Справа № 567/881/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області в складі судді Венгерчук А.О. перевіривши виконання вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України за позовною заявою ОСОБА_1 до управління освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Острозької міської ради про відшкодування моральної шкоди, яка призвела до розладу здоров`я

встановив

ОСОБА_1 звернувся в Острозький районний суд з позовом, в якому просить відшкодувати йому завдану моральну шкоду, яка призвела до розладу здоров`я внаслідок протиправних, незаконних дій директора та персоналу Кутянківської середньої шкоди в розмірі 80000 грн.

Дослідивши зміст позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, та підлягає залишенню без руху.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною 5 статті 177 ЦПК України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуми Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві повинно бути зазначено у чому полягає моральна шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та яким доказами це підтверджується.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Разом з тим, позивачем не зазначено докази, що підтверджують завдання йому моральної шкоди, зокрема, відсутні докази причинно-наслідкового зв`язку між моральними стражданнями позивача та діями, рішеннями, бездіяльністю відповідача, які призвели до розладу здоров`я, на що він посилається обґрунтовуючи свої позовні вимоги, відсутні інші письмові докази, якими позивач може підтвердити викладені обставини та вимоги.

Позовна заява містить лише загальні посилання на наявність підстав, на думку позивача, для відшкодування моральної шкоди, та, відповідно, не містить відомостей в чому саме полягає заподіяна останньому моральна шкода.

Також, позивач повинен обґрунтувати суму заявленої ним моральної шкоди та надати відповідний розрахунок, згідно якого позивач оцінив свої моральні страждання.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

В порушення викладеного та п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить викладу обставин із зазначенням доказів того, якими конкретно неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача, порушені права, свободи та інтереси позивача, всупереч яким правовим нормам, якими доказами це підтверджується та якими правовими підставами, визначений спосіб захисту прав та інтересів позивача.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

В порушення п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, ч. 5 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви не додано копій рішень Острозького районного суду від 18.11.1997, апеляційного та касаційного судів у справі за його позовом поновлення на роботі, на які містяться посилання в позовній заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Статтею 4 вказаного Закону України визначено розміри ставок судового збору. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року. За подання до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1073,60 грн.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати у разі, коли розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями ст. 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання враховує майновий стан сторони, який є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

За змістом наведених правових норм питання про звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення постає у разі, коли майновий стан особи є таким, що утруднює виконання цього обов`язку. Таким чином, суд вправі постановити ухвалу про звільнення від його сплати, його відстрочення чи розстрочення враховуючи незадовільний майновий (матеріальний) стан сторони і остання повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище та подати суду відповідні докази.

Отже, враховуючи вищенаведене, визначення майнового стану як такого, що дає підстави для звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є оціночним, тому потребує доказування перед судом і обґрунтування пов`язаних із цим обставин, які свідчать про неможливість або труднощі з оплатою судового збору у розмірах і в строки, встановлені законом, покладається на зацікавлену сторону.

Звертаючись до суду, позивач просить розстрочити йому сплату судового збору до ухвалення судового рішення, вказуючи, що сума судового збору є для нього надто обтяжливою.

Водночас на підтвердження вказаних обставин позивачем до позовної заяви не додано будь-яких доказів про відсутність у позивача доходів, інших доказів на підтвердження скрутного матеріального становища, для доведення необхідності розстрочки сплати судового збору (відомості щодо доходу, рухомого чи нерухомого майна, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї та інше).

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що в порушення ч. 4 ст.177 ЦПК України, позивачем не надано доказів належної сплати судового збору та доказів, що позивач належить до категорії осіб, що можуть бути звільнені від сплати судового збору відповідно до ст.5, 8 Закону України "Про судовий збір".

Враховуючи розмір судового збору в даній справі, який підлягає сплаті позивачем, вважаю, що немає підстав для висновку про порушення балансу між інтересом держави у стягненні судового збору за розгляд заяви та правом заявника на доступ до правосуддя, а тому з врахуванням наведеного та за відсутності достатніх доказів скрутного матеріального становища позивача, вважаю, що клопотання про розстрочку сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 і ст. 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви позивачу слід усунути протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали.

Недоліки мають бути усунуті шляхом подання нової редакції позовної заяви з обґрунтованим спростуванням зазначених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України

постановив

в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розстрочку сплати судового збору відмовити.

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до управління освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області (місцезнаходження: м. Острог пр. Незалежності, 34А Рівненської області, ), про відшкодування моральної шкоди, які призвели до розладу здоров`я.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.