Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/5283/20
Провадження №2-п/552/93/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2023 Київський районний суд м.Полтави в складі:

головуючого судді Самсонової О.А.

секретар судового засідання Лебедєва Х.В.,

за участю:

представника заявника адвоката Колєснікова Олега Анатолійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 26 лютого 2021 року у цивільній справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01 жовтня 2016 року по 01 жовтня 2020 року в сумі 48152 грн. 71 коп., які отримані за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім заборгованості за спожиту теплову енергію позивач також просив суд стягнути з відповідачів нарахований індекс інфляції в розмірі 4920 грн. 27 коп. та 3 % річних в сумі 2943 грн. 26 коп. Всього просив стягнути 56016 грн. 24 коп.

Ухвалою судді від 11 грудня 2020 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

26 лютого 2021 2023 року по справі постановлено заочне рішення, відповідно до якого позов задоволено.

15 листопада 2023 року відповідач ОСОБА_6 звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що в судове засідання не з`явилась з поважних причин, а також на інші обставини, які не були враховані судом при ухваленні вказаного рішення.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Колєсніков О.А. заяву про перегляд заочного рішення підтримав та просив задовольнити.

Представник позивача та відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились.

Оскільки неявка учасників справи не перешкоджає розгляду, суд вважає за можливе розглянути заяву про перегляд заочного рішення за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились.

Суд, заслухавши представників відповідача, дослідивши матеріали заяви та справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2-4 ст. 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Враховуючи, що строк для подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем пропущений з поважних причин, її заява про поновлення пропущеного з поважних причин строку підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи до уваги те, що докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи, не були враховані судом при постановленні заочного рішення, відповідач не з`явилась в судове засідання та (або) не повідомила про причини неявки, а також не подала відзив на позовну заяву з поважних причин, суд приходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення підлягає задоволенню, а заочне рішення скасуванню.

Також судом встановлено, що на час звернення позивача з позовом до суду відповдвачі ОСОБА_2 , ОСОБА_8 померли.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 09 лютого 2017 року Київським районним у м. Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с. 64).

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 26 грудня 2015 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції (а.с. 63).

Позивач же звернувся з даним позовом до суду 12 листопада 2020 року.

Тобто позовні вимоги до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 пред`явлені вже після їх смерті.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що за встановлених обставин необхідно закрити провадження за позовними вимогами до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , оскільки з`ясовано, що відповідач помер до звернення позивача до суду із цим позовом, відповідно позивач не може звертатись до суду із позовом до померлої особи.

Такі висновки містяться й в ряді ухвал Верховного Суду.

Так, відповідно до ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичні особи виникає в момент її народження. У випадках, установлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, установлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізособою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичні особи припиняється в момент її смерті.

У статті 26 ЦК України визначено, що всі фізичні особи є рівними в здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має всі особисті немайнові права, установлені Конституцією та цим кодексом. Фізична особа здатна мати всі майнові права, що встановлені цим кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією, цим кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Згідно із ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи, є сторони, треті особи.

Ст. 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні та юридичні особи.

Положенням ст. 47 ЦПК України 2004 року передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Системний аналіз указаних норм права, а також положень чч. 1, 2, 4 ст. 25, ч. 1 ст. 26 ЦК України та ч. 2 ст. 48 чинного ЦПК України дає підстави дійти висновку, що на момент звернення з позовом до суду відповідач у справі має бути живим. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Аналіз зазначених норм процесуального права, а також положень ч. ч. 1, 2, 4 ст. 25, ч. 1 ст. 26 ЦК України та ч. 2 ст. 48 чинного ЦПК України дозволяє дійти висновку, що на момент звернення з позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України).

Норма статті 255 ЦПК України є імперативною. Тобто за наявності підстав, визначених у п. п. 1-8 ч. 1 ст. 255 ЦПК України незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі. На такі дії суду не впливає те, що у справі беруть участь відповідачі-спадкоємці, які на час розгляду справи мають цивільну процесуальну правосуб`єктність і не заявляли клопотання про закриття провадження у справі.

Вказаний висновок узгоджується з принципом правової визначеності, на якому неодноразово наголошував у своїй практиці Європейський суд з прав людини.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне здійснення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, а й щодо національних судів ("Diya 97 v. Ukraine", N 19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21.10.2010).

Отже, якщо позов пред`явлено до померлої особи, то відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, чинного на час пред`явлення позову та розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій, суд своєю ухвалою закриває провадження, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Якщо правонаступництво у справі допускається, то правонаступників можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження.

При цьому незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі. На такі дії суду не впливає те, що у справі беруть участь відповідачі-спадкоємці, які на час розгляду справи мають цивільну процесуальну правосуб`єктність і не заявляли клопотання про закриття провадження у справі.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати КЦС у постанові від 20.06.2019 у справі N 185/998/16.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч. ч. 5,6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, с обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

На підставі викладеного провадження за позовними вимогами до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 необхідно закрити.

В частині позовних вимог Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, враховуючи ціну позову, яка не перевищує 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, справа належить до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 287 288, 255 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений з поважних причин строк для подання заяви про перегляд заочного рішення.

Скасувати заочне рішення від 26 лютого 2021 року у цивільній справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.

Закрити провадження у справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання в частині позовних вимог до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Справу розглядати в спрощеному позовному провадженні.

Призначити судове засідання на 12 лютого 2024 року о 09-00 год. в залі судових засідань Київського районного суду м.Полтави за адресою: м.Полтава, пров.Хорольський, 6, каб.27.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.А.Самсонова