РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2023 р. смт. Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вальчука В. В. ,

при секретарі Крикливій М.С.,

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Тиврів, за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка вказує на те, що рішенням Тиврівського районного суду від 09 листопада 2017 року було стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 800 гривень щомісячно на кожну дитину, а саме: на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 14 вересня 2017 року і до досягнення ними повноліття.

Відповідач аліменти в розмірі 800 гривень щомісячно на кожну дитину сплачує регулярно, але даної суми недостатньо для того, щоб забезпечувати дітей самим необхідним. Вона працює молодшою медичною сестрою в лікарні імені Пирогова , їй одній важко належним чином забезпечити дітей, сплачувати комунальні послуги та забезпечувати свою власну життєдіяльність. Їх діти ростуть, їх потреби збільшуються, тому вона вимушена витрачати багато коштів на їх утримання та розвиток. Дивлячись на щоденний різкий зріст цін та інфляцію, аліменти в розмірі 800 гривень щомісячно на кожну дитину, які на сьогоднішній день сплачує відповідач в даній справі, не відповідають навіть мінімальним потребам дітей.

Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів не повинен бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дітей такого віку, як їх діти з 01 січня 2023 року становить 2833 гривні. Аліменти в сумі 800 гривень не відповідають половині прожиткового мінімуму для дітей такого віку, як їх діти.

В 2017 році, на момент подання нею заяви про стягнення аліментів, відповідач працював різноробочим в ПП «Кобилецьке», його доходи були мінливі та нерегулярні, тому аліменти на утримання дітей було призначено в твердій грошовій сумі.

На даний час відповідач отримує стабільну, значно більшу, порівняно з 2017 роком, заробітну плату і може сплачувати аліменти в процентному відношенні від свого доходу. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини від його доходу щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального рекомендованого розміру аліментів. Такий розмір аліментів не погіршить матеріального стану відповідача і є реальним для нього, тим паче, що інших утриманців у відповідача немає. Саме такий розмір аліментів буде достатній для того, щоб вона могла забезпечити дітей самим необхідним.

Просить змінити спосіб стягнення аліментів, які було присуджено відповідно до рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 09 листопада 2017 року і стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини від його доходу щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального рекомендованого розміру аліментів, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дня подачі даної заяви і до їх повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі за один місяць просить звернути до негайного виконання.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач подав суду відзив (а.с. 16-18), в якому зазначає, що в нього на утриманні є син від першого шлюбу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Син повнолітній, але продовжує навчання на контрактній формі навчання у Вінницькому навчально-науковому інституті економіки Західноукраїнського національного університету, про що надав договір №374971 від 08.08.2019 року (а.с. 23) та довідку №082 від 28.03.2023 року даного закладу (а.с. 24), згідно якого плата за навчання в даному закладі за період з 01.09.2019р. до 30.06.2023 року складає 48300грн. за весь строк навчання. Надав квитанції про сплату, відповідно до яких за навчання платила ОСОБА_9 (мати їх сина, його теперішня дружина) (а.с. 25-27). Крім того його син ОСОБА_8 хворіє на хворобу хребта, про що надав протоколи дослідження від 08.03.2023 (а.с. 28, 29). Вказує, що з 10.02.2023 він перебуває в шлюбі з ОСОБА_9 (а.с. 19), в якої є дочка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , так як батько дочки записаний в свідоцтві про її народження відповідно до ст. 135 СК України, він ініціював питання про її удочеріння. Вони перебувають на його утриманні, про що надав акт обстеження матеріально-побутових умов проживання від 23.03.2023 року (а.с. 31). Згоден сплачувати щомісяця аліменти на утримання їхніх дітей в розмірі прожиткового мінімуму на дитину такого віку як ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Справу просить розглянути у його відсутності.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що вона мати відповідача. Діти не винні, що батьки проживають окремо. В нього троє дітей і старший син навчається. Відповідач проходить військову службу в ЗСУ, іноді забирає дітей до себе та купує їм одяг.

Суд, вислухавши позивачку, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком обох батьків.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України та п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Позивачка з відповідачем перебувала в шлюбі. У них є діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що стверджується їх свідоцтвами про народження (а.с. 6,7).

Рішенням Тиврівського районного суду від 28.03.2018 року (справа № 145/1987/17) шлюб між нею і ОСОБА_2 розірваний (а.с. 2-3).

Рішенням Тиврівського районного суду від 09.11.2017 року на користь позивачки з відповідача присуджені аліменти в розмірі по 800 гривень щомісячно, на кожну дитину, а саме: на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 14.09.2017 року до повноліття дітей (а.с. 4-5).

Діти проживають з матір`ю і перебувають на її утриманні. Ці обставини стверджуються довідкою про склад сім`ї №18-20/4-1/76 від 17.02.2023 виданою Вороновицькою селищною радою (а.с. 9) та актом обстеження матеріально побутових умов проживання сім`ї від 17.02.2023 року (а.с. 10).

Позивачка працює молодшою медичною сестрою в лікарні імені Пирогова .

Стан здоров`я відповідача задовільний, він проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, отримує дохід.

Згідно ЗУ "Про державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для дитини віком з 6 до 18 років з 1 грудня складає 2833 грн.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Враховуючи вищенаведене та з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, а також позицію відповідача, який визнав позов частково, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню.

Також позивачка просить рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звернути до негайного виконання.

Відповідно до ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць, однак чинним законодавством не передбачено, що позов про зміну способу стягнення аліментів підлягає до негайного виконання, тому позов в цій частині до задоволення не підлягає.

Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, то з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст.76-80, 89, 211, 223, 263 - 265, 273, 354, 355 ЦПК, ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст. 141, 180, 184, 192 СК України, -

УХВАЛИВ :

Позов задоволити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які було присуджено відповідно до рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 09 листопада 2017 року і стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/3 частини від його доходу щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального рекомендованого розміру аліментів, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дня набрання рішенням законної сили до їх повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід Держави 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. судового збору, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу " ;101; ; судовий збір по справі № 145/335/23.

Повний текст рішення виготовлено 23.05.2023 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Суддя Вальчук В. В.