УХВАЛА

22 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 158/1228/23

провадження № 61-14425ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 05 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на користь ОСОБА_1 з 1/4 частки його доходу щомісячно до 1/8 частки його доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що з 04 червня 2011 року ОСОБА_2 перебував з ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду 26 травня 2014 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася дочка ОСОБА_3 , яка проживає разом з ОСОБА_1 17 березня 2023 року Ківерцівським районним суду Волинської області видано судовий наказ про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліментів на доньку ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 березня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. При прийнятті судового наказу судом не враховано того зміна сімейного стану позивача та погіршення стану здоров`я. На даний час він немає можливості платити визначений судовим наказом розмір аліментів, оскільки на його утриманні перебуває дочка ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його дружина ОСОБА_5 , яка не має власного доходу, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Він теж має проблеми зі здоров`ям та проходив лікування в амбулаторно-поліклінічному закладі з 10 березня 2023 року по 25 березня 2023 року.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 травня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

ПостановоюВолинського апеляційного суду від 05 вересня 2023 року рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 травня 2023 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6 частки усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

03 жовтня 2023 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій з урахуванням уточненої касаційної скарги на усунення недоліків касаційної скарги, просить скасувати постанову Волинського апеляційного суду від 05 вересня 2023 року, рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 травня 2023 року залишити без змін,посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 13 жовтня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху, заявнику надано строку для усунення недоліків касаційної скарги. Запропоновано заявнику надіслати до суду касаційної інстанції уточнену касаційну скаргу із зазначенням підстав касаційного оскарження та сплатити судовий збір у встановлених порядку і розмірі.

30 жовтня 2023 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 усунула ці недоліки касаційної скарги.

У відкритті касаційного провадження належить відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 13 квітня 2023 року справу № 158/1228/23 на підставі статті 19 ЦПК України визнано малозначною.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Вказівка в резолютивній частині постанови Волинського апеляційного суду від 05 вересня 2023 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржене рішення ухвалено у малозначній справі.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржене рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 05 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков