РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №754/3659/21

10 травня 2023 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

з участю секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

представника позивача-відповідача: ОСОБА_1

представника відповідача-позивача: ОСОБА_2

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа на стороні позивача: Служба в справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба в справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною,-

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 , третя особа на стороні позивача: Служба в справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини.

ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба в справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Ухвалою суду від 26.11.2021 зустрічний позов ОСОБА_4 про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, прийнято до спільного розгляду зі первісним позовом ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини.

В обгрунтування позовних вимог за первісним позовом представник позивача посилається на те, що вони з відповідачем проживали у зареєстрованому шлюбі із 03.06.2017 по 31.03.2021.

Від цього шлюбу у них народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні.

Стверджує, що з народження дитини, у сторін почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки, відповідач постійно вчиняв моральний тиск на позивачку, та неодноразово погрожував їй забрати доньку, не враховуючи вік доньки, без урахування стану здоров`я дитини, її розміреного та загально визнаного трафіку життя, а також без урахування потреб дитини цього віку. Проте, вирішити дане питання мирним шляхом, з метою недопущення негативного впливу на дитину, не вбачається за можливе.

З метою забезпечення найбільш комфортних умов життя доньки, матір дитини вважає за необхідне визначити місце проживання доньки разом з нею. Разом з тим дитина не буде змінювати свого постійного місця проживання, лікарні, в якій проводяться медичні обстеження, що буде відповідати її інтересам та стабільності адаптації у соціумі.

Позивачка вживала всіх необхідних заходів, щоб вирішити питання про участь у вихованні дитини без залучення органів державної влади, але відповідач своїми діями змушує звертатися за захистом прав та інтересів дитини.

В обгрунтування позовних вимог за зустрічним позовом позивач ОСОБА_4 посилається на те, що рішенням Деснянського районного суд м. Києва від 31.03.2021 шлюб між ним та ОСОБА_3 було розірвано. Їхня спільна донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після розірвання шлюбу залишилась проживати разом з матір`ю. Будь-яких спорів з приводу місця проживання дитини, між ними не було.

05.10.2020Деснянським районним судом міста Києва було видано судовий наказ, яким присуджено стягувати з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.10.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

З перших днів життя доньки він брав активну участь у її вихованні, проводив з нею весь свій вільний час, сприяв фізичному та духовному розвитку дитини, матеріально забезпечував свою доньку всім необхідним, тощо.

На даний час між ним та відповідачкою не досягнуто згоди з приводу його участі у вихованні дитини, ОСОБА_3 порушує його право на участь у вихованні малолітньої доньки, на безперешкодне особисте спілкування з нею, що є причиною для звернення до суду з даним позовом.

Після припинення спільного проживання з відповідачкою, він зіткнувся з проблемою побачення з донькою, так як ОСОБА_3 різними шляхами намагається перешкоджати йому у спілкуванні та побаченні з рідною донькою.

Протягом кількох місяців він намагався самостійно дійти згоди щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, проте відповідачка ігнорувала його численні повідомлення та дзвінки. Влітку 2020 року відповідачка обірвала зв`язок з ним, та відповідно обірвала його зв`язок з донькою.

31.08.2020, з метою врегулювати дану ситуацію належним чином, він звернувся до Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації. Комісією з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві РДА його повідомлено, що Комісія лише один раз змогла зв`язатись з відповідачкою та узгодити дату прибуття Комісії до місця проживання відповідачки, однак ОСОБА_3 не впустила їх до квартири, внаслідок чого Комісія з питань захисту прав дитини не мала можливості сформувати висновок, яким би визначила достатню кількість побачень з дитиною. На всі інші дзвінки Комісії ОСОБА_3 не відповідає.

