Справа № 216/7727/23
Провадження № 2/216/2754/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

24 листопада 2023 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Онопченко Ю.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї докуменами, суддя приходить до висновку, що зазначена заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Згідно вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 175 ЦПК України визначено вимоги, яким має відповідати позовна заява. Так у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, у позовах про зменшення платежів ціна позову визначається сумою, на яку зменшуються платежі, але не більше ніж за один рік.

Позовні вимоги мають майновий характер, проте позивачем не визначено ціну позову, не розраховано суму, на яку зменшуються аліменти за період не більше одного року.

Крім того, відповідно до п. 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Заявляючи вимоги про зменшення розміру аліментів, позивачем не зазначено та не надано доказів, що підтверджують обставини для зменшення розміру аліментів, зокрема погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу, не надає доказів на підтвердження цих фактів (відомостей Державної фіскальної служби України із Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів, свідоцтво про шлюб, довідку МСЕК на підтвердження втрати працездатності тощо).

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» при здійсненні правосуддя у цивільних справах суд першої інстанції, неухильно дотримуючись норм матеріального та процесуального права, повинен забезпечити їх справедливий, неупереджений та упродовж розумного, але не більш встановленого законом строку розгляд і вирішення з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 15, 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. При вирішенні спору про стягнення аліментів на неповнолітню дитину судам необхідно враховувати, що укладення нею шлюбу не припиняє передбаченого законом обов`язку утримувати її до досягнення повноліття. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Батьки мають право з дозволу органу опіки та піклування укласти між собою договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо), який підлягає нотаріальному посвідченню й державній реєстрації (ст. 190 СК). Укладення такого договору не звільняє того з батьків, хто проживає окремо від дитини, від обов`язку брати участь у додаткових витратах на неї, викликаних особливими обставинами (ст. 185 СК).

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Докази ж зміни матеріального стану позивачем не надано.

Відповідно до ч. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 року, суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Тобто, у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Крім того, в позовній заяві не зазначена дата народження, ідентифікаційний номер відповідача ОСОБА_3 , її контактний номер телефону, адреса електронної пошти.

Вказані в ухвалі недоліки позбавляють суд можливості відкрити провадження за цією справою та призначити її до розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 176, 177, 185, 316-318 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів - залишити без руху для усунення недоліків, зазначених у описовій частині ухвали.

Для усунення недоліків заяви позивачу встановити десятиденний строк з дня вручення ухвали суду.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання ухвали суду, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В.Онопченко