Справа №461/1481/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

16 травня 2023 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Рожко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

позивач ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 ,

РНОКПП: НОМЕР_1 )

до

відповідач Львівське комунальне підприємство «Княже місто»

(79000, м. Львів, вул. Тиха, 5, )

про відшкодування шкоди,

встановив:

Позиції сторін та учасників справ, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівського комунального підприємства «Княже місто», в якому просить стягнути з останнього компенсацію завданої матеріальної шкоди у розмірі 182547 грн. 42 коп., компенсацію спричиненої моральної шкоди у сумі 10000 грн. 00 коп. та 5000 грн. 00 коп. - витрат пов`язаних із залученням експерта та проведення експертизи.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач покликається на те, що 15.12.2022 року, ОСОБА_2 , у користуванні якого перебував належний на праві приватної власності позивачу автомобіль марки «AUDI Q5», д.н.з. НОМЕР_2 , залишив припарковане авто по АДРЕСА_2 . Через деякий час повернувшись до транспортного засобу ОСОБА_2 виявив, що транспортний засіб пошкоджено внаслідок падіння снігу із будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а відтак був змушений звертатися із викликом до поліції, з метою фіксації пошкодження майна. На місце події ОСОБА_2 викликав екіпаж патрульної поліції через оператора лінії «102», яким було скеровано наряд патрульної поліції м. Львова. Після фіксації екіпажем патрульної поліції вказаного випадку, працівники поліції порадили ОСОБА_2 звернутися у Львівське районне управління поліції №1 із заявою про пошкодження вказаного вище транспортного засобу, що ним було зроблено. На звернення ОСОБА_2 Львівське районне управління поліції №1 надало відповідь №36280 від 20.12.2022 року у якій зазначило, що звернення з приводу пошкодження автомобіля було розглянуто працівниками ЛРУП ГУНП у Львівській області, відповідно до Закону України «Про звернення громадян». У зв`язку із відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю внесення відповідної інформації Єдиного реєстру досудових розслідувань перевірку по даних матеріалах було припинено, матеріали направлено у архів ЛРУП ГУ НП у Львівській області. Дане звернення було зареєстроване в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» за №36280 від 20.12.2022. За вищевказаним зверненням, ЛРУП №1, відповідно до листа №14/01-10 від 10.01.2023, було встановлено, що за експлуатацію даного будинку по АДРЕСА_2 відповідає ЛКП «Княже місто». Для визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу марки «AUDI Q5», д.н.з. НОМЕР_2 , позивач звернувся до судового експерта, який працює у ТзОВ фірма «Експертиза», який у присутності представника ЛКП «Княже місто» здійснив огляд пошкодженого транспортного засобу, за результатами якого склав висновок №4 судової автотоварознавчої експертизи, згідно договору №12 від 12 січня 2023 року. Вартість відновлювального ремонту, з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля «AUDI Q5» 2,0 NFSi 5dr Quattro 8 AT ідентифікаційний номер НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_2 від виявлених при обстеженні 15.12.2022 року пошкоджень, у цінах на вказану дату обстеження, без врахування (включення) ПДВ у вартості нових складових (запчастин), без врахування (включення) ПДВ у вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт (ні з, ні без ПДВ), становить 182547 грн. 42 коп. Також, позивач поніс витрати на експертне дослідження транспортного засобу вартістю 5000 грн. Окрім того, ОСОБА_1 вказує, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу йому було завдано моральної шкоди, яка виразилися у душевних стражданнях. Позивач стверджує, що був сильно схвильований, коли дізнався про те, що внаслідок падіння снігу із даху будинку було значно пошкоджено його автомобіль, а саме дах, капот та лобове скло. Позивач оцінює завдану йому моральну шкоду у 10000 грн. У зв`язку з наведеними обставинами просить позов задовольнити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13.03.2023 року, позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано останньому термін для усунення недоліків позовної заяви.

21.03.2023 року, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, у відповідності до ст.128 ЦПК України, що підтверджується наявними у матеріалах справи рекомендованими повідомленнями з відміткою про вручення поштового відправлення.

