Ухвала

22 травня 2023 року

м. Київ

справа № 735/107/22

провадження № 61-6982ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 01 листопада 2022 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 07 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року ОСОБА_3 звернулась до суду першої інстанції з вказаним позовом, у якому просила визнати автомобіль Mercedes-Bens Sprinter 318 CDI, 2987 куб. см, 2007 р.в., № куз. WDB НОМЕР_1 , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, набутим за час шлюбу, та зобов`язати відповідача сплатити на її користь компенсацію вартості 1/2 частки спірного автомобіля, що становить 310 574,00 грн.

Рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 01 листопада 2022 року позов задоволено. Визнано автомобіль марки Mercedes-Benz Sprinter 318 CDI, 2987 куб. см, 2007 року випуску, № кузова НОМЕР_2 об`єктом спільної сумісної власності сторін. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля у сумі 310 574,00 грн.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 07 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 01 листопада 2022 року в частині вирішення позовних вимог про визнання автомобіля спільною сумісною власністю подружжя скасовано. У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання автомобіля об`єктом спільної сумісної власності сторін відмовлено. Рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 01 листопада 2022 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення грошової компенсації змінено, зменшивши визначений судом першої інстанції розмір грошової компенсації вартості 1/2 частки автомобіля з 310 574,00 грн до 254 911,00 грн.

09 травня 2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

У цій справі ціна позову становить 621 148 грн, яка не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилається на те, що справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, оскільки на даний час відповідач фактично утримує своїх батьків, які є непрацездатними, отримують мінімальну пенсію і потребують матеріальної допомоги, батько відповідача є особою з інвалідністю 3-ї групи безстроково і потребує постійного медикаментозного лікування, зі своєї заробітної плати, яка складає в середньому близько 9 000,00 грн на місяць, він сплачує аліменти на спільну з позивачем дитину. Тому вважає, що сплата завищеної вартості частки автомобіля становить для нього надмірний фінансовий тягар, який може вплинути на своєчасне та якісне лікування його батька.

Проте заявник не обґрунтовує в чому проявляється виняткове значення для нього цієї справи. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка її подала, з оскарженим судовим рішенням і, відповідно, не свідчить, що справа має виняткове значення для позивача.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,підлягають касаційному оскарженню, касаційна скарга не містять.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 01 листопада 2022 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 07 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат