`єкта 1,7307 га;

- 1/7 частки нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 216, об`єкт нерухомого майна: житловий будинок, Тернопільська область загальна площа 81.6 кв. м, що розташований на земельній ділянці, кадастровий номер: :02:001:0280;

- 1/7 частки нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 16, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: :02:001:0280, 0,25 га;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 245, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: :01:002:0202, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, площа 1.8 га, адреса: Вінницька область;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 56, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: :02:003:0510, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа 1,365 га, адреса: Вінницька область;

- 1/3 частки нерухомого майна: реєстраційний номер майна: 18247999, тип майна: квартира, адреса нерухомого майна: Тернопільська область, загальна площа 70,8 кв. м.

На нерухоме майно, яке належить ОСОБА_4 на праві приватної власності:

- 1/4 частки нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 245, об`єкт нерухомого майна: квартира, загальна площа 61.6 кв. м, адреса: Вінницька область,

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: квартира, загальна площа 40.8 кв. м, адреса: Вінницька область;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: квартира, загальна площа 43,5 кв. м, адреса: Вінницька область;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: квартира, загальна площа 40,9 кв. м, адреса: Вінницька область,

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: квартира, загальна площа 41,1 кв. м, адреса: Вінницька область,

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020, об`єкт нерухомого майна: гараж, об`єкт житлової нерухомості, який розташований на земельній ділянці: кадастровий номер: :02:031:0029, загальна площа 47.5 кв. м, адреса: Вінницька область;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: квартира, загальна 70.4 кв. м, адреса: Вінницька область;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: квартира, загальна площа 51 кв. м, адреса: Вінницька область.

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: квартира, загальна площа 63,3 кв. м, адреса: Вінницька область;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: квартира, загальна площа 63,3 кв. м, адреса: Вінницька область;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: квартира, загальна площа 63,9 кв. м, адреса: Вінницька область;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: квартира, загальна площа 50,6 кв. м, адреса: Вінницька область;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: квартира, загальна площа 62.1 кв. м, адреса: Вінницька область;

- 43/1000 (сорок три тисячних) часток нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 206, 43/1000 (сорок три тисячних) часток нерухомого майна, які складають нежитлове приміщення комерційного призначення 1-9. Загальна площа нежитлового приміщення комерційного призначення складає 25,0 кв. м, адреса: Вінницька область;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 245, об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення, загальна площа 108,4 кв. м, адреса: Вінницька область;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: вбудовано-прибудовані приміщення двадцяти восьми квартирного житлового будинку, об`єкт нежитлової нерухомості, до складу якого входять вбудовано-прибудовані приміщення двадцяти восьми квартирного житлового будинку загальною площею є 610,5 кв. м, адреса: Вінницька область;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: житловий будинок, який розташований на земельній ділянці: Вінницька область, м. Вінниця, кадастровий номер: :05:001:0277, площею 0,12 га, опис об`єкта: загальна площа 292,4 га, адреса: Вінницька область;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, об`єкт нерухомого майна: квартира, м. Київ, опис об`єкта: загальна площа 22,5 кв. м;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 48, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, Вінницька область, Хмільницький район, кадастровий номер: :04:001:0122, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа (га): 0,1, адреса: Вінницька область;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: житловий будинок, Вінницька область, м. Вінниця, який розташований на земельній ділянці: кадастровий номер: :05:001:0277, площею 0,12 га, загальною площею 292,4 кв. м, адреса: Вінницька область;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: :05:001:0277, площа 0,12 га, адреса: Вінницька область.

На рухоме майно, яке належить ОСОБА_4 на праві приватної власності:

- транспортний засіб марки «ВМV Х5», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_2 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 лютого 2023 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Місцевим судом не встановлено реальної загрози, за якої невжиття саме таких заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду, а сама заява не містить достатнього обґрунтування.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 06 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15 лютого 2023 року скасовано та постановлено нову, якою заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 на праві приватної власності та нерухоме і рухоме майно, що належить ОСОБА_4 на праві приватної власності.

Накладено арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 на праві приватної власності:

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020, житловий будинок, Черкаська область, загальна 74,5 кв. м, що розташований на земельній ділянці, кадастровий номер: :01:001:0434, площею 0,15 га;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020, земельна ділянка кадастровий номер: :01:001:0434, площею 0,15 га;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 256, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: :02:002:0420, опис об`єкта 1,7307 га;

- 1/7 частки нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 216, об`єкт нерухомого майна: житловий будинок, Тернопільська область загальна площа 81.6 кв. м, що розташований на земельній ділянці, кадастровий номер: :02:001:0280;

- 1/7 частки нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 16, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: :02:001:0280, 0,25 га;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 245, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: :01:002:0202, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, площа 1.8 га, адреса: Вінницька область;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 56, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: :02:003:0510, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа 1,365 га, адреса: Вінницька область;

- 1/3 частки нерухомого майна: реєстраційний номер майна: 18247999, тип майна: квартира, адреса нерухомого майна: Тернопільська область, загальна площа 70,8 кв. м.

