Справа №: 486/1805/23 Провадження № 2-о/486/56/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючої - судді Волкової О.І.,

за участю: секретаря судового засідання Соболевської Н.А.,

представника заявниці адвоката Жили Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську, Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Южноукраїнська міська рада Миколаївської області про встановлення факту, що має юридичне значення (належності правовстановлюючого документу),-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Южноукраїнського міського суду Миколаївської області перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Южноукраїнська міська рада Миколаївської області про встановлення факту, що має юридичне значення (належності правовстановлюючого документу).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.11.2023 визначено головуючою суддю Волкову О.І.

03.11.2023 ухвалою Южноукраїнський міський суд Миколаївської області відкрив окреме провадження у цивільній справі та призначив розгляд справи на 24.11.2023.

У зв`язку з тим, що в цивільній справі приймає участь представник заявниці адвокат Жила Н.М., суд поставив на обговорення питання про самовідвід судді.

Мотивами заявленого суддею самовідводу є те, що адвокат ОСОБА_2 працювала в Южноукраїнському міського суду Миколаївської області помічником судді ОСОБА_3 . З моменту призначення ОСОБА_4 на посаду судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_2 вже працювала в суді з 01 жовтня 2001 року. З 10 лютого 2003 року вона працювала помічником судді ОСОБА_3 до 10 грудня 2021 року. З огляду на те, що адвокат була працівником Южноукраїнського міського суду Миколаївської області понад 20 років, це унеможливлює розгляд цивільної справи не лише під головуванням судді Волкової О.І., а й будь-яким іншим суддею цього суду, який входить до його складу на сьогодні.

Крім того, за ініціативи голови суду ОСОБА_3 , який систематично здійснював тиск на суддю ОСОБА_4 , та його помічника ОСОБА_2 , колективом Южноукраїнського міського суду Миколаївської області була подана скарга до ВРП на суддю ОСОБА_4 . Як наслідок, до судді було застосовано дисциплінарне стягнення у виді тимчасового, строком на шість місяців, відсторонення від здійснення правосуддя з позбавленням права на отримання доплат до посадового окладу судді та з направленням її до НШС України для проходження курсу підвищення кваліфікації з питань суддівської етики та застосування норм кримінального процесуального законодавства і подальшим кваліфкаційним оцінюванням для підтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді. Це рішення переглядалось Великою Палатою Верховного Суду (провадження № 11-312сап19).

До того ж, суддя Волкова О.І. у 2017 році зверталась із заявою про втручання в її діяльність щодо здійснення правосуддя до ВРП. Суддя зверталась щодо дій працівника поліції ОСОБА_5 , який є чоловіком адвоката ОСОБА_2 , що на той час працювала в суді. 07.11.2017 працівник поліції ОСОБА_5 у судовому засіданні поводився зухвало, на зауваженя не реагував, а після судового розгляду зайшов до службового кабінету судді ОСОБА_4 та почав хапати її за мантію, зривати нагрудний знак, висловлювати погрози.

За результами розгляду заяви судді було відмовлено у вжитті заходів за висновком члена ВРП ОСОБА_6 від 22.04.2019. Член ВРП Бенедисюк І.М. під час підготовки до розгляду повідомлення судді Волкової О.І., у частині втручання в її діяльність щодо здійснення правосуддя дійшов до висновку, що висловлювання погроз судді, намагання застосувати фізичну силу є протиправними діяннями. Водночас, здійснення кваліфікації таких протиправних дій належить до компетенції правоохоронних органів.

Суддя Волкова О.І. звернулась до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до ВРП з цього приводу. Рішенням Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 9901/355/19, адміністративне провадження № П/9901/355/19, у задоволенні адміністративного позову відмовлено, але винесено окрему ухвалу, відповідно до якої ухвалено направити ухвалу для вжиття заходів щодо встановлення наявності/відсутності ознак кримінального правопорушення чи адміністративного правопорушення стосовно дій ОСОБА_5 відносно судді Волкової О.І.

Колегія суддів вважала в діях ОСОБА_5 можливі ознаки криміналього або адміністративного правопорушення, що підлягає перевірці Южноукраїнським відділом Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області.

У судовому засіданні 24.11.2023 представник заявниці адвокат Жила Н.М. не заперечувала проти заявленого самовідводу.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Суд звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, що можуть стосуватись навіть гіпотетичної можливості впливу на Європейський суд іноді визнається достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду (рішення у справах «Белілос проти Швейцарії», «Очолан проти Турції»). Європейський суд застерігає, що навіть самі лише сумніви розсудливого спостерігача в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянам права на справедливий суд (рішення у справах «Ферантелі та Сантанжело проти Італії», «Хаусчілдт проти Данії», «Веттштайн проти Швейцарії»).

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

З підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 ЦПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід (ч. 1 ст. 33 ЦПК України).

Частинами 1-2 ст. 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Обставини, викладені в заяві про самовідвід, дійсно можуть викликати сумніви в неупередженості та об`єктивності судді в цій справі, відтак заявлений самовідвід є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановлені судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

П. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів передбачає, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Суддя проаналізувала, обдумала, оцінила варіанти, визначила наслідки, розгляду справи під її головуванням, із застосуванням тесту на підзвітність суспільному контролю на незалежний суд і заявила самовідвід з власної ініціативи.

Зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, як домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідним для гарантування рівності сторін перед судом (п. 11 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 КМ РЄ).

З огляду на це, суд вважає, що сторони у справі мають право знати, чому справу передано іншому судді. Це право допомагає уникнути свавільного перерозподілу справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 126 Конституцією Українии ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 36, 40, 41, 259, 260, 268 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заявлений самовідвід судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Волкової Олени Іванівни у цивільній справі № 486/1805/23 (провадження № 2-о/486/56/2023) за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Южноукраїнська міська рада Миколаївської області про встановлення факту, що має юридичне значення (належності правовстановлюючого документу).

Цивільну справу 486/1805/23 (провадження № 2-о/486/56/2023) передати до секретаріату Южноукраїнського міського суду Миколаївської області для проведення її перерозподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О.І. Волкова