Згідно наявного у матеріалах справи клопотання, позивач просить проводити розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

В свою чергу, сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам в повній мірі реалізувати свої процесуальні права, а також того, що відповідач неодноразово не з`являвся в судове засідання, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Суд приходить до переконання про наявність законних підстав для вирішення спору по суті. При цьому, суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні відповідача, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Також, суд враховує положення Закону України «Про правовий режим воєнного стану», які покладають на суд обов`язок продовжувати здійснювати правосуддя в умовах введення воєнного стану, за наявності такої можливості та встановлюють те, що повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. При цьому, скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства прямо забороняється Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступних висновків, виходячи з наступних доводів, мотивів та міркувань.

Громадяни мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою (п. 7 ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів»).

Судом встановлено, що 15.12.2022 року за адресою: м. Львів, вул. Костомарова, 18, відбулося падіння снігу з даху будинку на автомобіль марки «AUDI Q5», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності, згідно з копією наявного у матеріалах справи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , ОСОБА_1 .

Дана подія підтверджується наявними у матеріалах справи довідкою від 20.12.2022 року №36280 про реєстрацію матеріалів в Інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області; листом-відповіддю від 20.12.2022 року № 36280, на звернення ОСОБА_2 , Львівського районного управління поліції №1, відповідно до якого, звернення з приводу пошкодження автомобіля було розглянуто працівниками ЛРУП ГУНП у Львівській області, відповідно до Закону України «Про звернення громадян». У зв`язку із відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю внесення відповідної інформації Єдиного реєстру досудових розслідувань перевірку по даних матеріалах було припинено, матеріали направлено у архів ЛРУП ГУ НП у Львівській області.

З висновку №4 судової автотоварознавчої експертизи, проведеної відповідно до договору №12 від 12 січня 2023 року, встановлено, що вартість відновлювального ремонту, з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля «AUDI Q5» 2,0 NFSi 5dr Quattro 8 AT ідентифікаційний номер НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_2 від виявлених при обстеженні 15.12.2022 року пошкоджень, у цінах на вказану дату обстеження, без врахування (включення) ПДВ у вартості нових складових (запчастин), без врахування (включення) ПДВ у вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт (ні з, ні без ПДВ), становить 182547 грн. 42 коп.

Таким чином, встановлено, що внаслідок падіння на автомобіль позивача снігу 15.12.2022 року, майну останньому було завдано матеріальної шкоди на вищезазначену суму.

Окрім того, згідно договору № 12 про виконання судової експертизи від 12.01.2023 року, укладеного між замовником ОСОБА_1 та виконавцем - ТзОВ фірма «Експертиза», вартість проведення судової автотоварознавчої експертизи становить 5000 грн.

Послуги з управління та обслуговування будинку АДРЕСА_2 надаються Львівським комунальним підприємством «Княже місто». Даний факт підтверджується наявними у матеріалах справи Листом-повідомленням № 14/01-10 від 10.01.2023 року.

Відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувач зобов`язаний забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичними особами на управління майном, забезпечувати для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил, забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Згідно п. 1.5. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України № 76 від 17 травня 2005 року, та п. 1 1.8.6. Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України № 150 від 10 серпня 2004 року, балансоутримувач зобов`язаний регулярно виконувати роботи по скиданню з дахів і покрівель снігу та льоду.

Вимогами п.п.4.5.17, 4.5.19 п.4.5 «Водовідвід і очищення дахів від снігу» Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня у №76 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за №927/11207 встановлено, що дах з зовнішнім водовідводом необхідно періодично очищати від снігу, не допускаючи нагромадження його до товщини 30 см. При заледенінні звисаючих і водовідних пристроїв у відлигу сніг скидають і при меншій товщині. При очищенні снігу з даху необхідно особливу увагу приділяти прибиранню снігу в період відлиги.

Відповідно до вимог п.п. 1.1.8.6 п. 1.1.8 «Дахи і покрівлі» розділу 1 «Утримання і споруд та прибудинкових територій» Примірного переліку послуг з утримання і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10 серпня 2004 року №150 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 серпня 2004 року за №1046/9645, утримувачі будинків та споруд зобов`язані проводити скидання з дахів та покрівель снігу та льоду.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Наведені положення унормовують загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. При цьому, юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина, і за відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

В свою чергу, шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння шкоди. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення є зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому, за положеннями ч. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України, обов`язок доведення відсутності вини покладається саме на особу, яка завдала шкоди, і у разі доведення відсутності вини така особа звільняється від цивільної відповідальності.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Крім того, аналіз наведеної норми права з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди; діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене, з урахуванням визначених процесуальними кодексами принципів змагальності й диспозитивності, саме на балансоутримувача майна покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди особі, майно/здоров`я якої постраждало внаслідок неналежного утримання балансоутримувачем відповідних об`єктів.

