Справа № 344/2306/23
Провадження № 2/344/1387/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді: Шамотайла О.В.

при секретарі c/з: Устинської Н.С.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано в судовому порядку. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Івано-Франківського міського суду позивач повинен сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітної плати щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму визначеного для дітей відповідного віку. На даний час у позивача змінились обставини, він не взмозі сплачувати аліменти у вказаному розмірі оскільки, будучи учасником бойових дій, у 2012 році захворів, тривалий час проходив курс лікування, був оперований, а у 2015 році отримав поранення та переніс чергову операцію. Таким чином періодично хворів та зараз йому потрібно витрачати значні кошти для підтримання свого стану здоров`я . Крім того звертає увагу суду на те, що на його утриманні знаходиться батько , який потребує тривалого (постійного) лікування, догляду, збалансованого харчування а тому допомагає йому фінансово. На даний час, позивач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини. Таким чином, позивач просить змінити розмір аліментів шляхом їх зменшення до 1/6 частини.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 лютого 2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

06.04.2023 відповідачем подано через канцелярію суду письмове пояснення відповідно до змісту яких просить відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі ( а.с. 29-31).

16.05.2023 представником позивача подано відповідь на письмові пояснення (а.с. 57-59).

У судове засідання позивач не з`явився проте представником позивача подано клопотання відповідно до якого просить суд позов задоволити з наведених в позовній заяві та письмових поясненнях підстав, а справу розглянути у відсутності сторони позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, однак її представник заперечувала щодо задоволення вимог позову мотивуючи тим, що погіршення стану здоров`я, на яке посилається позивач як на підставу для зменшення розміру аліментів, відбулося у 2012 та 2015 роках та протягом усього часу позивач не звертався до суду з метою зменшення розміру аліментів, він не був звільнений і продовжує проходити по даний час військову служби. Вважає, що факт погіршення стану здоров`я позивача у 2012 та 2015 роках мало короткостроковий характер та не вплинуло на його матеріальний стан. Просила також суд врахувати, що погіршення стану здоров`я батька позивача не є підставою для зменшення розміру аліментів оскільки при визначенні розміру аліментів суд врахував факт наявності у платника аліментів непрацездатних батьків , та стороною позивача не надано жодного доказу на підтвердження непрацездатності ОСОБА_5 , а також доказів які би містили відомості про фактичні витрати позивача на ліки для батька, оплату операцій тощо. Зауважила, що зменшення розміру аліментів матиме негативний вплив на стан здоров`я та розвиток неповнолітньої дитини у якого наявні такі захворювання, як складний міопічний астигматизм, алергічний риніт, гайморит, погіршення зору. Внаслідок вказаних захворювань дитина потребує коштів на лікування, крім інших значних витрат необхідних для забезпечення гармонійного його розвитку. Просила в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 01 березня 2010 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітної плати щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму визначеного для дітей відповідного віку (а.с.11-12).

Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з положеннями ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Верховний Суд України в Постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Звертаючись до суду з позовом, позивач вказував, що витрачає значні кошти на підтримання свого стану здоров`я, а тому не має змоги сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, однак доказів таких витрат суду не надав. Позивач є працездатним, отримує стабільні доходи, а отже зобов`язаний, відповідно до чинного законодавства України, утримувати свою дитину.

Факт перебування на утриманні позивача його батька, також не знаходить свого підтвердження, оскільки доказів того, що позивач надає матеріальну допомогу батьку, та він потребує такої допомоги за станом здоров`я чи низьким рівнем доходу, позивачем також не надано.

Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що позивач переконливих доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України), на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, та слугувати самостійними підставами для зменшення їх розміру не можуть, тому суд вважає, що законних підстав для зменшення розміру аліментів немає, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 23.05.2023.

Суддя : Шамотайло О.В.