ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 677/858/23

Провадження № 22-ц/4820/2103/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю представниці позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропартнер-1» про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 26 вересня 2023 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропартнер-1» (далі ТОВ «Агропартнер-1») про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками.

ОСОБА_2 зазначила, що вона є власницею земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Заставківського старостинського округу Красилівської міської ради Хмельницької області площею 1,0287 га з кадастровим номером :02:003:0118 та площею 1,1312 га з кадастровим номером :02:002:0080. Спірні земельні ділянки належали батькові позивачки, ОСОБА_3 , а після його смерті ОСОБА_4 одержала свідоцтва про право на спадщину за законом на ці ділянки. Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 15 липня 2021 року свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_4 визнані недійсними, а рішенням цього ж суду від 19 грудня 2022 року державна реєстрація права власності ОСОБА_4 на земельні ділянки скасована. Натомість за договорами оренди землі від 18 серпня 2020 року ОСОБА_4 передала земельні ділянки в оренду ТОВ «Агропартнер-1» строком на 10 років. Договори оренди укладені незаконним власником всупереч волі позивачки, внаслідок чого право та обов`язки за цими правочинами не набуті, а правовідносини за ними не виникли. Наразі ТОВ «Агропартнер-1» відмовляється повернути позивачці спірні земельні ділянки.

За таких обставин ОСОБА_2 просила суд усунути перешкоди у користуванні земельними ділянками площею 1,0287 га з кадастровим номером :02:003:0118 та площею 1,1312 га з кадастровим номером :02:002:0080, розташованими на території Заставківського старостинського округу Красилівської міської ради Хмельницької області, шляхом повернення їй цих ділянок від ТОВ «Агропартнер-1».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 26 вересня 2023 року в позові відмовлено.

Суд першої інстанції керувався тим, що на момент укладення ОСОБА_4 і ТОВ «Агропартнер-1» договорів оренди землі від 18 серпня 2020 року власницею спірних земельних ділянок була ОСОБА_4 . Ці договори оренди набрали чинності після їх державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15 жовтня 2020 року. З огляду на те, що право власності ОСОБА_2 на земельні ділянки визнано за рішенням суду від 19 грудня 2022 року, яке набрало законної сили 19 січня 2023 року, до 18 січня 2023 року ОСОБА_4 залишалася власником цих ділянок. Оскільки договори оренди землі є укладеними та дійсними, то після набуття ОСОБА_2 права власності на земельні ділянки до неї перейшли права та обов`язки орендодавця за цими договорами. Строк дії договорів оренди землі не сплив, а тому право орендаря на орендовані земельні ділянки підлягає захисту. Відтак ці ділянки не можуть бути повернуті ОСОБА_2 .

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 як спадкоємець першої черги за законом набула право на спадщину після смерті ОСОБА_3 з моменту її відкриття. У свою чергу ОСОБА_4 незаконно набула право власності на спірні земельні ділянки, яке в подальшому було скасовано, тому вона не мала права розпоряджатися цими ділянками, які їй не належали. Користування ТОВ «Агропартнер-1» земельними ділянками на підставі укладених з ОСОБА_4 договорів оренди землі не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а отже, є безпідставним. У зв`язку з цим, ТОВ «Агропартнер-1» зобов`язано повернути спірні земельні ділянки ОСОБА_2 . Суд першої інстанції не застосував чинні норми закону, не врахував правові позиції Верховного Суду та дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У своєму відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Агропартнер-1» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, указуючи на його законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частинами 1, 2, 5 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі (далі ЦПК України) встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Заслухавши учасницю судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Суд першої інстанції не застосував норми статей 203, 391, 1220, 1223 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), статті 93, 124, 152 Земельного кодексу України (далі ЗК України) та статті 4 Закону України від 6 жовтня 1998 року №161-ХІV «Про оренду землі» (далі Закон №161-ХІV).

У зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Також суд апеляційної інстанції має змінити розподіл судових витрат.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

ОСОБА_2 є дочкою, а ОСОБА_4 внучкою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 на праві власності належали дві земельні ділянки площею 1,1312 га з кадастровим номером :02:002:0080 і площею 1,0287 га з кадастровим номером :02:003:0118, які розміщені на території Заставківського старостиного округу Красилівської міської ради Хмельницької області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

18 серпня 2020 року ОСОБА_4 як спадкоємиця свого батька ОСОБА_5 одержала у Красилівській державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом №2-1627 і №2-1629 на вказані земельні ділянки, як такі, що були успадковані ОСОБА_5 після смерті свого батька ОСОБА_3 .