На нерухоме майно, що належить ОСОБА_4 на праві приватної власності:

1/4 частки нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 245, об`єкт нерухомого майна: квартира, загальна площа 61.6 кв. м, адреса: Вінницька область,

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: квартира, загальна площа 40.8 кв. м, адреса: Вінницька область;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: квартира, загальна площа 43,5 кв. м, адреса: Вінницька область;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: квартира, загальна площа 40,9 кв. м, адреса: Вінницька область,

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: квартира, загальна площа 41,1 кв. м, адреса: Вінницька область,

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 020, об`єкт нерухомого майна: гараж, об`єкт житлової нерухомості, який розташований на земельній ділянці: кадастровий номер: :02:031:0029, загальна площа 47.5 кв. м, адреса: Вінницька область;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: квартира, загальна 70.4 кв. м, адреса: Вінницька область;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: квартира, загальна площа 51 кв. м, адреса: Вінницька область.

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: квартира, загальна площа 63,3 кв. м, адреса: Вінницька область;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: квартира, загальна площа 63,3 кв. м, адреса: Вінницька область;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: квартира, загальна площа 63,9 кв. м, адреса: Вінницька область;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: квартира, загальна площа 50,6 кв. м, адреса: Вінницька область;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: квартира, загальна площа 62.1 кв. м, адреса: Вінницька область;

- 43/1000 (сорок три тисячних) часток нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 206, 43/1000 (сорок три тисячних) часток нерухомого майна, які складають нежитлове приміщення комерційного призначення 1-9. Загальна площа нежитлового приміщення комерційного призначення складає 25,0 кв. м, адреса: Вінницька область;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 245, об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення, загальна площа 108,4 кв. м, адреса: Вінницька область;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: вбудовано-прибудовані приміщення двадцяти восьми квартирного житлового будинку, об`єкт нежитлової нерухомості, до складу якого входять вбудовано-прибудовані приміщення двадцяти восьми квартирного житлового будинку загальною площею є 610,5 кв. м, адреса: Вінницька область;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: житловий будинок, який розташований на земельній ділянці: Вінницька область, м. Вінниця, кадастровий номер: :05:001:0277, площею 0,12 га, опис об`єкта: загальна площа 292,4 га, адреса: Вінницька область;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, об`єкт нерухомого майна: квартира, м. Київ, опис об`єкта: загальна площа 22,5 кв. м;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 48, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, Вінницька область, Хмільницький район, кадастровий номер: :04:001:0122, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа (га): 0,1, адреса: Вінницька область;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, об`єкт нерухомого майна: житловий будинок, Вінницька область, м. Вінниця, який розташований на земельній ділянці: кадастровий номер: :05:001:0277, площею 0,12 га, загальною площею 292,4 кв. м, адреса: Вінницька область;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер: :05:001:0277, площа 0,12 га, адреса: Вінницька область.

На рухоме майно, яке належить ОСОБА_4 на праві приватної власності:

- транспортний засіб марки «ВМV Х5», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2011 року випуску, номер кузову НОМЕР_2 .

Ураховуючи недобросовісну поведінку ОСОБА_4 , яка була обізнана про наявність спору між нею та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 352 000,00 дол. США та відчужила значну частину свого майна на користь іншої особи, після того як ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову, апеляційний суд вважав за можливе прийняти нові докази та задовольнити заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, бо поведінка відповідачів свідчить про те, що вони достеменно знаючи про наявність спору, вживають дії для відчуження майна, яке може слугувати забезпеченням виконання судового рішення.

25 квітня 2023 року ОСОБА_1 та її представниця - адвокатка Костюк Г. М. звернулися до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Вінницького апеляційного суду від 06 квітня 2023 року, у якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15 лютого 2023 року.

В обґрунтування касаційної скарги зазначають, що позивачкою не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання в подальшому рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки, за захистом якого вона звернулася до суду. Вказують, що апеляційний суд наклав арешт на майно, яке не належить заявниці.

Перевіривши доводи касаційної скарги, оскаржуване судове рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду апеляційному порядку.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення Верховний Суд дійшов переконання, що скарга є необґрунтованою, правильне застосування судом норм права при вирішенні питання про забезпечення є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Такого висновку Верховний Суд дійшов з огляду на таке.

Встановлені апеляційним судом обставини

У січні 2023 року ОСОБА_2 уперше звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики (справа № 127/1204/23) та заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме і рухоме майно відповідачів.

В межах розгляду справи № 127/1204/23 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

17 січня 2023 року представник ОСОБА_2 адвокат - Погорілий О.В. звернувся до місцевого суду із заявою про відкликання позовної заяви.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 січня 2023 року позовну заяву ОСОБА_2 повернуто заявниці.

