Справа № 355/1758/23
Провадження № 2/355/736/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року Баришівський районний суд Київський області

у складі: головуючого-суді Чехова С.І.

за участю секретаря Бруханського І.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Баришівка цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Куценко Наталії Володимирівни до Березанської міської ради Київської області про встановлення факту спільного проживання зі спадкоємцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся представник позивача ОСОБА_1 адвокат Куценко Н.В. з позовною заявою у якій просить встановити факт, що позивачка ОСОБА_1 постійно проживала з 2007 року по 03 липня 2010 року по АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини за однією адресою з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнати за позивачкою ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4072 га, розташована на території Яблунівського старостинського округу Броварського району Київської області, кадастровий номер :25:095:0017 (в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 )

Свою позовну заяву представник позивачки обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка при житті 30 квітня 2010 року склала заповіт згідно якого: Земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4072 га про, що свідчить державний акт на право власності на землю ІІ-КВ №025408 виданий 08 квітня 2003 року заповідала позивачці ОСОБА_1 .. До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 позивачка не зверталась, однак на день смерті ОСОБА_2 проживала з позивачкою за однією адресою по АДРЕСА_1 , що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов №639 від 09 серпня 2023 року складеним депутатом Березанської міської ради Київської області Громовою О.С.. Представник позивача адвокат Куценко Н.В. вважає, що позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину, як за заповітом після смерті ОСОБА_2 шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини. Звернувшись до нотаріальної контори з наміром реалізувати свої спадкові права, шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкову земельну ділянку площею 2,4072 га розташовану на території Яблунівського старостинського округу Броварського району Київської області, цільове призначення для ведення товарного сільскогосподарського виробництва, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 в нотаріальної конторі позивачці було відмовлено у прийнятті заяви. Відмова обґрунтована тим, що позивачка не подала в шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 та спільного за однією адресою зі спадкодавцем не була зареєстрована, тільки фактично проживала без реєстрації місця проживання. Оригінал державного акту на земельну ділянку площею 2,4072 га розташовану на території Яблунівського старостинського округу Броварського району Київської області в позивачці відсутній через, що в нотаріуса відсутня можливість видати свідоцтво про право на спадщинну за заповітом. Для захисту своїх спадкових прав в нотаріальній конторі позивачці було рекомендовано звернутися до суду з позовом.

Позивачка ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, передала свої повноваження по справі адвокату Куценко Н.В.

Представник позивача адвокат Куценко Н.В. до судового засідання не з`явилась однак повідомила суд про можливість розгляду справи за її відсутністю. Позовні вимоги підтримує просить їх задовольнити.

Представник відповідача Березанської міської ради Київської області до судового засідання не з`явилась, однак повідомила суд про можливість розгляду справи за їх відсутністю. Відзиву з запереченнями надано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За таких обставин, керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи у повному обсязі суд приходить до думки про можливе задоволення заявлених позовних вимог, оскільки:

З копії паспорта позивачка ОСОБА_1 є громадянкою України.(а.с.9)

З копії картки фізичної особи-платника податків слід, що позивачка отримала ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .(а.с.10)

Згідно копії свідоцтва про народження дошлюбне прізвище позивачки було ОСОБА_3 її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . (а.с.11)

З копії свідоцтва про одруження слід, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 29 серпня 1998 року актовий запис 112 у відділі реєстрації актів громадянського стану Яготинської райдержадміністрації Київської області. (а.с.11)

Як слід з копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 75 років у селі Григорівка Баришівського району Київської області . (а.с.8)

З копії заповіту, який складено 30 квітня 2010 року вбачається, що ОСОБА_2 заповідала на випадок смерті земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4072 га про що свідчить державний акт на право власності на землю ІІ-КВ №025408 виданий 08 квітня 2003 року заповідала ОСОБА_1 .(а.с.12)

З акту обстеження житлово-побутових умов №639 від 09 серпня 2023 року слід, що депутат Березанської міської ради Київської області Громова О.С. у присутності свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 засвідчили факт проживання ОСОБА_1 з 2007 року зі своєю бабусею ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 до її смерті. Померла ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.13)

Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю слід, що ОСОБА_2 на підставі розпорядження Баришівської райдержадміністрації від 16 квітня 2002 року №132 переданого у приватну власність земельну ділянку площею 2.4072 га. Земельна ділянка розташована на території Яблунівської сільської ради. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.(а.с.14)

З копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку слід, що земельна ділянка 2,4072 га кадастровий номер :25:095:0017, яка розташована на території Київської області, Баришівський район, Яблунівська сільська рада ділянка № НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_2 , яка проживає у селі Григорівка Баришівського району Київської області підставою для виникнення права власності є рішення органу виконавчої влади розпорядження Баришівської районної державної адміністрації №132 16 квітня 2002 року.(а.са.15-17)

