Справа № 605/137/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"23" травня 2023 р. Підгаєцький районний суд

Тернопільської області

в складі:

головуючого судді Горуц Р.О.

за участю:

секретаря судового засідання Костенюк М.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Підгайці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зміну способу стягуваних аліментів. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 14 квітня 2016 року з відповідача було стягнуто на її користь аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 18 березня 2016 року і до їх повноліття. Однак, в даний час рівень життя змінився, їй не вистачає визначеної судом суми аліментів для належного виховання та утримання дітей. Крім того, на момент винесення судом рішення про стягнення аліментів вона була офіційно працевлаштована, однак 17 липня 2017 року була звільнена з роботи за угодою сторін. Також у неї змінилося сімейне становище, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 вона народила дитину ОСОБА_5 . У зв`язку з цим просить суд змінити спосіб стягуваних аліментів, встановивши їх розмір у 1/3 частці від усіх видів доходів (заробітків), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач та її представник не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Крім того, підтримання ними позовних вимог та прохання про розгляд справи у їх відсутності викладено у адресованному суду клопотанні, яке долучено до матеріалів справи, що не суперечить вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідач повторно в судове засідання без поважних причин не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Причин своєї неявки суду не повідомив та відзиву на позов не подав.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що у сторін народилось двоє дітей, а саме: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідно свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 від 12 жовтня 2011 року та серії НОМЕР_2 від 21 серпня 2014 року.

Позивач 07 червня 2017 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_6 у зв`язку з чим змінила прізвище із ОСОБА_7 на прізвище чоловіка ОСОБА_8 , що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 07 червня 2017 року.

Від вказаного шлюбу у позивачки народилось двоє дітей, а саме: син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що видно із свідоцтв про народження серії НОМЕР_4 від 30 вересня 2017 року та серії НОМЕР_5 від 07 червня 2022 року.

Встановлено, що діти проживають разом із позивачкою, що підтверджено нею у поданій позовній заяві та вбачається із довідки №316 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 22 лютого 2023 року.

Рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 14 квітня 2016 року з відповідача на користь позивача, стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 18 березня 2016 року і до їх повноліття.

Той факт, що позивач втратила роботу та 17 липня 2017 року була звільнена за угодою сторін, а також, що остання є одержувачем допомоги при народженні дитини до трьох років, підтверджується копією її трудової книжки серії НОМЕР_6 від 10 грудня 2012 року та довідкою від 22 лютого 2023 року за вих.№165 виданою відділом соціального забезпечення управління соціального захисту населення Тернопільської районної військової адміністрації.

Із виписок з історій розвитку дітей, медичних карт хворих та виписних епікризів видно, що діти сторін періодично хворіють.

Із характеристик на дітей сторін від 22 та 23 лютого 2023 року вбачається, що ОСОБА_3 є учнем 6-го класу Голгочанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів та навчається у 2 класі музичної школи Підгаєцької міської ради по класу акордеона; ОСОБА_4 є учнем 3-го класу Голгочанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів та навчається у 2 класі музичної школи Підгаєцької міської ради по класу труби.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів,визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх із способом присудження.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Судом встановлено, що на даний час у позивача витрати по належному утриманню та вихованню дітей збільшилися в порівнянні з тим розміром аліментів, який був раніше встановлений.

Суд також бере до уваги і те, що у період з 2016 по 2023 роки зріс рівень споживчих цін та життя в Україні, оскільки ця обставина є загальновідомою, то не потребує доказування за правилами ч.3 ст. 82 ЦПК України.

Частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,ніж 50відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України).

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення шляхом зміни способу стягнення аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на утримання їх дітей згідно рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 14 квітня 2016 року у справі №605/155/16-ц, встановивши розмір аліментів в частці від заробітку (доходу) батька, а саме 1/3 частки від усіх видів доходів (заробітків), але не менше 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280-284, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 192 Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Змінити спосіб стягуваних аліментів, визначений рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 14 квітня 2016 року.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительки АДРЕСА_2 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів (заробітків), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення ними повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 судовий збір в доход держави в сумі 1073,60 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Головуючий: Р. О. Горуц