Справа № 369/5239/23
Провадження №2/369/3852/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2023 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С., вирішуючи питання про відкриття провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна спільним майном подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна спільним майном подружжя.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 квітня 2023 року позовну заяву було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків тривалістю 10 днів з дня отримання даної ухвали. Недоліки підлягали усуненню шляхом наданням звіту про оцінку квартири та доплатою судового збору за вимогу майнового характеру відповідно до вартості майна в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

10.05.2023 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання «про закриття провадження» відповідно до якого представник позивача надала суду звіт про незалежну оцінку, однак доказів сплати судового збору суду надано не було. Вказала, що позивач зобов`язується до завершення підготовчого судового засідання доплатити різницю судового збору, надавши оригінал квитанції.

На даний час вимоги ухвали судді від 17.04.2023 року позивачем у повному обсязі не виконані, а саме не сплачено судовий збір.

Виходячи з вищевикладеного, приходжу до висновку про повернення позивачу позовної заяви та доданих до неї документів.

Одночасно розяснюю, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Суддя акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої УкраїноюЗаконом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Таким чином, до цього часу ухвала судді не виконана, недоліки позовної заяви не усунуті. Ця обставина є перешкодою для вирішення питання про відкриття провадження в справі та вирішення спору судом по суті.

Оскільки, позивачем відповідно до ухвали судді не виконано всі вимоги, які є передумовою відкриття провадження у справі, клопотання про звільнення чи відстрочення від сплати судового збору позивачем подано не було, а тому суд вважає, що позовна заява вважається неподаною і має бути повернута позивачу.

Згідно з нормою ч. 3 ст.185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст.ст.175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.185,353,354 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна спільним майном подружжя - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, в загальному порядку, передбаченому законом.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