За копією довідки про оцінювання вартості об`єкта нерухомості слід, що вартість земельної ділянки розміром 24072 кв.м кадастровий номер :25:095:0017, яка розташована Київська область Баришівський район Яблунівська селищна рада становить 42303,71гривень. (а.с.18-19)

З листа завідуючої Баришівської державної нотаріальної контори Малиновської Н.В. слід, що позивачка ОСОБА_1 пропустила шестимісячний строк для звернення з заявою до нотаріуса для прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , а також відсутність свідчень про реєстрацію місця проживання за однією адресою з спадкодавцем та відсутністю оригіналу державного акту на земельну ділянку площею 2,4072 га.(а.с.20)

З копії спадкової справи №494/2010 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка була оглянута у судовому засіданні слід, щодо мається зави від спадкоємців ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 за заповітом, копія паспортів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , копія заяви про прийняття спадщини ОСОБА_12 за заповітом, копія паспорту ОСОБА_12 , копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , копія довідки з місця проживання спадкоємців, копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, копія заповіту ОСОБА_2 про розпорядження на випадок смерті на майно до спадкоємця ОСОБА_1 , копія заповіту ОСОБА_2 про розпорядження на випадок смерті до спадкоємців ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , копія повідомлення спадкоємцям ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 до адреси ОСОБА_1 про надходження заяв про прийняття спадщини за заповітом, копія свідоцтва про право на спадщину яке видано ОСОБА_12 після смерті ОСОБА_2 , копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом яке видано ОСОБА_12 , копія листа відмови спадкоємцю ОСОБА_1 завідуючої Баришівської державної нотаріальної контори Малиновської Н.В. слід, що позивачка ОСОБА_1 пропустила шестимісячний строк для звернення з заявою до нотаріуса для прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 а також відсутність свідчень про реєстрацію місця проживання за однією адресою з спадкодавцем та відсутністю оригіналу державного акту на земельну ділянку площею 2,4072 га.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно ч.1 ст.2 ЦПК України слід, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України слід, що кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 13 ЦПК України слід, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України «У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.»

За ст. 76 ЦПК України « Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі і показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 2 цієї статті у судовому порядку можуть встановлюватися також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», із змінами та доповненнями, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, як було встановлено судом позивачка ОСОБА_1 проживала з бабусею за місцем її реєстрації, однак сама не мала реєстрацію. У суду не виникло сумніву про те, що позивачка з 2007 року по 2010 рік по день смерті її бабусі проживала з нею у одному будинку та вела сумісно з нею господарство.

За ч.1 ст.328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.»

За ст. 392 ЦК України слід, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За ст.1216 ЦК України слід, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За ст. 1217 ЦК України слід, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в наслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України «Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.»

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України слід, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як слід з п.10 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування(зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

За п.11 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах спадкування» слід, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що свідчить таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно п.2 п.5 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Отже, як було встановлено, під час життя бабуся позивачки ОСОБА_1 залишила заповіт з якого слід, що на випадок її смерті вона заповідала позивачці земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва про що свідчить державний акт на право власності на землю перший екземпляр акту не зберігся однак це не позбавляє право позивачки отримати всі права та обов`язки , що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинялися в на слідок смерті. Позивачка не відмовилась від спадщини за заповітом, позовні вимоги представника позивача адвоката Куценко Н.В. законні та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 п.1ч.2 ст.141 ЦПК України слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

З квитанції по сплаті судового збору слід, що сторона позивача ОСОБА_1 сплатила 1073,60 гривень та 536,80гривень, що дорівнює 1609 гривень 80 копійок

Позивачка у своїх позовних вимог не просила стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору під час подання позову до суду, з таких підстав повернення судового збору судом не розглядався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,4,12,13,81,89,141,229,263-265,293ЦПК України, ст.ст.316,317,319,321,328,1218,1225,1261,1268 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 адвоката Куценко Наталії Володимирівни до Березанської міської ради Київської області про встановлення факту спільного проживання зі спадкоємцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Встановити юридичний факт проте, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (картка платника податків НОМЕР_1 ), постійно проживала з 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини за однією адресою разом з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (картка платника податків НОМЕР_1 ) право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4072 га, яка розташована на території Яблунівського старостинського округу Броварського району Київської області кадастровий номер :25:095:0017 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Київського апеляційного суду, шляхом подачі скарги через Баришівський районний суд Київської області.

Суддя Баришівського

районного суду С. І. Чехов