Він не має змоги дізнатись як справи у доньки, чи їй вистачає коштів, які методи виховання використовує відповідачка щодо доньки, позбавлений можливості робити подарунки, окрім того йому невідомо, яку думку формує відповідачка про нього у доньки, тощо. Позбавлення його права щодо участі у спілкуванні та вихованні доньки може позбавити дитину родинних зв`язків з ним, любові та турботи з його боку. Такою протиправною поведінкою відповідачка завдає йому моральної шкоди, обмежує його права батька та права дитини, що визначені сімейним законодавством.

Короткий зміст відзивів на позовні заяви:

Від відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 поступив відзив на позовну заяву про визначення місця проживання дитини, в якому зазначено, що він не погоджується з обставинами, зазначеними у позовній заяві.

Зокрема не відповідають дійсності твердження позивачки про те, що він постійно ухилявся від утримання дитини та добровільно матеріальної допомоги не надавав, оскільки протягом всіх років спільного проживання, він забезпечував сім`ю матеріально, так як відразу після одруження ОСОБА_3 покинула роботу.

Також позивач зазначає, що вона сама утримує дитину, при цьому жодних доказів на підтвердження вказаних фактів не надає.

Він ніколи не заперечував і не заперечує, щоб дочка проживала з матір`ю. Однак, як батько дитини, бажає приймати участь у житті дочки.

Від представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 -адвоката Петренко А.С. поступив відзив на зустрічну позовну заяву про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, в якому зазначено, що ОСОБА_3 не погоджується з обставинами, зазначеними у позовній заяві.

Зокрема ОСОБА_3 жодним чином не перешкоджала та не перешкоджає спілкуванню батька з дитиною. Проте з урахуванням погроз ОСОБА_4 забрати доньку у ОСОБА_3 , таке спілкування відбувається у її присутності за попередньою домовленістю.

ОСОБА_3 турбується про забезпечення найбільш комфортних умов життя доньки, та вважає за необхідне визначити місце проживання доньки разом з нею. Разом з тим дитина не буде змінювати свого постійного місця проживання, лікарні в якій проводяться медичні обстеження, що буде відповідати її інтересам та стабільності адаптації у соціумі.

Натомість графік спілкування, який пропонує ОСОБА_4 , суперечить комфортним умовам проживання дитини, встановленому ритму та режиму життя доньки та стабільності адаптації у соціумі.

Всі інші доводи ОСОБА_4 , в тому числі які стосуються неможливості Комісії з питань захисту з прав дитини зв`язатися з ОСОБА_3 , не мають належних доказів.

Стислий виклад позицій сторін:

Представник позивача-відповідача ОСОБА_3 -адвокат Петренко А.С. в судовому засіданні позовні вимоги позивача за первісним позовом про визначення місця проживання дитини підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Просила суд ухвалити рішення, яким визначити місце проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною зазначила, що з такими вимогами ОСОБА_3 погоджується частково, не заперечує проти графіку побачень батька з дитиною, запропонованого Службою у справах дітей, проте не погоджується залишати дитину у батька з ночівлею, а також не погоджується на зустрічі батька з дитиною без присутності матері.

Представник відповідача-позивача ОСОБА_4 -адвокат Брайляк Е.Я. в судовому засіданні позовні вимоги позивача за зустрічним позовом усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Просила суд ухвалити рішення, яким зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_4 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_5 , яка проживає разом з матір`ю. Визначити способи участі батька ОСОБА_4 у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_5 , які зазначені у позовній заяві. Первісний позов ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини визнала.

Представник третьої особи Служби в справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явилась, однак від неї поступила письмова заява, в якій просить справу розглядати у відсутності представника Служби, при ухваленні рішення врахувати висновки органу опіки та піклування, та винести рішення з урахуванням інтересів дитини ОСОБА_5 .

Процесуальні дії у справі:.

Ухвалою від 02.06.2021 відкрито провадження по даній справі. Визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, та призначити підготовче засідання.

