Справа № 727/9819/23
Провадження № 2/727/1686/23
23 листопада 2023 Шевченківський районний суд м.Чернівців в складі:
головуючого судді Одовічен Я. В.
За участю секретаря: Гермак К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю,-
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю.
Посилався на те, що квартира АДРЕСА_1 , належить йому на праві власності на підставі договору довічного утримання від 12.04.1993 року.
Після розірвання шлюбу та розподілу майна подружжя із його колишньою дружиною ОСОБА_2 у нього виникла необхідність продати вказану квартиру.
У вказаній квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований він, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є його сином, який народився в США, що підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_1 із перекладом.
Його колишня дружина ОСОБА_2 та донька ОСОБА_6 також були зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 , однак 31.07.2023 року вони були зняті з реєстрації місця проживання.
З моменту свого народження син ОСОБА_7 разом із колишньою дружиною постійно проживають в США, де син і народився, навчається та вони не мають наміру проживати в Україні. Син жодного дня не проживав у квартирі АДРЕСА_1 , в квартирі відсутні його особисті речі.
Реєстрація місця проживання сина у квартирі АДРЕСА_1 перешкоджає йому у реалізації повноважень власника.
Просив позов задовольнити, визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
Відповідачем відзиву на позов подано не було.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, позов підтримала. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.130,131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини відсутності не повідомив.
Представник третьої особи Служби у справах дітей ЧМР у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, при вирішенні питання просить врахувати інтереси дитини.
Також повідомив, що законні представники дитини до Служби у справах дітей ЧМР з данного питання заяви та документи не подавали. Рішення органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради щодо вчинення будь-яких правочинів не приймалось.
Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.
Згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , що підтверджується договором довічного утримання від 12.04.1993 року, укладеного між ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_1 (а.с.13, 15).
ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в США, що підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_2 (а.с.20).
31.07.2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зняті з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.21).
Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати усунення будь-яких порушень свого права від будь-яких осіб у спосіб, який власник вважає прийнятним та ефективним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.
У частині першій статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, зокрема, право кожної особи на повагу до свого житла.
Відповідач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.28).
Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до довідки про склад осіб, місце проживання яких зареєстроване у житловому приміщенні/будинку №556611 від 16.08.2023 року за відомостями реєстру територіальної громади за адресою: АДРЕСА_3 наявне зареєстроване місце проживання: позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18).
Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання особи, складеного комісією у складі голови правління ОСББ «Героїв Майдану 103-А» Сисюк Н.А., та сусідами кв. АДРЕСА_4 ОСОБА_11 та кв. АДРЕСА_5 ОСОБА_12 ОСОБА_5 дійсно зареєстрований в АДРЕСА_3 (довідка з ЦНАП №556611 від 16.08.2023 року), по вказаній адресі не проживав, та на даний час не проживає.
Ухвалою суду від 05.10.2023 року витребувано з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України: відомості чи перетинав державний кордон України громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_6 в період часу з 01.01.2019 року по даний час, із зазначенням пункту пропуску, дати перетину, напряму та мети прямування.
Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК УРСР з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належать, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Статтею 405 Цивільного кодексу України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Як роз`яснив Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.33 постанови від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення ст.391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.
Відповідно до положень ст. ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.
Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду України № 6-158цс14 від 5 листопада 2014 року.
У позасудовому порядку спір між сторонами вирішено не було, у зв`язку з чим наявне оспорене право позивача використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб, за захистом якого вона змушена була звернутися до суду.
З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 319, 405 ЦК України ст.ст. ст.ст. 4, 5, 10, 18, 133, 259, 263-265, 273, 280, 281, 282, 284 ЦПК України суд ,-
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Одовічен Я. В.