Номер провадження: 22-ц/813/4367/23
Справа № 509/2925/22
Головуючий у першій інстанції Кочко В.К.
Доповідач Склярська І. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

22.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Склярської І.В.,

суддів: Базіль Л.В., Воронцової Л.П.,

секретар Триколія І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 серпня 2022 року у складі судді Кочко В.К., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2022 року ОСОБА_2 вернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті діда ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну частку (пай) розміром 5,09 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Іскра» с. Миколаївка Овідіольського району Одеської області, що належала ОСОБА_4 , згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-18 № №025530, який виданий 29.07.1996 року головою Овідіопольського РДА, на підставі розпорядження Овідіопольської РДА № 428 від 28.06.1996 року та зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 330 від 03.09.1996 року.

В обґрунтування доводів позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його дід ОСОБА_4 , який за життя склав заповіт від 10.04.1996, відповідно до змісту якого ОСОБА_4 заповів позивачу та відповідачу все своє майно, яке належатимете йому на день смерті. Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався заповідачем за життя. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельної частки (паю) розміром 5,09 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Іскра» с. Миколаївка Овідіопольського району Одеської області.

Позивач зазначає, що заповідач правомірно набув право власності на вказане майно, але за життя не оформив правовстановлюючі документи на будинок у відповідності до діючого законодавства.

Позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 , відповідно спадкоємства за заповітом, своєчасно вступивши в управління та володіння спадковим майном, але він позбавлений можливості в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права в зв`язку з тим, що дід за життя не оформив правовстановлюючі документи на будинок у відповідності до діючого законодавства.

Відповідач спадщину після смерті діда не приймав і вважається таким, що відпав від спадщини, а тому до позивача, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 554 ЦК України в ред. 1963 року, переходить частка, що була заповідана відповідачу, і відповідно спадкоємства за заповітом позивач має право на спадкування всього майна, що належало ОСОБА_4 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 серпня 2022 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом задоволено. Суд ухвалив:

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті діда ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та складається в цілому з житлового будинку під літ. «А,а» загальною площею 88,85 кв.м, житловою площею 49,54 кв.м, навіс під літ. «а1», навіс під літ. «а2», навіс під літ. «а3», навіс під літ. «а4», санблок піл літ. «Г», споруди під літ. «№1,2,4,І»;

- на земельну частку (пай) розміром 5,09 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Іскра» с. Миколаївка Овідіопольського району Одеської області, що належала ОСОБА_3 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-18 № 025530, який виданий 29.07.1996 р. головою Овідіопольської РДА на підставі розпорядження Овідіопольської РДА №428 від 28.06.1996 р. та зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 330 від 03.09.1996 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 серпня 2022 року, постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Особа, яка подала апеляційну скаргу, наводить обставини щодо наявності правового зв`язку між належними апелянту правами на майно, посилаючись на те, що вона є спадкоємцем першої черги після смерті її батька ОСОБА_4 .

На момент смерті спадкодавця, який є її батьком, вона проживала в спірному будинку разом з ним, після смерті якого також залишилася проживати в даному будинку, користувалася присадибною земельною ділянкою, сплачувала всі необхідні платежі, тому вважає, що вона прийняла спадщину, оскільки фактично вступила у володіння та управління спадковим майном.

Вважає, що встановлені судом першої інстанції обставини не відповідають дійсності, також, не було встановлено коло спадкоємців; не було витребувано спадкову справу; не витребувана інформація щодо наявності інших заповітів; не встановлено чи звертався позивач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини; позивачем не надано до суду обґрунтованої нотаріальної відмови про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

(2) Позиція інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 доводи скарги не визнав, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін. Зазначає, що ОСОБА_1 у спадковому будинку зареєстрована через 18 місяців після смерті спадкодавця, а до цього часу була зареєстрована у Миколаївської області, що свідчить про те, що у спадковому будинку разом зі спадкодавцем не проживала. На протязі 6-ти місяців після відкриття спадщини не вступила в управління та володіння спадковим майном, в той час як позивач через 40 днів після після смерті діда, спадкодавця, отримав свідоцтво про право на майновий пай в пайовому фонді КСП Іскра, що свідчить про вступ у права спадкування.

У судові засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з`являвся, постійно подавав заяви про відкладення розгляду справи. З урахуванням дотриманих вимог статті 372 ЦПК України, його неявка не перешкоджає розгляду справи.

2. Мотивувальна частина

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

З матеріалів справи вбачається наступне.

10 квітня 1996 року ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений секретарем Миколаївської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, за реєстровим № 11, відповідно до змісту якого, далі мовою оригіналу:

«гр. ОСОБА_5 , проживающий в АДРЕСА_1 настоящим завещанием на случай моей смерти делаю следующее распоряжение:

Все мое имущество, которое ко дню моей смерти окажется мне принадлежащим, где бы оно не находилось и в чем бы оно не заключалось и все то, на что я по закону буду иметь право я завещаю ОСОБА_6 и ОСОБА_7 » (а.с. 9).

29 липня 1996 року головою Овідіопольської РДА, на підставі рішення Овідіопольської РДА № 428 від 28 червня 1996 року, виданий ОСОБА_4 сертифікат, який зареєстрований 03 вересня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 330, на право на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності КСП «Іскра» с. Миколаївка Овідіопольського району Одеської області, розміром 5,09 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД-18 № 025530) (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , запис № 10) (а.с. 8), після смерті якого відкрилася спадщина, у вигляді за твердженням позивача:

- житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельної частки (пай) розміром 5,09 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Іскра» с. Миколаївка Овідіольського району Одеської області.

