Справа № 302/1748/23
Провадження № 2-о/302/582/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2023 р. смт. Міжгір`я Закарпатської області

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого, судді Пухальського С. В.,

за участю секретаря судового засідання Митряк І. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міжгірська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що він є власником житлового будинку під реєстраційним АДРЕСА_1 .

З метою відчуження вказаного житлового будинку позивач звернувся до нотаріуса для укладення договору купівлі-продажу. Однак при перевірці документів нотаріус виявив, що на житловий будинок накладено обтяження у виді заборони відчуження об`єкта нерухомого майна. Заборону до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано 12.09.2006 за № 3717195 Міжгірською державною нотаріальною конторою, на підставі договору застави № 2130 від 21.10.2002, складеного приватним нотаріусом Гримут О. І. Згідно цього договору застави об`єктом обтяження є будинок під АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 .

Як вказав заявник, його знайомий ОСОБА_2 , є мешканцем АДРЕСА_1 , який повідомив йому, що він дійсно в 2002 році оформляв у приватного нотаріуса Гримут О. І. договір застави житлового будинку в якому проживає, у зв`язку з договором іпотеки в АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Однак, на даний час кредит за цим договором погашено і не має перед банком жодної заборгованості.

При зверненні до завідувача Міжгірської державної нотаріальної контори Дунаєвої О. І. з проханням скасувати тип обтяження у виді заборони відчуження житлового будинку, нотаріус усно роз`яснив, що не може цього зробити, оскільки заборона встановлювалася на підставі договору застави складеного приватним нотаріусом Гримут О. І, яка припинила свою діяльність як нотаріус багато років тому. Крім того було встановлено, що при накладенні обтяження нотаріус Гримут О. І. допустила помилку, щодо написання імені іпотекодавця, а саме вказала його ім`я як ОСОБА_3 , тоді як згідно паспорта громадянина України ім?я ОСОБА_4 є ОСОБА_3 , а не ОСОБА_3 , а також було допущено помилку щодо зазначення адреси іпотечного майна, замість будинку « АДРЕСА_2 » вказано помилково «34».

З цих підстав державний нотаріус, яким було зареєстровано 12.09.2006 заборону щодо відчуження житлового будинку під АДРЕСА_1 , позбавлений можливості вчинити нотаріальну дію щодо зняття заборони, оскільки власником будинку є безпосередньо ОСОБА_1 , тоді як заборона стосується гр. ОСОБА_2 .

За заявою ОСОБА_2 також неможливо вчинити нотаріальну дію щодо зняття заборони, бо заява має бути подана від гр. ОСОБА_2 .

З`ясувати детальну інформацію щодо підстав та обставин накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_1 немає можливості, у зв`язку із смертю приватного нотаріуса Гримут О. І., а тому відповідно неможливо виправити і допущені вищевказані помилки щодо іпотечного майна та іпотекодавця.

З наведених підстав заявник просив встановити факт того,що обтяження у вигляді арешту нерухомого майна не стосується його та належного йому на праві приватної власності житлового будинку.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2023 року по справі відкрито провадження.

Представник заявника адвокат Гренджа В. Ю. подала заяву в якій висловила прохання розглядати справу без її участі та участі її довірителя.

ОСОБА_2 подав належним чином посвідчену заяву, в якій висловив позицію про визнання вимог заяви підтвердивши дійсність наведених в ній обставин та просив розглянути справу без його участі.

Завідувач Міжгірської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, подала належним чином посвідчену заяву в якій висловила прохання розгляду справи без її участі.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановити факт належності особі документа, зокрема державних актів на право власності, тощо.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку під реєстраційним АДРЕСА_1 , підтвердженням чого є копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.01.2018 (а.с. 7).

На вказаний житловий будинок накладено обтяження у виді заборони відчуження об`єкта нерухомого майна. Заборону до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано 12.09.2006 за № 3717195 Міжгірською державною нотаріальною конторою, на підставі договору застави № 2130 від 21.10.2002, складеного приватним нотаріусом Гримут О. І. Згідно цього договору застави об`єктом обтяження є будинок під АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 (а.с. 8).

За змістом довідки Пилипецької сільради Хустського району Закарпатської області №649, в житловому будинку в АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 згідно погосподарської книги, за вказаною адресою в період з 01.01.2001 по 2010 рік проживали та були зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дружина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 донька, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 онучка, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зять. Зміна нумерації будинку з 2001 року не проводилася (15).

Отже, сукупність зібраних та досліджених в судовому засіданні доказів дає підстави задовольнити вимоги заявника.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 5, 10-13, 76-81, 259, 263-265, 268, 293, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що обтяження у вигляді арешту нерухомого майна зареєстроване 12.09.2006 Міжгірською державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 3717195, не стосується (не належать) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , та належного йому на праві приватної власності житлового будинку під реєстраційним № 34 в селі Пилипець Хустського (колишнього Міжгірського) району Закарпатської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Міжгірський районний суд Закарпатської області з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення виготовлено 24 листопада 2023 року.

Суддя Пухальський С. В.