Того ж дня ОСОБА_4 і ТОВ «Агропартнер-1» уклали два договори оренди землі, за умовами яких ОСОБА_4 передала ТОВ «Агропартнер-1» у строкове платне користування спірні земельні ділянки строком на 10 років.

15 жовтня 2020 року приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Клімчук А.В. зареєструвала право оренди земельних ділянок ТОВ «Агропартнер-1» у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про інше речове право на земельну ділянку площею 1,0287 га з кадастровим номером :02:003:03, а на земельну ділянку площею 1,1312 га з кадастровим номером :02:002:09).

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 15 липня 2021 року встановлено факт, що ОСОБА_2 постійно проживала із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у житловому будинку по АДРЕСА_1 , на час відкриття його спадщини. Визнано недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом №2-1627 та №2-1629, видані 18 серпня 2020 року державним нотаріусом Красилівської державної нотаріальної контори Тиховською В.В. для ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на земельні ділянки площею 1,13 га кадастровий номер 0:02:002:0080 та площею 1,03 га кадастровий номер :02:003:0118 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Заставківської сільської ради Красилівського району Хмельницької області, які належали ОСОБА_3 .

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 19 грудня 2022 року скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Заставківської сільської ради Красилівського району Хмельницької області площею 1,03 га із кадастровим номером :02:003:0118 (номер запису про право власності 37802917) та земельну ділянку площею 1,1312 га із кадастровим номером :02:002:0080 (номер запису про право власності 37803085), яка проведена 8 серпня 2020 року державним нотаріусом Красилівської державної нотаріальної контори Тиховською В.В., із припиненням права власності ОСОБА_4 на зазначені земельні ділянки. Визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Заставківського старостинського округу Красилівської міської ради Хмельницької області площею 1,03 га із кадастровим номером :02:003:0118 та земельну ділянку площею 1,13 га із кадастровий номером :02:002:0080.

9 березня 2023 року Красилівська міська рада Хмельницької області зареєструвала право власності ОСОБА_2 на спірні земельні ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер записів про право власності на земельну ділянку площею 1,0287 га з кадастровим номером :02:003:00, а на земельну ділянку площею 1,1312 га з кадастровим номером :02:002:04).

ТОВ «Агропартнер-1» відмовило ОСОБА_2 у розірванні договорів оренди землі та поверненні земельних ділянок.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

а) щодо права власності на спірні земельні ділянки

Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується.

Відповідно до статті 78 ЗК України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

За змістом частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

В силу статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Як передбачено статтею 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день прийняття спадщини.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина перша статті 1225 ЦК України).

Із положень статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що громадяни можуть набувати земельні ділянки у власність, у тому числі в порядку спадкування.

Спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається в день смерті спадкодавця.

Спадкоємці набувають право на спадщину лише за умови, що вони віднесені законом до спадкоємців померлої особи (за законом або за заповітом) та прийняли спадщину в установленому порядку.

Спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття (див. постанову Верховного Суду України від 14 травня 2014 року у справі №6-42цс14 та постанову Верховного Суду від 8 листопада 2023 року у справі №753/9334/18).

Зібрані докази вказують на те, що земельні ділянки площею 1,0287 га з кадастровим номером :02:003:0118 та площею 1,1312 га з кадастровим номером :02:002:0080, розташовані на території Заставківського старостинського округу Красилівської міської ради Хмельницької області, належали на праві власності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 є єдиною спадкоємицею ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину в установленому порядку.

Отже, з часу відкриття спадщини (день смерті ОСОБА_3 ) ОСОБА_2 набула право власності на спірні земельні ділянки.

Водночас ОСОБА_4 не набула права на спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Висновок суду першої інстанції про те, що право власності ОСОБА_2 на спірні земельні ділянки виникло з часу набрання законної сили рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 19 грудня 2022 року, тобто з 19 січня 2023 року, а раніше це право належало ОСОБА_4 , не відповідає закону та є помилковим.

б) щодо права оренди спірними земельними ділянками

Статтею 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За змістом частини першої статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем (частина четверта статті 124 ЗК України).

В силу частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Порядок укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначається Законом №161-ХІV.

Статтею 4 Закону №161-ХІV визначено, що орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону №161-ХІV орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Із положень частини першої статті 13 Закону №161-ХІV договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Правочином є вольова дія учасників цивільних відносин, яка спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Указані цивільно-правові результати мають бути досягнуті внаслідок правомірних дій суб`єктів цивільного права.

У двосторонньому правочині волевиявлення сторін повинно бути взаємним (зустрічним) і спрямованим на досягнення спільної мети. Такі правочини називаються договорами.