З довідки Овідіопольської селищної ради Одеської області № 78 від 24 травня 2022 року вбачається, що 07 квітня 2016 року на підставі рішення Калаглійської сільської ради № 133-V «Про перейменування вулиць села Калаглія» вул. Калініна була перейменована на вул. Центральна; 17 липня 2020 року на підставі постанови Верховної Ради України № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» відбулась зміна Овідіопольського району на Одеський район (а.с. 15).

ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 58).

07 червня 1980 року ОСОБА_9 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб, після якого ОСОБА_8 змінила прізвище на « ОСОБА_10 » (а.с. 59).

01 січня 2004 року в Україні набув чинності Цивільний кодекс України, прийнятий Верховною Радою України 16 січня 2003 року.

Відповідно до п. 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, норми цього кодексу застосовуються до правовідносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто з 01 січня 2004 року.

Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 1 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах по спадкування» роз`яснив, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР (далі - ЦК УРСР), якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року.

Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 ЦК УРСР).

Відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

-якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

-якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 р. № 18/5, яка діяла на той час, було визначено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути:

- довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця;

- довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу;

- копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини;

- запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Якщо спадкодавець заповідав усе своє майно призначеним ним спадкоємцям, то частка спадщини, яка належала б спадкоємцеві, який відпав, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними в рівних частках. Правила цієї статті не застосовуються до випадків, коли спадкоємець відмовився від спадщини на користь іншого спадкоємця, держави чи державної, кооперативної або іншої громадської організації (стаття 553 ЦК УРСР) або коли замість спадкоємця, який відпав, призначено іншого спадкоємця (підпризначення спадкоємця стаття 536 ЦК УРСР).

З витребуваної судом апеляційної інстанції матеріалів спадкової справи вбачається:

- ОСОБА_1 , 26 серпня 2022 року звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 140), надавши на підтвердження свідоцтво про смерть спадкодавця (а.с. 142), свідоцтво про народження (а.с. 155), свідоцтво про одруження (а.с. 155 зв.с.);

- довідка Овідіопольської селищної ради Одеської області від 01.08.2022 року №147, яка видана для нотаріуса, містить відомості, що згідно запису в погосподарський книзі з гр. ОСОБА_4 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали та були зареєстровані: донька ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , син ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 , в житловому будинку АДРЕСА_1 (а.с. 145);

- у заяві на прийняття спадщини ОСОБА_1 зазначила, що крім її інші спадкоємці: син померлого - ОСОБА_11 , який проживав за адресою: АДРЕСА_3 та помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , інших спадкоємців не має (а.с. 140);

- довідка Овідіопольської селищної ради Одеської області від 01.08.2022 № 148, яка видана для нотаріуса, містить відомості, що згідно запису в погосподарський книзі з гр. ОСОБА_4 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав та був зареєстрований в житловому будинку АДРЕСА_1 (а.с.145 зв.с.);

- нотаріусом здійснена перевірка стосовно заведення спадкової справи до майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , результати якої свідчать про її відсутність (а.с. 160);

- нотаріусом здійснена перевірка наявності заповіту спадкодавця та направлено повідомлення ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про залишення заповіту та необхідності явки до нотаріуса (а.с. 163, 163 зв.с.).

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі

№ 523/9076/16-ц вказала, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Частиною першою статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

Відповідно до частин першої - четвертої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад (правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі №761/23904/19, від 20 січня 2021 року у справі 203/2/19).

Якщо заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків іншої особи, яка не залучена до участі у справі в якості відповідача, не можуть бути розглянуті судом, оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Отже, саме на суд покладено обов`язок вирішення справи відповідно до закону, у зв`язку з чим суд має право й зобов`язаний визначити характер спірних правовідносин і норми матеріального права, які підлягають застосуванню, а також встановити суб`єктний склад учасників спору.

Слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини).

За змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку.

ОСОБА_1 (донька померлого), яка вважає себе спадкоємицею, як такою, що прийняла спадщину шляхом проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та наполягає на тому, що має право на спадкування після смерті батька внаслідок неприйняття позивачем, як спадкоємцем за заповітом, спадщини - до участі у даній справі в якості відповідача (співвідповідача) не була залучена, відповідного клопотання позивачем заявлено не було.

В порушення вимог цивільного процесуального закону, суд першої інстанції не сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, не вирішив питання щодо встановлення кола спадкоємців, які відповідачів у справі та залучення ОСОБА_1 до участі в справі.

Якщо заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків іншої особи, яка не залучена до участі у справі в якості відповідача, не можуть бути розглянуті судом, оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть.

Позивач не позбавлений права звернення до суду за захистом своїх спадкових прав з визначенням належного кола всіх відповідачів, спадкоємців померлого ОСОБА_4 .

Щодо суті апеляційної скарги

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі (пункт 4 частини третьої статті 376 ЦПК України).

Таким чином, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Щодо судових витрат

Апелянтом за подання апеляційної скарги сплачений судовий збір в сумі 1575 грн., що підтверджується оригіналом платіжного документа (а.с. 44). Судові витрати, понесені апелянтом, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, внаслідок скасування рішення суду та відмови у позові підлягають стягненню з позивача (ст. 141 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 серпня 2022 року - скасувати, ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 575 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 23 травня 2023 року.

Головуючий І.В. Склярська

Судді Л.В. Базіль

Л.П. Воронцова