Ухвалою від 26.11.2021 зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача Служба в справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, прийнято до спільного розгляду зі первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа на стороні позивача Служба в справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини. Дану справу визначено розглядати в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 09.05.2022 у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що 03.06.2017 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб, про що Надвірнянським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області складено актовий запис № 100, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 03.06.2017 (а.с. 14).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданного Дніпровським районним у м. Києві відділом ДРАЦС ГТУЮ у м. Києві 06.03.2018, актовий запис № 613, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 31.03.2021 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано (а.с. 86-88).

ОСОБА_3 разом з малолітньою ОСОБА_5 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру № 8026-, та копією довідки про реєстрацію місця проживання № 12766636 (а.с. 8, 10).

З копії характеристики голови ЖБК «Річковик-2», виданої на ОСОБА_3 вбачається, що за час про проживання за вказаною адресою ОСОБА_3 зарекомендувала скдк з позитивної сторони, скарг від сусідів на її поведінку не надходило (а.с. 13).

Згідно копії довідки амбулаторії загальної практики сімейної медицини за № 91 вбачається, що ОСОБА_5 в період з 27.06.2018 по 13.08.2021 перебувала на обліку з діагнозом: Д.15.1, та потребує домашнього догляду (а.с. 83).

Як вбачається з висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини від 18.11.2022 № 129, складеного Деснянською районною в м. Києві державною адміністрацією, 03.11.2022 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації було розглянуто питання щодо надання до суду висновку про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_3 .

Мати, малолітньої дитини, ОСОБА_3 , була присутня на засіданні та підтримала вимоги щодо визначення місця проживання дитини з нею.

Батько, малолітньої дитини, ОСОБА_4 , був присутній на засіданні та заперечував щодо визначення місця проживання доньки з матір`ю.

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації було рекомендовано органу опіки та піклування надати до суду висновок про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_3 (а.с. 205-207).

З висновку щодо щодо визначення способів участі у вихованні та спілкуванні батька з малолітньою дитиною від 18.11.2022 № 128, складеного Деснянською районною в м. Києві державною адміністрацією, 03.11.2022 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації було розглянуто питання щодо визначення способів участі у вихованні та спілкуванні батька з малолітньою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Комісією встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 мають спільну малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дитина проживає разом з матір`ю, ОСОБА_3 в трьохкімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

За вказаною адресою спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, та фахівцем із соціальної роботи Деснянського районного в м. Києві центру соціальних служб проведено обстеження житлово-побутових умов проживання, під час якого з`ясовано, що умови для проживання та виховання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , створені. Малолітня ОСОБА_5 дошкільний навчальний заклад не відвідує, перебуває на домашньому вихованні.

З наданих документів вбачається, що мати дитини, ОСОБА_3 , має самостійний дохід.

Батько дитини, ОСОБА_4 , фактично проживає в однокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . За вказаною адресою спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації проведено обстеження житлово-побутових умов проживання та з`ясовано, що санітарно-гігієнічний стан у квартирі дотримано, в квартирі чисто, умови проживання задовільні. В квартирі наявні необхідні меблі, побутова техніка. Умови для проживання дитини створені частково, відсутнє окреме спальне місце.

З наданих документів вбачається, що батько дитини, ОСОБА_4 , має самостійний дохід.

Батько дитини у своїй позовній заяві просить визначити наступні способи участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною: -кожні вихідні, а саме: з суботи 09.00 год до 20.00 год неділі, залишати доньку у себе з ночівлею за місцем свого проживання без присутності матері та її членів родини, з обов`язком повернення дитини матері до постійного місця проживання. При наявності непередбачених обставин (відрядження, хвороба та інше), які не дають можливості побачитись з донькою у вихідні дні, перенести вищезазначені години зустрічі на інші дні, які узгоджуються між батьками; -у день народження батька, провести час з дитиною за місцем проживання батька без присутності матері та її членів родини; -у день народження дитини, проводити час з дитиною без присутності матері та її членів родини; -відпочинок для дитини на нейтральній території без присутності матері та її членів родини; -відпочинок з дитиною у святкові дні (Новий рік, Пасха, Різдво, тощо) з 11.00 год до 21.00 год поза межами проживання дитини та без присутності матері дитини; -кожного літа та зими на 14 календарних днів забирати дитину на відпочинок за територію міста Києва без присутності матері та її членів родини після повідомлення матері дитини про відповідну поїздку; -необмежене спілкування з донькою засобами поштового, електронного та телефонного зв`язку; -мати дитини повинна надавати інформацію про стан здоров`я дитини, її місця проживання та перебування, тощо а також про всі події, які пов`язані з донькою; -мати повина надавати можливість бачитись та спілкуватись бабусі (матері батька) та дідусеві (батькові батька) з онукою без присутності матері дитини та членів її родини.