Право оренди це один із видів речового права на чуже майно, в тому числі на земельну ділянку, яке складається з права тимчасового володіння та користування майном.

Відносини, пов`язані з орендою землі, здійснюються на договірних засадах.

За своєю правовою природою договір оренди землі є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої орендодавець зобов`язується передати орендареві земельну ділянку у строкове володіння та користування, а орендар, у свою чергу, зобов`язується використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням для особистої мети та вносити орендодавцеві плату за землю (орендну плату).

Договір оренди землі укладається власником земельної ділянки або за його дорученням, який набуває статус орендодавця.

Докази у справі вказують на те, що земельні ділянки площею 1,0287 га з кадастровим номером :02:003:0118 та площею 1,1312 га з кадастровим номером :02:002:0080, розташовані на території Заставківського старостинського округу Красилівської міської ради Хмельницької області, не належали ОСОБА_4 на праві власності. Відтак, остання не мала права розпоряджатися цими ділянками, в тому числі передавати їх в оренду третім особам.

Таким чином, укладені ОСОБА_4 і ТОВ «Агропартнер-1» договори оренди землі від 18 серпня 2020 року не відповідають вимогам закону.

Висновок суду першої інстанції щодо правомірності цих договорів оренди землі є помилковим.

в) щодо усунення перешкод у користуванні земельними ділянками

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положення цього конституційного принципу кореспондуються із нормами статей 319, 321 ЦК України, згідно яких власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини другої статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

За змістом частини першої статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як передбачено статтею 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Одними із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право (пункт 3 частини другої статті 16 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право власності це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону та на власний розсуд. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Власник може вимагати усунення будь-яких порушень свого права, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Таке право забезпечується йому за допомогою негаторного позову.

Негаторний позов це позадоговірна вимога власника, що володіє річчю, до третьої особи про усунення перешкод у здійсненні правомочностей користування і розпоряджання майном.

Право на звернення до суду гарантується чинним законодавством і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право порушується, не визнається або оспорюється. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Зібрані докази вказують на те, що користування ТОВ «Агропартнер-1» спірними земельними ділянками на підставі договорів оренди землі від 18 серпня 2020 року, укладених з ОСОБА_4 , не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а отже є безпідставним.

ОСОБА_2 як власниця позбавлена права володіння та користування цими ділянками, оскільки вони незаконно перебувають в оренді ТОВ «Агропартнер-1» за договорами оренди, які не могли бути укладені. Отже, вимоги ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні спірними земельними ділянками шляхом повернення їх власнику є обґрунтованими.

Схожі за змістом правові висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 7 серпня 2023 року (справі №177/1749/20).

3.Висновки суду апеляційної інстанції та межі розгляду справи

При вирішенні спору суд першої інстанції не застосував правильно норми чинного законодавства та зробив помилковий висновок про необґрунтованість позовних вимог, а тому ухвалене ним рішення не може залишатися в силі.

Позов ОСОБА_2 слід задовольнити.

Щодо судових витрат

Вирішуючи питання про зміну розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції враховує положення статті 141 ЦПК України, згідно якої судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов ОСОБА_2 задоволено, то ТОВ «Агропартнер-1» повинно відшкодувати їй обґрунтовано понесені витрати зі сплати судового збору: 2 147 грн 20 коп. за подання позову (2684?0,4?2) та 3 220 грн 80 коп. за подання апеляційної скарги (2684?0,4?2?150%), а всього 5 368 грн (2147,20+3220,80).

Керуючись ст.ст. 141, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 26 вересня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, розподіл судових витрат змінити.

Позов задовольнити.

Товариству з обмеженою відповідальністю «Агропартнер-1» (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 31369733) усунути перешкоди у користуванні та повернути ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) земельну ділянку площею 1,1312 гектара з кадастровим номером :02:002:0080, розташовану на території Заставківського старостинського округу Красилівської міської ради Хмельницької області, та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 227; номер запису про право оренди 38710399).

Товариству з обмеженою відповідальністю «Агропартнер-1» (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 31369733) усунути перешкоди у користуванні та повернути ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) земельну ділянку площею 1,0287 гектара з кадастровим номером :02:003:0118, розташовану на території Заставківського старостиного округу Красилівської міської ради Хмельницької області, та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 227; номер запису про право оренди 38710223).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропартнер-1» (місцезнаходження 31100, Хмельницька область, Хмельницький район, місто Красилів, вулиця Центральна,4-А; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 31369733) на користь ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 5 368 гривень судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 листопада 2023 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Шовкун В.О.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 47