Ухвала

18 травня 2023 року

місто Київ

справа № 754/8465/19

провадження № 61-5046ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Ступак О. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від мені якого діє адвокат Гуцол Руслан Іванович, на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 10 листопада 2021 року, додаткове рішення Деснянського районного суду міста Києва від 14 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , нотаріус Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Іваненко Раїса Сергіївна, про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею у порядку спадкування право власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 та 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 .

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 10 листопада 2021 року, з урахуванням додаткового рішення цього ж суду від 14 грудня 2021 року, позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 спадкового майна, а саме 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 . В іншій частині позову відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 лютого 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Деснянського районного суду міста Києва від 10 листопада 2021 року та додаткове рішення цього ж суду від 14 грудня 2021 року - без змін.

03 квітня 2023 року ОСОБА_1 , від мені якого діє адвокат Гуцол Р. І., із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційного скаргою на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 10 листопада 2021 року, додаткове рішення цього ж суду від 14 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 лютого 2023 року, просив оскаржувані судові рішення скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 19 квітня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху, оскільки наведені заявником у клопотанні підстави поновлення строку на касаційне оскарження визнано неповажними. Заявнику запропоновано надати докази порушення судом апеляційної інстанції вимог щодо видачі (надсилання) йому копії оскарженої постанови, належно обґрунтувати наявність перешкод у поданні касаційної скарги у передбачений законом строк.

У травні 2023 року ОСОБА_1 , від мені якого діє адвокат Гуцол Р. І., засобами електронного зв`язку із застосуванням електронного підпису звернувся до Верховного Суду із заявою, у якій обґрунтував підстави пропущення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Згідно зі статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Додатково обґрунтовуючи раніше подане клопотання про поновлення строку на подання касаційної скарги, заявник зазначив, що матеріали справи містять допустимі докази виконання апеляційним судом вимог статті 272 ЦПК України та направлення 17 лютого 2023 року на електронну адресу, зокрема ОСОБА_1 - копії повного тексту постанови апеляційного суду від 09 лютого 2023 року, проте з технічних причин він не має доступу до особистої електронної скриньки.

Водночас просить врахувати, що з 19 лютого 2022 року він перебуває за межами України, що підтверджується відомостями Державної прикордонної служби України. Крім того, адвокат Яковенко К. С., на електронну адресу якої також надіслано копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, з 01 лютого 2022 року не здійснює представництво повноважень заявника, так само адвокат Опанасик В. В., який був присутнім під час проголошення вступної та резолютивної частин постанови Київського апеляційного суду від 09 лютого 2023 року, цього ж дня звернувся до суду із заявою про видачу судового рішення, проте з 09 лютого 2023 року не надає правової допомоги ОСОБА_1 .

Отже, з 10 лютого 2023 року заявник не мав в Україні уповноваженого представника та після ознайомлення 15 березня 2023 року на сайті Державного реєстру судових рішень з повним текстом оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції лише 16 березня 2023 року дистанційно уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом Гуцол Р. І., який 17 березня 2023 року ознайомився з матеріалами справи. Касаційна скарга подана у межах розумного строку з часу ознайомлення заявника з повним текстом рішення суду апеляційної інстанції, водночас пропуск строку є незначним, що не може бути перешкодою у доступі до правосуддя.

Зазначені заявником доводи щодо поновлення строку на касаційне оскарження, які підтверджені доказами, заслуговують на увагу, а тому є підстави для поновлення процесуального строку.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, судовий збір сплачено.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У касаційній скарзі, обґрунтовуючи неправильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник, в аспекті підстав та випадків касаційного оскарження, посилається на:

неврахування висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі № 369/238/15-ц, від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц; у постановах Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16659/17, від 21 листопада 2018 року у справі № 523/16338/17, від 27 травня 2020 року у справі № 522/4902/19, від 09 вересня 2020 року у справі № 536/1267/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 752/7501/18, від 21 грудня 2020 року у справі № 466/4793/17, від 14 квітня 2021 року у справі № 486/836/18, від 16 червня 2021 року у справі № 756/552/17, 17 листопада 2021 року у справі № 755/5684/18-ц, від 13 липня 2022 року у справі № 201/7705/19, від 21 вересня 2022 року у справі № 275/732/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);

ухвалення рішення з порушенням правил територіальної юрисдикції (пункт 6 частини першої статті 411 ЦПК України);

необґрунтоване відхилення клопотання про передачу справи на розгляд Подільському районному суду міста Києва та клопотання про відкладення розгляду справи (пункт 3 частини третьої статті 411 ЦПК України);

встановлення судом першої інстанції обставин, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Верховний Суд не враховує наведену заявником підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 8 частини першої статті 411 ЦПК України (суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_4 , яка не була залучена до участі у справі), оскільки із зазначено підстави з касаційною скаргою може звернутися особа, яка вважає, що судами прийнято рішення про її права, свободи, інтереси та (або обов`язки) та яка не була залучена до участі у справі. Відповідно Верховний Суд не враховує наведені заявником висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року у справі № 495/4687/17 та від26 жовтня 2022 року у справі № 463/3226/16-ц.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги, а також відмови у відкритті касаційного провадження.

Отже, є підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та витребування матеріалів справи.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Підставами відкриття касаційного провадження є підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389, пункт 6 частини першої та пунктами 3, 4 частини третьої статті 411 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 09 лютого 2023 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від мені якого діє адвокат Гуцол Руслан Іванович, на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 10 листопада 2021 року, додаткове рішення Деснянського районного суду міста Києва від 14 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 лютого 2023 року.

Витребувати з Деснянського районного суду міста Києва цивільну справу № 754/8465/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , нотаріус Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Іваненко Раїса Сергіївна, про визнання права власності в порядку спадкування.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Яремко

А. С. Олійник

О. В. Ступак