Справа № 485/1546/23
Провадження № 2-о/485/74/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Семенака А.Г.,

за участі заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку окремого провадження, в залі суду м.Снігурівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Снігурівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території,

встановив:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Снігурівського районного суду Миколаївської області із заявою, в якій просить встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території в с.Чорнобаївка Херсонського району Херсонської області її брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України.

Заява обгрунтована заявником тим, що її брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер внаслідок жорстокого поводження та отриманих тілесних ушкоджень під час перебування в російському полоні на тимчасово окупованій території в с.Чорнобаївка Херсонського району Херсонської області. Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області (далі Снігурівський РВ ДРАЦС) заявнику відмовлено у реєстрації смерті брата, оскільки не представлено документ, форма якого відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545 "Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті". З метою проведення реєстрації смерті брата, яка їй необхідна з метою реалізації немайнових та майнових прав (спадкування, отримання соціальних пільг по втраті годувальника його дітьми), заявник просила про задоволення заяви.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала заяву та просила суд її задовольнити. Пояснила, що обставини смерті брата їй відомі зі слів її співмешканця ОСОБА_3 та тітки ОСОБА_4 . Про факт закатування брата військовослужбовцями рф повідомила у поліцію, ексгумація тіла брата не здійснювалася, розслідування продовжується.

Представник заінтересованої особи Снігурівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про слухання справи в її відсутність, проти задоволення заяви заперечень не мають (Вх. №ЕП1501/23 від 08.11.2023).

Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" N 5 від 31.03.95, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обгрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Особливості провадження у справах про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права,обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Відповідно до ч. 3-4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Пунктом 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Вказані нормативно-правові акти не містять спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту смерті на території бойових дій та тимчасово окупованій території, що унеможливлює державну реєстрацію факту смерті в позасудовому порядку.

З 24 лютого 2022 року на території України запроваджено та діє воєнний стан через збройну агресію російської федерації проти України.

Відповідно до «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», затверджених Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309, територія України, розташована на правому березі Дніпра (частина Миколаївської та Херсонської області) у березні 2022 року перебувала в тимчасовій окупації.

Згідно з п.7 ч.1 ст.1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

За правилами ч.2, ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом; будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є громадянкою України відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 5 січня 1999 року Снігурівським РВ УМВС України в Миколаївській області та рідною сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с.Новопетрівка Снігурівського району Миколаївської області. Факт родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про народження заявниці серії НОМЕР_2 від 15 грудня 1982 року, видане Новопетрівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області, копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №8 від 12 січня 2017 року на підтвердження зміни прізвища заявниці на « ОСОБА_5 », копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 від 02 листопада 1984 року, видане Новопетрівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області.

В судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_6 суду показав, що 22 березня 2022 року разом з ОСОБА_7 з с.Любине, яке не було окуповане військами рф, пішли до с.Новопетрівка. Мобільного з`язку не було. В с.Новоперівка їх затримали військові рф, тоді зрозуміли, що село в окупації. Військовослужбовці рф зв`язали їм руки, зав`язали очі поклали на землю та накрили бризентом. Наступного дня їх перевези у інше місце, де катували, вимагаючи зізнання у допомозі ЗСУ. Через два дні їх з ОСОБА_8 знову перевезли у інше місце. Там їх помістили в яму, де тримали з зав`язаними руками та очами декілька днів. Періодично до ями спускалися військовослужбовці рф та били їх з ОСОБА_8 . Потім до ями помістили ще 5 полонених. Після чергового побиття ОСОБА_8 жалівся на болі внизу живота, йому ставало гірше й він помер. Військовий медик рф констатував смерть. Потім ОСОБА_8 викопали яму та поховали. Він був присутній при похованні. Зі слів військового рф йому стало відомо, що місце поховання ОСОБА_8 розташоване на території Чорнобаївського аеропорту. Він це місце тоді не впізнав, геолокацію зможе показати тільки коли прибуде на на те саме місце. У день поховання ОСОБА_8 його та інших полонених вивезли до м.Нова Каховка, там він з`ясував, що датою смерті ОСОБА_8 є ІНФОРМАЦІЯ_1 . Через два дні його відпустили, він самотужки добрався до с.Новопетрівка, де про смерть ОСОБА_8 розповів його тітці ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_4 суду показала, що ОСОБА_10 її рідний племінник. На початку квітня до неї додому у с.Новопетрівка прийшов ОСОБА_11 побитий та брудний, розповів, що був у полоні разом з ОСОБА_8 , який приблизно два тижні тому помер внаслідок катування його військовослужбовцями рф.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05 січня 2023 року, розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000007 за ст.438 КК України, за фактом отриманої інформації про те, що в період 22 березня 2023 року по 31 березня 2023 року невстановлені військові рф затримали та незаконно утримували ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця с.Любине. Внаслідок жорсткого поводження, від отриманих тілесних ушкоджень останній помер в с.Чорнобаївка.

Аналізуючи вищевказані добуті та досліджені в судому засіданні докази у їх сукупності, приймаючи до уваги загальновідомі факти про вторгнення російських військ на територію України та тимчасову окупацію її територій, внаслідок чого на вказаних територіях не здійснювалася діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування в зазначений період, та враховуючи, що смерть ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 й обставини смерті підтверджені показаннями безпосереднього свідка ОСОБА_12 , які узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_13 , при тому, що будь-який акт (рішення, документ) на підтвердження факту смерті брата заявниці не видавався, суд вважає за можливе задовольнити заяву частково та встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на тимчасово окупованій території України, у віці 37 років, оскільки місце смерті ОСОБА_2 в с.Чорнобаївка Херсонського району Херсонської області будь-якими достовірними доказами не підтверджене.

Встановлення факту смерті особи має значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника. Спір про право відсутній.

Керуючись ст.ст.10, 265, 268, 317, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Снігурівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території - задовольнити частково.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 37 років.

Відповідно ч.4 ст.317, п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя І.А.Квєтка

Дата складення повного судового рішення 24.11.2023.