02 лютого 2023 року ОСОБА_2 удруге звернулася до суду до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 352 000,00 дол. США.

14 лютого 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме і рухоме майно відповідачів.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 лютого 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого суду, ОСОБА_2 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

22 березня 2023 року від представника ОСОБА_2 - адвоката Погорілого О. В. на адресу апеляційного суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів. Стороні позивачки після винесення оскаржуваної ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 15 лютого 2023 року стало відомо, що після відмови у забезпеченні позову ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2023 року у справі № 127/1204/23 ОСОБА_4 31 січня 2023 року відчужила за договорами дарування усі (окрім двох) об`єкти нерухомого майна, на які ОСОБА_2 просила суд накласти арешт.

На підтвердження вказаних обставин адвокат Погорілий О. В. надав витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за змістом якого ОСОБА_4 31 січня 2023 року відчужила за договорами дарування 20 із 21 об`єкту нерухомого майна, які були зазначені у заяві про забезпечення позову, на корить ОСОБА_5 . Договори дарування посвідчені приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І. А., нею ж внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Апеляційний суд, задовольняючи заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, виходив з того, що поведінка відповідачів свідчить про те, що вони достеменно знаючи про наявність спору про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 352 000,00 дол. США, вживають дії для відчуження майна, яке може слугувати забезпеченням виконання судового рішення.

Такий висновок апеляційного суду є обґрунтованим з огляду на таке.

Правове обґрунтування

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до положень статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини п`ятої статті 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі

№ 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) сформульовано висновок про те, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Окрім цього, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову (у вигляді заборони третім особам вчиняти певні дії щодо предмета спору тощо) права відповідача або вказаних осіб, а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та чи спроможний позивач захистити їх в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.

Висновки Верховного Суду

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_2 посилалася на те, що сума позики становить 352 000,00 дол. США, а тому виконання рішення повинно бути забезпечене арештом нерухомого та рухомого майна відповідачів, оскільки невжиття цих заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Апеляційний суд, задовольняючи заяву ОСОБА_2 та враховуючи поведінку ОСОБА_4 , яка, будучи обізнаною про наявність спору між нею та позивачкою ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 352 000,00 дол. США, відчужила значну частину свого майна на користь іншої особи, виходив з того, що існує реальна загроза продовження подальшого відчуження відповідачами належного їм майна, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду паро стягнення коштів.

Тобто, перспектива виконання судового рішення, яким задоволено позов щодо стягнення заборгованості за договором позики, має бути реальною, тому забезпечення позову, про застосування якого просить позивачка, є тим правомірним засобом, за допомогою якого може бути досягнута мета без труднощів розпочати процедуру примусового стягнення стягнутих судом коштів, без витрат часу на пошук майна боржника, тощо.

За наведених обставин, врахувавши предмет та ціну позову (352 000,00 дол. США), відомості про те, що відповідачка ОСОБА_4 вчинила дії, спрямовані на відчуження нерухомого та рухомого майна, що не спростовано доводами касаційної скарги, суд апеляційної інстанції зробив обґрунтований висновок, що реалізація цього майна відповідачкою може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Верховний Суд щодо співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову та невжиття таких для сторони як позивача, так і власника майна, наголошує, що накладення такого арешту є менш обтяжливим для власника майна, ніж невжиття заходів забезпечення, що може призвести до негативних наслідків для позивача щодо реалізації ним права на виконання судового рішення про стягнення стягнутих судом грошових коштів.

Враховуючи, що з приводу підставності стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 352 000,00 дол. СШАдійсно існує спір, Верховний Суд дійшов висновку, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачам майно є виправданим способом охорони інтересів позивачки на час розгляду справи.

Доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд наклав арешт на майно, яке не належить заявниці, а було відчужене останньою на користь ОСОБА_5 , Верховний Суд оцінює критично, оскільки такі доводи можуть бути підставою скасування заходів забезпечення позову, у разі їх доведеності, за заявою ОСОБА_5 , проте остання з такою заявою не зверталась.

Враховуючи викладене, оскільки існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, наведений захід забезпечення позову відповідає вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності вимог заявниці щодо забезпечення позову і спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову. Невжиття таких заходів забезпечення позову призведе до неможливості виконання судового рішення і виникнення між сторонами у справі конфліктних ситуацій.

За наведених обставин апеляційний суд на законних підставах вжив заходи забезпечення позову.

Доводи касаційної скарги не містять обґрунтованих посилань на порушення апеляційним судом норм процесуального права, а зводяться до незгоди заявниці із застосованими заходами забезпечення позову та власного тлумачення норм цивільно-процесуального законодавства.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та її представниці - адвокатки Костюк Галини Миколаївни на постанову Вінницького апеляційного суду від 06 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Копію ухвали та додані до скарг матеріали направити особам, які подали касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний