ПОСТАНОВА

Іменем України

17 жовтня 2023 року м. Кропивницький

справа № 394/433/22

провадження № 22-ц/4809/564/23

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Голованя А.М. Дьомич Л.М.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан» на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 20 січня 2023 року, у складі головуючого суді Партоліної І.П., у справі за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року Приватне сільськогосподарське підприємство «Лан» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки.

Просив:

внести зміни до договору оренди земельної ділянки № б/н від 20.07.2006, укладеного між ОСОБА_1 та ПСП «Лан», зареєстрованого у Новоархангельському відділі КРФЦДЗК, про що у держаному реєстрі земель вчинено запис від 08.08.2006 за № 108, а саме п. 40 договору, викласти у наступній редакції: «п. 40. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору».

В обґрунтування позову позивач зазначав, що 20 липня 2006 року між ПСП «Лан» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки б/н загальною площею 5,90 га, що знаходиться на території Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, який зареєстровано у Новоархангельському відділі КПФ ЦДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 08.08.2006 за № 108.

Пунктом восьмим зазначеного договору оренди передбачено, що договір укладено на 25 років.

Пунктом 40 договору оренди визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Зазначав, що 04 лютого 2022 року ОСОБА_2 повідомила позивача про те, що вона є власником земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0059 площею 5,9007 га .

До повідомлення було додано витяг з ДРРП від 25.01.2022, індексний номер 296293941 про реєстрацію права власності.

Позивачем було встановлено, що 25.01.2022 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали договір дарування спірної земельної ділянки, яка на праві оренди до 2031 року належить позивачеві.

Вважає, що у діях відповідачів прослідковується недобросовісність, оскільки вони за взаємною домовленістю уклали договір дарування виключно з єдиною метою достроково припинити дію договору оренди земельної ділянки, строк дії якого закінчується лише 2031 року, оскільки зміна власника земельної ділянки є підставою для зміни умов або розірвання договору оренди та у зв`язку з цим позивач вважає за необхідне внести зміни в пункт 40 Договору оренди землі.

Підставою внесення змін позивач визначив частину 2 статті 652 ЦК України, якою передбачено право сторін на внесення змін до договору у судовому порядку у випадку істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору.

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 20 січня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач подав апеляційну скаргу на зазначене рішення, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Вказує, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та не встановив належним чином обставини справи.

Вважає, що у діях відповідачів прослідковується недобросовісна поведінка, оскільки метою вчинення правочину (договору дарування спірної земельної ділянки) є дострокове припинення права оренди позивача на спірну земельну ділянку.

Зазначає, що добросовісність учасників договірних відносин це прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями шкоди правам та інтересам інших осіб.

Вважає, що недобросовісність дій відповідачів належним чином доведена позивачем, а суд належним чином не дослідив дану обставину.

Адвокат Іванченко В.В., який представляє інтереси ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін.

Вказує, що під час укладення договору оренди землі, між позивачем та ОСОБА_1 , було погоджено як підставу для розірвання договору зміну власника земельної ділянки.

Змінився власник спірної земельної ділянки, що є підставою для розірвання договору оренди землі, а тому твердження позивача, що відповідачі діяли недобросовісно є необґрунтованими.

Згідно ч. ч.1,2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до частин 1,2,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення відповідає таким вимогам .

Судом першої інстанції встановлено, що 20 липня 2006 року між ОСОБА_1 та ПСП «Лан» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,90 га, терміном на 25 років, який зареєстровано у Новоархангельському відділі КРФЦДЗК, про що у держаному реєстрі земель вчинено запис від 08.08.2006 за № 108.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 296293941 від 25 січня 2022 року власність на земельну ділянку площею 5,9007 га, кадастровий номер :02:000:0059, зареєстровано 25 січня 2022 року за ОСОБА_2 , підстава для державної реєстрації договір дарування № 80 від 25 січня 2022 року.

Згідно умов договору оренди земельної ділянки від 20.07.2006, а саме пунктом 40 даного договору передбачено перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору (а.с. 28).

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що підстава припинення договору шляхом його розірвання передбачена в самому договорі оренди земельної ділянки, а тому відсутні підстави для внесення змін до спірного пункту договору.

При укладенні договору сторони погодили всі його пункти, у тому числі і пункт 40.

Вказаний пункт не містить будь -яких застережень з приводу конкретної підстави зміни власника земельної ділянки, а тому необґрунтованими є доводи апеляційної скарги, що договір дарування було укладено між родичами, для штучного припинення дії договору оренди земельної ділянки.

Звернувшись із даним позовом позивач просив внести зміни до спірного пункту договору оренди земельної ділянки, з посиланням на істотні зміни обставин.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що відсутні правові підстави для задоволення позову, із правильним застосуванням норм чинного законодавства.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України (далі ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За правилами статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 6 ЦК України та ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Частинами 3 та 4 статті 31 ЗУ «Про оренду землі» передбачено договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. (частина 5 статті 32 ЗУ «Про оренду землі»).

Право сторін (на вимогу заінтересованої особи) на внесення змін до договору у судовому порядку у випадку істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, передбачено частиною 2 статті 652 ЦК України, на яку посилається позивач в обгрунтування своїх позовних вимог.

Отже, визначені у пункті 40 договору оренди земельної ділянки підстави для переходу прав власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Частиною 4 статті 652 ЦК України зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Оскільки сторонами договору було погоджено усі умови договору, а тому відсутні підстави для внесення змін в нього.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Лан» - залишити без задоволення.

Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 20 січня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.Л. Дуковський

Судді А.М. Головань

Л.М. Дьомич