КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних прав:

судді - доповідача Білич І.М.

суддів Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 21 вересня 2023 року, постановлену під головуванням судді Святошинського районного суду міста Києва Петренко Н.О.

у цивільній справі № 759/14692/18 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, до досягнення дитиною повноліття.

20 вересня 2018 року Святошинським районним судом міста Києва видано судовий наказ щодо стягнення ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частин з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

У вересні 2023 року представник ОСОБА_2 - адвокат Старовойтова Д.А. звернулася до суду із заявою про виправлення описки у судовому наказі виданому Святошинським районним судом міста Києва 20 вересня 2018 року, шляхом доповнення п. 1 судового наказу після слів «не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку» фразою «та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку». Вказуючи, що видаючи судовий наказ про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судом було упущено обмеження граничного розміру аліментів, передбаченого ч. 5 ст. 183 СК України.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 21 вересня 2023 року заяву адвоката Старовойтової Д.А., яка діє в інтересах ОСОБА_2 задоволено.

Виправлено описку у судовому наказі Святошинського районного суду міста Києва від 20 вересня 2018 року № 759/14692/18, 2н/759/424/18, доповнивши фразою: «та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку» після слів «не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу за результатами розгляду якої, просила ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про виправлення описки, відмовити.

В обґрунтування доводів заяви зазначаючи, що постановляючи оскаржувану ухвалу, судом першої інстанції було порушено норми процесуального закону, оскільки виправивши вказану судом описку, суд фактично змінив резолютивну частину судового рішення, що впливає на його суть.

20 жовтня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу з якого вбачається, що боржник не погоджується з доводами апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін. Вказуючи, що не встановлення у судовому наказі граничного розміру аліментів, носило характер помилки, а відтак, виправлення її шляхом постановлення судом оскаржуваної ухвали, є обґрунтованим.

20 жовтня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_2 - адвоката Старовойтової Д.А. про розгляд даної справи у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Вказуючи, що наявна необхідність висловити свою думку з приводу позиції скаржника, для обґрунтування помилковості дій суду першої інстанції під час видачі судового наказу від 20 вересня 2018 року та для недопущення неприпустимих помилок на стадії примусового виконання судового наказу.

Вивчивши заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Старовойтової Д.А. про розгляд даної справи у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені, зокрема, в п. 19 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, щодо внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Так, враховуючи характер спірних правовідносин, що у відзиві на апеляційну скаргу чітко та зрозуміло викладена позиція боржника щодо оскаржуваної ухвали суду, колегія суддів не вбачала за необхідне проводити розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та вважала за можливе проводити розгляд справи у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Задовольняючи заяву про виправлення описки, суд першої інстанції виходив з того, що у судовому наказі від 20 вересня 2018 року не міститься вказівки щодо граничного розміру аліментів визначеного ч. 5 ст. 183 СК України, які підлягають стягненню з боржника.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Так, згідно зі ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України).

Частиною 5 ст. 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Про виправлення помилки у виконавчому документі суд постановляє ухвалу.

Під помилкою, у розумінні вказаної процесуальної норми, слід розуміти зроблену судом механічна граматична або арифметичну описку, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 вересня 2018 року Святошинським районним судом міста Києва видано судовий наказ щодо стягнення ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частин з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В той же час, резолютивна частина зазначеного наказу, не у повній мірі відповідає вимогам п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК України та ч. 5 ст. 183 СК України, якими визначено граничний розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дитини, а саме, не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Відсутність вказаного застереження у змісті судового наказу істотно впливає на його виконання.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що під час оформлення судового наказу судом першої інстанції було допущено істотну помилку, яка підлягала виправленню та була виправлена судом шляхом постановлення оскаржуваної ухвали.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в частині того, що оскаржуваною ухвалою судом змінено резолютивну частину судового наказу, що впливає на його суть, оскільки відсутність граничного розміру аліментів, який прямо передбачено Законом, істотно впливає на можливість реалізації судового наказу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування із доводів викладених у апеляційній скарзі немає.

Також слід зауважити, що дана справа віднесена процесуальним законом до категорії малозначних справ, а тому, в силу положень ч. 6 ст. 19 та ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381-384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 21 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: