У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2023 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Скрипник О. Г. ,

при секретарі - Однолько Ю. С.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кривошея Дмитра Станіславовича,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною скаргою, за змістом якої просить скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 від 21.08.2023 року та зобов`язати відповідача в конкретні строки вчинити дії з зняття арешту та розблокування банківських рахунків.

Скаргу обґрунтовано тим, що 21.08.2023 року державним виконавцем Подільського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кривошеєм Д.С. відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_1, з виконання постанови про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС 7023503 від 20.05.2023, яка була видана НПУ ДПП УПП у м. Києві. Зазначає, що ним було оскаржено в судовому порядку постанову Серії ЕАС № 7023503 від 20.05.2023 року. Вказує, що ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 19.06.2023 року відкрито провадження у справі за його позовом до УПП міста Києва, третя особа: інспектор 3 батальйону 5 роти Ковгар Д.О. про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності. Однак, рішення не ухвалено, постанова не скасована. Таким чином був накладений арешт на грошові кошти боржника, що містяться на всіх відкритих рахунках на його ім`я , в тому числі і на який нараховується заробітна плата.

Наклавши арешт на зарплатний рахунок боржника його фактично позбавили заробітної плати, позбавили можливості отримувати та гідно розпоряджатися своєю заробітною платою. Тому вважає дії державного виконавця незаконними, а постанову про відкриття виконавчого провадження такою, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні скаржник підтримав вимоги скарги, просив її задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним в скарзі.

В судове засідання державний виконавець не з"явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином про причину неявки суд не повідомив.

Судом установлено, що постановою державного виконавця Подільського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кривошеєм Д.С. від 21.08.2023 року відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_1, з виконання постанови № ЕАС 7023503 від 20.05.2023 року НПУ ДПП УПП у м. Києві.

Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 19.06.2023 року, відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до УПП міста Києва, третя особа: інспектор 3 батальйону 5 роти Ковгар Д.О. про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності (справа №758/5836/23).

25.08.2023 року постановою державного виконавця Подільського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кривошеєм Д.С. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику ОСОБА_1 ..

Станом на час розгляду вказаної скарги рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 не прийнято, арешт з рахунків не знятий.

Відповідно до положень ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ч.3 ст. 52 Закону не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.56 Закону встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Із матеріалів справи випливає, що незгода заявника з діями державного виконавця ґрунтується на тому, що на його картковий рахунок, на який здійснюється нарахування заробітної плати, накладено арешт у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

Приписами частини 1 статті 2, частини 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 1 липня 1949 року № 95, ратифікованої Україною 4 серпня 1961 року, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого в тому числі стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях статей 97 Кодексу законів про працю України, статтях 15, 22, 24 Закону України «Про працю».

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Накладення арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав особи.

Згідно із п.1 ч.4 ст.59 Закону підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Згідно із абзацом 2 ч. 2 ст. 59 Закону виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 59 Закону підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону.

За змістом ч.4 ст. 59 Закону виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до ч.4 ст.59 Закону на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру. Також арешт в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

Вказане відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 19 травня 2020 року у справі №905/361/19.

Таким чином, постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та постанова про арешт коштів боржника підлягають скасуванню у судовому порядку.

В іншій частині скарга задоволенню не підлягає, оскільки не охоплюється розділом VII ЦПК України.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», статями 447, 450, 451 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кривошея Дмитра Станіславовича, - задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кривошея Дмитра Станіславовича про відкриття виконавчого провадження від 21.08.2023 року у ВП № НОМЕР_1.

Скасувати постанову державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кривошея Дмитра Станіславовича про арешт коштів боржника від 25.08.2023 року у ВП № НОМЕР_1.

В іншій частині відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом

СуддяО. Г. Скрипник