Справа №: 343/2258/22
Провадження №: 2/0343/53/23
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Лицура І.М.,

секретаря судового засідання Бойків В.П.,

з участю адвоката Комарницького Е.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу зі ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області, в якому просив розірвати укладений між ним та відповідачкою шлюб, що зареєстрований 18 вересня 2000 року виконавчим комітетом Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5, малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишити на проживанні разом з ним, а також стягнути з відповідачки на його користь судові витрати по справі. Свої вимоги мотивував тим, що одруження з відповідачкою виявилося невдалим, оскільки у них виявилися різні погляди на сімейне життя та сімейні відносини, з приводу чого постійно виникали сварки, а будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів. Вони разом не проживають вже тривалий час, спільного господарства не ведуть і стали чужими людьми, тому вважає, що їхня сім`я остаточно розпалася, подальше спільне проживання з відповідачкою є неможливим, а надання строку для примирення результату не принесе. Малолітні діти: син ОСОБА_3 та дочки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають разом з ним і знаходиться на його утриманні, натомість відповідачка життям дітей не цікавиться, не бере участі в їх вихованні, не надає фінансової підтримки. Відповідачці байдужа доля дітей, вона нехтує своїми батьківськими обов`язками, безвідповідально ставиться до безпеки дітей, їх майбутнього, не цікавиться їхнім навчанням, розвитком та здоров`ям. Натомість, між ним та дітьми встановлені міцні родинні зв`язки, він приділяє належну увагу їх вихованню, бере активну участь у навчанні, завжди цікавиться їх успіхами. Також він має змогу забезпечити сину ОСОБА_3 та дочкам ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 комфортні умови проживання, купити одяг, шкільне приладдя, організувати дозвілля, відвідування гуртків, тобто забезпечити необхідні умови для їх належного фізичного, духовного та морального розвитку. Все це стало причиною для звернення до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач та його представник згідно ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АТ № 1036060 від 02.02.2023 року адвокат Комарницький Е.Г. повністю підтримали заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини, та просили позов задоволити в повному обсязі.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, вказавши, що не заперечує щодо розірвання шлюбу з позивачем та залишення з ним на проживанні малолітніх дітей, оскільки вона на даний час перебуває в складних життєвих та матеріальних умовах, ніде не працює і не має можливості матеріально забезпечити належні умови для проживання та розвитку дітей.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служби у справах дітей Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області згідно довіреності № 9/05-19/35в від 03.01.2023 року ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила їх задоволити, вказавши, що орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей сторін по справі: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з їх батьком ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що заявлений позов належить до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ст.ст. 110, 112 вищевказаного Кодексу, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають в шлюбі, який зареєстровано 18 вересня 2000 року Долинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про що складено відповідний актовий запис за № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторне) серії НОМЕР_1 від 22.09.2022 року (а.с. 24).

Про те, що від даного шлюбу в них народилося четверо дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідчать свідоцтва про їх народження (повторні) серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 та серії НОМЕР_5 , видані повторно Долинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) 22.09.2022 року (а.с. 13-16).

В судовому засіданні встановлено, що в сторін по справі виявилися різні погляди на сімейне життя та сімейні відносини, що стало причиною розпаду їх сім`ї.

Вже близько одного року вони проживають окремо, сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, зберегти сім`ю не бажають та наполягають на розлученні, вказуючи, що надання строку для примирення є недоцільним, оскільки це результату не принесе.

За таких обставин суд вважає, що укладений між сторонами по справі шлюб існує формально, фактично їхня сім`я розпалася і подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити їхнім інтересам, а тому позов в цій частині слід задоволити, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шлюб розірвати.

Що стосується вимоги позивача про залишення на проживанні з ним малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , то вона також підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 даного Кодексу, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно принципу 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності. При ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до принципу 7 вказаної Декларації, найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть її батьки.

При вирішенні даного спору суд також керується принципом найкращих інтересів дитини, що визначено в пункті 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, згідно з яким в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» та в рішенні від 27 листопада 1992 року в справі «Олссон проти Швеції», між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Органи опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Аналіз норм права та практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини слід насамперед виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан, тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Судом встановлено, що малолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживають разом з позивачем в АДРЕСА_1 , який виховує їх самостійно, а його дружина та мати дітей ОСОБА_2 участі в їх вихованні не приймає та матеріально їх не забезпечує, про що свідчить акт обстеження від 10.10.2022 року, складений старостою Оболонського старостинського округу Федаєм М.А. в присутності сусідів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 17).

Відповідачка викладеної в акті інформації не заперечує.

Як вбачається з висновку про визначення місця проживання дітей, затвердженого рішенням виконавчого комітету Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області № 670 від 08.05.2023 року (а.с. 57-59), орган опіки та піклування Долинської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішуючи даний спір щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, суд також враховує ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стать, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, зокрема: особисті якості батьків, відносини, які існують між кожним з батьків і дітьми, як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дітей, як враховують їх інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дітьми, можливість створення дітям умов для виховання і розвитку.

Відповідачка, як мати малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку останніх, має право та обов`язок піклуватися про їх здоров`я та розвиток, незалежно від того, з ким і де вони будуть проживати.

За таких обставин, на підставі вищевикладених доказів, враховуючи інтереси малолітніх дітей, в яких з батьком склалися доброзичливі та люблячі відносини, останній виконує обов`язки з виховання та утримання дітей, піклується про їх здоров`я, а мати тривалий час проживає окремо від дітей, суд вважає, що заявлений позов в цій частині також слід задоволити та визначити місце проживання малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і дочок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з батьком ОСОБА_1 , оскільки це буде відповідати якнайкращим інтересам дітей та сприятиме їх повноцінному вихованню та розвитку.

Як вбачається з ухвали суду від 17.01.2023 року (а.с. 28), позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, тому у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача, суму судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу в розмірі 1073,60 грн. слід стягнути з відповідачки в дохід держави.

На підставі викладеного, ст.ст. 7,24,105,110,112-114,141,150,153,155,157,160,161 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 259,263-265,268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований 18 вересня 2000 року виконавчим комітетом Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5, розірвати.

Визначити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою фактичного місця його проживання: АДРЕСА_1 .

Стягнути зі ОСОБА_2 в дохід держави 1073,60 грн. (одну тисячу сімдесят три гривні та 60 копійок) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий Долинським РС УДМС України в Івано-Франківській області 15.04.2016 року.

Відповідачка: ОСОБА_2 , місце проживання за адресою: 77525, Івано-Франківська область Калуський район с.Якубів.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області, що знаходиться за адресою: 77500, Івано-Франківська область Калуський район м.Долина просп. Незалежності, 5, .

Суддя:

Повний текст судового рішення виготовлено 22.05.2023 року.