КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/1023/23 Головуючий у 1 інстанції: Котвицький В.Л.
Провадження № 22-ц/824/6858/2023 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Крижанівської Г.В., Матвієнко Ю.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 31 січня 2023 року про відмову у видачі судового наказу про стягнення аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и в:

У січня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Дарницького районного суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 31 січня 2023 року у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю. На думку апелянта суд першої інстанції безпідставно відмовив у видачі судового наказу за її заявою, посилаючись на порушення правил підсудності. Вона має зареєстроване місце проживання як внутрішньо переміщена особа в АДРЕСА_1 , що відноситься до Дніпровського району м. Києва. Вона визнає, що при поданні заяви вона помилково направивши заяву до Дарницького, а не Дніпровського районного суду м. Києва, оскільки вона не орієнтується в межах районів м. Києва. Проте суд першої інстанції мав не відмовити у видачі судового наказу, а передати заяву за належною територіальною підсудністю, як це передбачено ст. 31 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до відомостей електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА», ані стягувач, ані боржник зареєстрованими в м. Києві не значаться, що згідно ч. 9 ст. 165 ЦПК України є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такої ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Судовий наказ може бути видано, зокрема якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України).

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заяву подано з порушенням правил підсудності.

Частиною 5 ст. 165 ЦПК України визначено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 січня 2023 року суд першої інстанції направив запит щодо реєстрації місця проживання як боржника ОСОБА_2 , так і ОСОБА_1 . Відповідно до відомостей з електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» установлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 зареєстрованими в м.Києві не значаться.

Виходячи із положень ч. 9 ст. 165 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 .

Посилаючись на те, що заява могла бути подана також за її місцем проживання , яким є Дніпровський район м.Києва, а також власну помилку у визначенні суду, до якого могла бути подана заява про видачу судового наказу, ОСОБА_1 не довела порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_1 на обов`язок суду першої передати заяву за належною територіальною підсудністю за правилами ст. 31 ЦПК України, оскільки вони не відповідають вимогам процесуального закону. Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції правильно керувався ч. 9 ст. 165 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 31 січня 2023 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Крижанівська Г.В.

Матвієнко Ю.О.