У відповідності до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення, обов`язковому з`ясуванню у процесі розгляду даної справи підлягає: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Оцінюючи надані позивачем докази по справі, суд визнає їх належними і допустимими для використання у процесі доказування, оскільки такі докази знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою та іншими матеріалами справи є достатніми та достовірними, не спростовані представником відповідача у процесі судового розгляду.

За вказаних обставин, суд вважає доведеним, що внаслідок неналежного виконання відповідачем (уповноваженими ним особами) обов`язків по обслуговуванню будинку відбулося падіння брил снігу з даху будинку АДРЕСА_2 , у результаті чого було спричинено пошкодження транспортного засобу належного позивачу, що завдало останньому матеріальної шкоди.

Зважаючи на те, що зі змісту висновку експерта наданого позивачем вбачається, що розмір матеріальної шкоди, який становить 182547 грн. 42 коп., який наведений з урахуванням особливостей стану автомобіля, пошкоджень та нормального фізичного зносу, суд, вважає, що така сума відображає реальні втрати, яких зазнав позивач, у зв`язку з пошкодженням його майна.

Вирішуючи питання моральної шкоди, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно ч.3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно з пунктом 9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. З урахуванням положень ст. 23 ЦК України при визначені розміру компенсації моральної шкоди враховуються вимоги розумності та справедливості (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.06.2020 року у справі № 455/1076/16-ц).

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у порушенні права власності, у порушені нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків.

Позивач просить стягнути з відповідача компенсацію за завдану йому моральну шкоду у розмірі 10000 грн. Водночас, слід відзначити, що матеріали справи не містять належних підтверджуючих доказів стосовно завдання шкоди позивачу саме у заявленому розмірі. Натомість, у процесі розгляду справи встановлено, що у зв`язку з неналежним виконанням своїх обов`язків ЛКП «Княже місто» ОСОБА_1 було завдано матеріальної шкоди, що в свою чергу спричинило певні незручності останньому. Наведене, а також обставини встановлені в ході розгляду справи свідчать про спричинення позивачу моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Така шкода полягає у тому, що позивач зазнав змін у життєвих стосунках через неможливість користуватися транспортним засобом у повсякденному житті, був змушений змінити щоденний розпорядок, зокрема здійснювати заходи щодо проведення та організації ремонту автомобіля, встановлення заподіювача шкоди, а також захисту порушених майнових прав у судовому порядку.

Відтак, дотримуючись засад розумності та справедливості, суд вважає за можливе визначити розмір компенсації моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

Ухвалюючи рішення у даній справі, суд також враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04 від 10 лютого 2010 року).

Отже, вирішуючи спір, дослідивши та давши оцінку поданим учасниками справи доказам, врахувавши наведені норми матеріального права, суд дійшов висновку, що позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження завдання йому майнової та моральної шкоди, понесених моральних страждань, доведено наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправною бездіяльністю заподіювача.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 2 ч.3 ст.133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

З урахуванням вищенаведеного, оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, то з ЛКП «Княже місто» на користь ОСОБА_1 слід стягнути суму сплаченого судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог, виходячи з наступного розрахунку: 192547,42/197547,42х1975,47 = 1925 грн. 47 коп., а також витрати позивача на оплату експертного дослідження у розмірі 192547,42/197547,42х5000=4873 грн. 30 коп.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Львівського комунального підприємства «Княже місто» на користь ОСОБА_1 182547 грн. 00 коп. компенсації завданої матеріальної шкоди.

Стягнути з Львівського комунального підприємства «Княже місто» на користь ОСОБА_1 5000 грн. компенсації спричиненої моральної шкоди.

Стягнути з Львівського комунального підприємства «Княже місто» на користь ОСОБА_1 4873 гривень 30 копійок - витрат пов`язаних із залученням експерта та проведення експертизи.

Стягнути з Львівського комунального підприємства «Княже місто» на користь ОСОБА_1 1925 грн. 47 коп. витрати по сплаті судового збору.

У задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 ,

РНОКПП: НОМЕР_1 )

відповідач Львівське комунальне підприємство «Княже місто»

(79000, м. Львів, вул. Тиха, 5, )

Повний текст рішення складено 23 травня 2023 року.

Головуючий суддя В.В. Стрельбицький