Мати дитини, ОСОБА_3 надала до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації пояснення, в яких щодо запропонованого батьком дитини графіку заперечує та просить визначити наступні способи участі батька у виховані доньки: -кожну суботу місяця з 11.00 год до 14.00 год. в присутності матері.

На засіданні комісії були присутні мати ОСОБА_3 та батько ОСОБА_4 .

Мати дитини повідомила, що вона не створювала перешкод батьку у спілкуванні з донькою.

Батько зазначив, що бажає спілкуватися з донькою і свої вимоги підтримує.

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації було рекомендовано органу опіки та піклування надати до суду висновок про доцільність визначення способів участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_4 , з малолітньою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , враховуючи бажання та інтереси дитини.

Враховуючи рішення Комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, діючи виключно в найкращих інтересах дитини, Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне визначити наступний спосіб участі батька ОСОБА_4 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : -перша та третя субота щомісяця з 10.00 год до 19.00 год; -перша та третя неділя щомісяця з 10.00 год до 19.00 год; -в день народження батька (15 липня) з 10.00 год до 19.00 год; -на наступний день після дня народження дитини (05 березня), Нового року, Різдва та Пасхи з 10.00 год до 19.00 год; -відпочинок за домовленістю між батьками. Зустрічі проводити враховуючи інтереси та бажання дитини (а.с. 201-204).

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права:

Щодо вимоги за первісним позовом про визначення місця проживання малолітньої дитини.

У відповідності до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших дітей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

Дитина, яка може висловити свою думку має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновленя батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Згідно ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

В силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997, в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 вказаної Конвенції батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради Украни за № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року, та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи положення частин 7, 8 ст. 8 Сімейного Кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Як вбачається з обставин справи, сторони по справі проживали в зареєстрованому шлюбі в період з 03.06.2017 по 31.03.2021. Під час шлюбу них народилася дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Малолітня ОСОБА_5 проживає разом з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Органом опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністраці надано висновок від 18.11.2022 № 129 про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_3 .

В судовому засіданні сторони, з врахуванням висновку органу опіки та піклування, дійшли згоди щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_5 разом з матір`ю ОСОБА_3 .

Враховуючи викладені обставини, а також висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_5 з матір`ю ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне визначити місця проживання малолітньої ОСОБА_5 з матір`ю ОСОБА_3 .

Щодо вимоги за зустрічним позовом про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Стаття 1 Закону України "Про охорону дитинства" визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно статті 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом.

Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У статті 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Відповідно до статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм внутрішнього законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно.

Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (ч. 8 ст. 7 СК України, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським Судом з прав людини, практика якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і ч. 4 ст. 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 7 серпня 1996 року).

У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

У більшості випадків потреба втручання держави шляхом вирішення судами спорів між батьками щодо їх участі у вихованні дітей обумовлена поведінкою самих батьків та їх небажанням винайти порозуміння між собою в позасудовому порядку в найкращих інтересах своїх дітей.

Правосуддя у справах про піклування про дитину завжди супроводжується гостро- емоційними і мінливими стосунки між батьками, отже остаточність судового рішення у цій категорії справ є завжди тимчасовою і часто нетривалою. Правосуддя не в змозі регулювати та встановлювати сталі людські стосунки.

Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачиться на шкоду інтересам дитини.

