ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/888/23 Провадження 2/636/934/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2023 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Золотоверхої О.О.,

за участю секретаря судового засідання Караулової О.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Іванова О.А.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтований тим, що вказане житло належить на праві приватної власності позивачці згідно договору дарування від 21.07.2007. Відповідач зареєстрований в даній квартирі, однак вже не є частиною родини позивачки, декілька років проживає у м. Харків. З грудня 2018 відповідач за вказаною адресою не проживає, його речей у житловому приміщені немає, комунальні платежі не сплачує, зобов`язань по збереженню та ремонту жила не здійснює. Сторони на даний час розлучені. За вказаною адресою фактично проживають позивач та її діти: ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Відповідач в добровільному порядку не бажає знятися з реєстрації у вказаній квартирі. Факт реєстрації відповідача, який фактично там не проживає, порушує права позивача, як власника, в т.ч. на нього також нараховуються комунальні платежі. Тому позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування вказаним житлом.

В судовому засідання позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідач у судовому засідання проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що спірну квартиру він залишив через конфліктну ситуацію, що виникла між сторонами, оскільки позивач та її знайомий чи співмешканець погрожували відповідачу, перешкоджали у доступі до житла, все це мало місце в 2018 році. З цього приводу, а також з приводу погроз, які надходили на його мобільний телефон, він звертався до правоохоронних органів. На теперішній час відповідач із дочкою мешкає в орендованому житлі. В спірній квартирі позивачем було замінено замки, доступу до неї відповідач не мав, там залишились його особисті речі, зокрема інструменти. Крім того відповідач просив суд вважати неналежним доказом надану позивачем копію договору дарування спірної квартири, оскільки, на його думку, вказаний договір було укладено із порушенням вимог чинного законодавства.

З урахуванням наведеного, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши сторони, розглянувши позов, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії договору дарування квартири від 21.07.2007, зареєстрованого в реєстрі за №2-1683, укладеного між ОСОБА_2 , який діяв в інтересах дарувальника ОСОБА_5 , та ОСОБА_1 (а.с.15), оригінал якого оглянутий судом під час судового розгляду справи, позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 50,8 кв.м.

Згідно копії рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 27.08.2019 (а.с.8) укладений між сторонами 17.01.2003 шлюб - розірвано.

Згідно акту обстеження (а.с.9) від 14.02.2023, складеного в присутності свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 дійсно не мешкає за адресою: АДРЕСА_2 з грудня 2018.

Згідно довідки №47 від 09.02.2023 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а.с.10) за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (донька сторін, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.12), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (син позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.11), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (донька сторін, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.13), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно з ч. 1 ст. 316, ч. ч. 1, 2 ст. 317, ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ст.71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Суд вважає, що позивач надала достатні докази для встановлення факту відсутності відповідача у спірній квартирі протягом більше, ніж одного року, а тому позов підлягає задоволенню.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, суд відхиляє доводи відповідача щодо неналежності наданих позивачем доказів, зокрема, договору дарування спірної квартири, оскільки відомості про оспорювання вказаного договору від 21.07.2007, визнання його недійсним чи його розірвання, до суду не надано.

Твердження відповідача про його звернення до правоохоронних органів з приводу перешкод у користування спірним житлом судом також не беруться до уваги, оскільки з наданих відповідачем доказів, зокрема, копій заяв та відповідей на них, вбачається, що мало місце листування з приводу отриманих відповідачем погроз життю та з приводу зняття його старшої дочки, ОСОБА_8 , із реєстрації місця проживання за іншою адресою. Доказів звернення ОСОБА_2 до правоохоронних органів, до суду з приводу перешкод у користуванні спірним житлом, вселення, витребування майна, яке, за його твердженням, залишилость у спірній квартирі, тощо, - матеріали справи не містять.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 279, 280?282, 284, 289, 352, 354, пп. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору позивачем, у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення суду виготовлено 24.11.2023.

Суддя О. О. Золотоверха