Єдиний унікальний номер 448/1539/22
Провадження № 2/448/555/23
У Х В А Л А

про самовідвід

24.11.2023 суддя Мостиського районного суду Львівської області Гіряк С.І., розглянувши заяву про самовідвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

В провадження судді Гіряк С.І. надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності.

Згідно ухвали від 05.05.2023 суд постановив клопотання представника відповідачки про закриття провадження в справі задовольнити. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності закрити.

Згідно Постанови Апеляцйного суду Львівської області від 19.09.2023, суд постановив Ухвалу Мостиського районного суду Львівської області від 05.05.2023 скасувати, справу направити для провдовження розгляду до суду першої інстанції.

Справа повернулася до Мостиського районного суду Львівської області 03.11.2023 та згідно протоколу розподілу справи між суддями від 06.11.2023, передана на розгляд головуючій судді Гіряк С.І.

24.11.2023 суддя Гіряк С.І. подала заяву про самовідвід у вказаній справі, посилаючись на те, що статтею 37 ЦПК України встановлено недопустимість повторної участі судді в розгляді справи. Зокрема, згідно ч. 1 ст.37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Зазначає, що вказана правова норма встановлює обов`язок судді заявити самовідвід, з підстав передбачених ст. 37 ЦПК України, оскільки суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи після скасування ухвали про закриття провадження.

Також зазначає, що ухвала про закриття провадження від 05.05.2023 винесена Мостиським районним судом Львівської області головуючою суддею Гіряк С.І., яка постановою апеляційного суду від 19.09.2023 була скасована, що свідчить про її обов`язок заявити самовідвід у даній справі.

Дослідивши заяву про самовідвід судді, а також матеріали вищевказаної цивільної справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст.37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Вказана правова норма встановлює обов`язок судді заявити самовідвід, з підстав передбачених ст. 37 ЦПК України, оскільки суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи після скасування ухвали про закриття провадження.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

У відповідності до положень п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. У світлі прецедентної практики Європейського Суду з прав людини, об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: - забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається свідчить про неупередженість суду; - судом створено достатні гарантії для усунення підстав і навіть потенційної можливості побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики України неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006р. у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998р. у справі «Ветштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи безстороннім судом. Наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Враховуючи наведені норми, та з метою дотримання вимог ч. 1 ст.39 ЦПК України, яка встановлює обов`язок судді заявити самовідвід з підстав передбачених ч. 1 ст. 37 ЦПК України, оскільки суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи після скасування ухвали про закриття провадження, суд приходить до висновку про задоволення заяви про самовідвід.

Керуючись статтями 37, 39, 40 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Заяву судді Мостиського районного суду Львівської області Гіряк С.І. про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Гіряк Світлану Іванівну від участі у судовому провадженні, як головуючу в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності.

Дану справу передати до канцелярії суду для визначення головуючого судді у справі в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення суддею. Ухвала про відвід судді апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Світлана ГІРЯК