У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справи потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

Суд зазначає, що зазначений позивачем за зустрічним позовом порядок та спосіб його участі у спілкуванні та вихованні дитини не є прийнятним і не буде відповідати якнайкраще інтересам та віковим потребам дитини.

Сімейним законодавством встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, батькові органом опіки визначено час для побачень. Доказів того, що мати дитини заперечувала чи чинила перешкоди для спілкування батька у визначені опікунською радою дні та години побачень, матеріали справи не містять. У дитини тісний емоційний зв`язок та позитивне ставлення до матері.

03.11.2022 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районноу у м. Києві державної адміністрації розглянуто питання про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_4 з малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рекомендовано органу опіки та піклування надати до суду висновок про доцільність визначення способів участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_4 , з малолітньою ОСОБА_5 , враховуючи бажання та інтереси дитини.

Органом опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністраці надано висновок від 18.11.2022 № 128, згідно якого орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити наступний спосіб участі батька ОСОБА_4 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : -перша та третя субота щомісяця з 10.00 год до 19.00 год; -перша та третя неділя щомісяця з 10.00 год до 19.00 год; -в день народження батька (15 липня) з 10.00 год до 19.00 год; -на наступний день після дня народження дитини (05 березня), Нового року, Різдва та Пасхи з 10.00 год до 19.00 год; -відпочинок за домовленістю між батьками. Зустрічі проводити враховуючи інтереси та бажання дитини.

Суд виходить з того, що представник позивача за первісним позом визнала частково позовні вимоги за зустрічним позовом та заперечила позовні вимоги в частині щодо зустрічі дитини з батьком у відсутності матері.

При цьому представником позивача за зустрічним позовом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що матір дитини чинить перешкоди батьку у побаченнях та спілкуванню із дитиною. ОСОБА_4 18.11.2022 встановлений органом опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністраці графік побачень із дочкою, який не скасований.

При ухваленні рішення суд виходить із найкращих інтересів дитини, та враховує, що ОСОБА_4 фактично встановлений графік побачень з дитиною висновком органу опіки та піклування від 18.11.2022 № 128: перша та третя субота щомісяця з 10.00 год до 19.00 год; -перша та третя неділя щомісяця з 10.00 год до 19.00 год; -в день народження батька (15 липня) з 10.00 год до 19.00 год; -на наступний день після дня народження дитини (05 березня), Нового року, Різдва та Пасхи з 10.00 год до 19.00 год; -відпочинок за домовленістю між батьками. Вказаний графік визначений за погодженням батьків.

За змістом цього рішення органу опіки та піклування не встановлено обов`язкової присутності матері при спілкуванні з дитиною, як і не визначено конкретне місце проведення часу з дитиною.

Отже, ОСОБА_4 , виконуючи рішення органу опіки та піклування, має можливість спілкуватися з дитиною без присутності матері і будь-яких сторонніх осіб чотири рази на місяць по дев`ять годин, в тому числі в день народження батька та на наступний день після дня народження дитини, та з можливістю відпочинку з дитиною за домовленістю з матір`ю.

Позивач ОСОБА_4 , ставлячи вимоги про визначення графіка побачень фактично просить про аналогічну тривалість часу побачень - кожні вихідні, а саме: з суботи 09.00 год до 20.00 год неділі, з уточненням залишати доньку у себе з ночівлею за місцем свого проживання без присутності матері та її членів родини.

Така вимога позивача не підлягає задоволенню, оскільки суперечитиме комфортним умовам проживання дитини, встановленому ритму та режиму її життя.

Тим паче, що позивачу ОСОБА_4 надана можливість спілкуватися з дитиною майже аналогічну тривалість часу, в тому числі без присутності будь-яких осіб, і у разі систематичного виконання графіка позивачем може бути встановлений психоемоційний контакт з дитиною.

