Справа № 182/3282/21
Провадження № 2/0182/748/2023
11.05.2023 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Рунчевої О.В., секретаря: Нагаєвої Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Нікополя за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця,-
20.05.2021 року позивач звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця.
Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_3 звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву б/н від 06.05.2016 року.
У порушення ст.ст. 526,527,530,1054 ЦК України та умов Договору ОСОБА_3 зобов`язання за вказаним Договором належним чином не виконував.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.
Згідно ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.ст. 608,1218,1219 ЦК України, у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті.
За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців. Таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням.
Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідачі по справі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України - кредитору спадкодавця належить протягом шести місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.
На виконання вимог зазначених норм, позивачем 21.07.2020 року була направлена претензія кредитора до Першої нікопольської державної нотаріальної контори.
13.08.2020 року позивачем отримано відповідь Другої нікопольської державної нотаріальної контори, згідно якої спадкоємці після смерті ОСОБА_3 із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа була заведена на підставі претензії кредитора.
21.12.2020 року до спадкоємців ОСОБА_3 було направлено листи - претензії, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але безрезультатно.
Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 06.05.2016 року становить 5093,12 грн., яка складається з: 5093,12 грн. - заборгованість за тілом кредита, в т.ч: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 5093,12 грн. - заборгованість за простроченими тілом кредиту.
Враховуючи викладене, просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на свою користь заборгованість у розмірі 8419,85 грн. за кредитним договором № б/н від 13.06.2009 року та понесені судові витрати у розмірі 5093 грн. 12 коп.
Ухвалою про відкриття провадження від 09.09.2021 року вказану позовну заяву прийнято до свого провадження та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.
Ухвалою суду від 17.01.2023 року закрито підготовче провадження по справі; призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.141).
У судове засідання відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином за місцем реєстрації. До суду повернувся конверт з судовою повісткою про виклик до суду, як не вручений у зв`язку з тим, що адресати відсутні за вказаною адресою (а.с.151). Судова повістка вручена відповідно до п.1 ч.8 ст. 128 ЦПК України.
Відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було сповіщено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на сайті Судової влади України, згідно вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку
Судом встановлено, що 06.05.2016 року ОСОБА_3 підписав Заяву № б/н у Закритому акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач. Позичальником ОСОБА_3 отримано кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.16).
Як вбачається з Заяви №б/н від 06.05.2016 року (а.с.16), ОСОБА_3 підтвердив свою згоду на те, що дана Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним і Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис у Заяві. ОСОБА_3 ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банка, які були йому надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Визнання угоди є факт користування картрахунку та використання кредитних коштів.
У порушення умов договору ОСОБА_3 зобов`язання належним чином не виконав.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (а.с.71).
Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем (а.с.10), заборгованість ОСОБА_3 за спірним договором визначена позивачем в розмірі 5093,12 грн., яка складається з : 5093,12 грн. - заборгованість за тілом кредита, в т.ч: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 5093,12 грн. - заборгованість за простроченими тілом кредиту.
Позивач 02.04.2020 року направив претензію кредитора до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори (а.с.35), в якій просив повідомити чи заводилась спадкова справа після померлого боржника ОСОБА_4 , включити його кредиторські вимоги в спадкову масу, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості, повідомити інформацію стосовно осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або відмовилися від прийняття спадщини після смерті боржника, а також щодо осіб, які вже прийняли спадщину.
Згідно відповіді Першої Нікопольської державної нотаріальної контори на претензію (а.с.74), після смерті ОСОБА_3 відкрита спадкова справа № 122/2020. Відомості про коло спадкоємців, про наявність спадкового майна, його склад, місцезнаходження та вартість, у нотаріуса на день відповіді відсутні. При зверненні спадкоємців ОСОБА_3 дана претензія буде доведена до відома.
Позивачем було направлено лист-претензія відповідачам за місцем реєстрації (а.с.75,76), який залишено без реагування.
З копії спадкової справи № 122/2020, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , що надійшла на запит суду (а.с.108-115), вбачається наступне. 24.07.2020 року Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою зареєстровано претензію кредитора Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (а.с.109). Вказане також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину № 66943319 від 22.10.2021 року (а.с.112).
Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із заявою про прийняття чи відмову від спадщини протягом шести місяців до нотаріальної контори не зверталась, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрита на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк».
Згідно зі статями 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом ч. 1. ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника.
Відповідно до ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.1,2 ст. 1223 ЦК України).
На підставі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно з ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Аналогічні роз`яснення надані в абз.2 пункту 32 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Статями 12,13,81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Доказів того, що відповідачі є спадкоємцями ОСОБА_3 та прийняли спадщину після його смерті позивачем не надано, як і доказів на підтвердження наявності будь-якого майна у позичальника ОСОБА_3 , яке могло би бути успадковане. Сам факт реєстрації місця проживання відповідачів за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме вони є спадкоємцями та прийняли після померлого спадщину.
Крім того, за змістом ч. 3 ст. 1268 ЦК України, на яку посилається Банк, обов`язковою умовою для прийняття спадщини є фактичне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак доказів фактичного проживання відповідачів із ОСОБА_3 на час відкриття спадщини суду надано не було. У той же час, реєстрація за однією адресою та безпосереднє місце проживання осіб не є тотожними поняттями.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку з його недоведеністю.
Так як позивачу у задоволенні позову відмовлено повністю, то не підлягає стягненню з відповідача на його користь сплачений ним судовий збір, що відповідає положенням ч.1 ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.12,13,76-78,81,89, 141, 259,263-265,268, 280-282 ЦПК України, -
У позові Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.
Суддя: О. В. Рунчева