Обґрунтованою підставою відмови у задоволенні вимог позивача ОСОБА_4 є те, що заявлені позивачем способи участі у вихованні дитини, а саме: -особисте спілкування позивача з донькою з суботи 09.00 год до 20.00 год неділі, залишаючи доньку у себе з ночівлею за місцем свого проживання без присутності матері та її членів родини; -відпочинок для дитини на нейтральній території без присутності матері та її членів родини; -відпочинок з дитиною у святкові дні (Новий рік, Пасха, Різдво, тощо) з 11.00 год до 21.00 год поза межами проживання дитини та без присутності матері дитини; -кожного літа та зими на 14 календарних днів забирати дитину на відпочинок за територію міста Києва без присутності матері та її членів родини після повідомлення матері дитини про відповідну поїздку; -необмежене спілкування з донькою засобами поштового, електронного та телефонного зв`язку, не відповідають якнайкращим інтересам дитини, виходячи тривалого проживання дитини з матірю.

Отже, запропонований позивачем ОСОБА_4 графік побачень із дитиною суд вважає неприйнятним.

Позивачу необхідно дотримуватися графіка побачень, який визначений органом опіки та піклування, і застосувати всі можливості, щоб встановити якнайкращий емоційний зв`язок з дочкою та сприятливу атмосферу для спілкування, в тому числі і у присутності матері дитини, якщо дитина цього вимагатиме, і лише після цього можливі побачення з дитиною за місцем проживання батька та спільний відпочинок без присутності матері.

При цьому суд звертає увагу на те, що визначений судом спосіб участі батька у спілкуванні з дитиною не є перешкодою для підтримки зв`язків батька із дитиною в інших формах за погодженням батьків, або ж зміни компетентним органом встановленого порядку за наявності обставин, що мають істотне значення.

Установивши, що між сторонами склалися стосунки, які позбавляють можливості батька спілкуватися з донькою, суд, врахувавши право та бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своєю малолітньою дочкою, недосягнення між батьками згоди щодо порядку участі у вихованні дитини, а також зважаючи на розпорядок дня та необхідність забезпечення дитині права на відпочинок, дійшов висновку про доцільність встановити конкретний спосіб та час участі ОСОБА_4 у вихованні та спілкуванні із дочкою ОСОБА_5 , запропонований органом опіки та піклування, який відповідає інтересам дитини, забезпечує справедливу рівновагу між інтересами дитини та батьків, а також рівність прав батьків щодо дитини, не має нав`язливого та обтяжливого характеру для дитини, та сприяє налагодженню довірливих відносин батька із донькою.

Висновки суду:

Таким чином суд, оцінюючи в сукупності здобуті докази, дійшов висновку, що первісний позов ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини необхідно задовільнити, визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_3 , за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_4 про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною необхідно задовільнити частково. Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_4 у спілкуванні та вихованні малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визначити спосіб участі батька ОСОБА_4 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначений у висновку органу опіки та піклування.

На підставі наведеного, ст.ст. 3, 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВР України від 27.02.1997, ст.ст. 9, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою ВР Украни від 27.02.1991, ст. 51 Конституції України, ст.ст. 7, 8, 141, 150, 153, 155, 157, 158, 159, 160, 161, 171 СК України, ст. 1, 8, 11, 15 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Первісний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа на стороні позивача: Служба в справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини задовільнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба в справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною задовільнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_4 у спілкуванні та вихованні малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити наступний спосіб участі батька ОСОБА_4 , у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : -перша та третя субота щомісяця з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв.; -перша та третя неділя щомісяця з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв.; -в день народження батька (15 липня) з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв.; -на наступний день після дня народження дитини (05 березня), Нового року, Різдва та Пасхи з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв.; -відпочинок за домовленістю між батьками. Зустрічі проводити враховуючи інтереси та бажання дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач-відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач-позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_5 .

Третя особа: Служба в справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, , місцезнаходження: пр-т. Червоної Калини, буд. 21-Г, м. Київ, 02225.

Повний текст рішення складено 22.05.2023.

Суддя Міськевич О.Я.