Справа № 740/4116/22
Провадження № 2/740/166/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2023 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді - Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Дьоміної Н.А.,

з участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Гречко Н.О.,

відповідачки ОСОБА_2 ,

представника відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - адвоката Приходька С.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадженняу відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення аліментів на непрацездатного батька,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути аліменти на нього зі своїх повнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 та дочки ОСОБА_2 у твердій грошовій сумі - по 2000 грн щомісячно з кожного, посилаючись на те, що він є непрацездатним інвалідом другої групи, має захворювання - цукровий діабет, внаслідок чого йому ампутовано палець на нозі і йому тяжко пересуватися, останнім часом тяжко хворіє, перебуває у скрутному матеріальному становищі, а пенсії, яку він отримує, йому не вистачає, у зв`язку з чим він потребує витрат на постійне лікування.

Єдиним його джерелом існування є пенсія. Витрати на харчування і ліки перевищують мінімальний розмір пенсії.

З майна у нього є лише частка житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , у якому він проживає, інші частки належать дітям та його колишній дружині.

Відповідачі працюють, син їздить за кордон на роботу та має не регулярні доходи. Діти добровільно йому ніякої допомоги не надають, не турбуються про нього, аліменти іншим особам не платять.

Від представника відповідачів - адвоката Приходька С.О. надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що позивач будь-якими належними доказами не підтверджує розмір своєї пенсії, витрати на ліки та докази лікування та необхідності такого лікування. Крім того, позивач не зазначає, що отримує доходи від орендної плати від СГП «КСЕНА», тобто позивачем не доведено, що він потребує матеріальної допомоги. Також зазначає, що позивач одружений та проживає разом з дружиною ОСОБА_4 , яка повинна підтримувати чоловіка, у тому числі матеріально.

Щодо матеріального стану відповідачки ОСОБА_2 , то вона працює вихователем та отримує 2/3 посадового окладу у сумі 2895,75 грн. При цьому, разом з нею проживає чоловік та двоє дітей.

Позивач та його представник -адвокат Гречко Н.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Позивач пояснив, що він проживає одиноко, оскільки згідно рішення Прилуцького міськайонного суду Чернігівської обалсті від 25 квітня 2023 року його шлюб з ОСОБА_5 розірвано. Він отримує пенсію у сумі 3200 грн, щорічні доходи у виді орендної плати за земельну частку (пай) у сумі 7000 грн. В 2021 році він продав дві корови за 32 000 грн, оскільки відповідачі відмовились від них. На цей час він господарства не тримає, за станом здоров*я обробляє лише 5 соток присадибної земельної ділянки. У господарстві є трактор, але він використовувся тільки для перевезення сіна, коли вони тримали корову. У зв*язку із захворюванням на сахарний діабет він потребує постійного лікування - двічі на рік йому неодхідно проходити курс лікування, для чого потрібно десять крапельниць на кожен курс вартістю по 1000 грн кожна і щоденно він приймає прописані йому пигулки. Оскільки він є непрацездатним інвалідом другої групи, то йому не вистачає коштів на лікування, які зобов*язані надавати йому його повнолітні діти - відповідачі по справі- по 2000 грн кожний щомісячно. Йог осин ОСОБА_3 не одружений, дітей не має, працює водієм за кордоном, дочка ОСОБА_2 працює, має чоловіка, тому відповідачі вспромозі надавати йому матеріальну допомогу.

У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 та її представник та представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Приходько С.О. позов не визнали з посиланням на те, що позивач не надав належних та допустимих доказів того, що він потребує матеріальної допомоги.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши усі докази по справіта оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є батьком відповідачів: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які є повнолітніми, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.5-6).

Позивач перебуває на обліку у Ніжинському об`єднаному управління ПФУ в Чернігівській області та отримує пенсію, є інвалідом 2 групи загального захворювання, що підтверджується копією пенсійного посвідчення (а.с.10).

З виписки №2191 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на стаціонарному лікуванні з 17.02.2021 по 01.03.2021, основний діагноз: Е11.7 Цукровий діабет, тип ІІ, важкий, декомпенсований стан, з множинними ускладненнями.(а.с.8).

З консультативного висновку спеціаліста - сімейного лікаря вбачається, що ОСОБА_1 хворіє на цукровий діабет з 2014 року. Рекомендовано: дієта №9, діапірид, альфа-ліпон, фармаліпон, актовегін, вітаксон, натрію хлорид, тризипін.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 13 січня 2023 року ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 , самостійно підтримує своє домогосподарство, сплачує комунальні послуги та оподаткування за земельну ділянку.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Згідно ч.1, 3 ст.172 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов'язаних із наданням такого піклування.

Відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи.

Відповідно до пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним.

У постанові Верховного Суду у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц зазначено, що для висновку чи потребують батьки матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір'ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Таким чином, при вирішенні питання про стягнення з повнолітніх дітей аліментів на непрацездатних батьків слід враховувати, що відповідно до положень ст.202 СК України право батьків на утримання, якому кореспондує відповідний обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків.

До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо.

Сам по собі факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання утримання та не свідчить про наявність потреби в отриманні матеріальної допомоги.

Згідно ч.2 ст.205 СК України при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.

Передбачені ст.204 СК України підстави для звільнення відповідачів від сплати аліментів на користь позивача відсутні.

Відповідачі не надали суду належних та допустимих доказів того, що їх батько не потребує матеріальної допомоги та те, що він ухилявся від виконання батьківських обов`язків.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідачі зобов`язані надавати матеріальну допомогу непрацездатному батьку у твердій грошовій сумі щомісячно.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідачів, а саме те, що: відповідачка ОСОБА_2 отримує доходи у сумі 2895,75 грн - 2/3 посадового окладу, відомості про доходи відповідача ОСОБА_3 суду не надані. Також суд враховує сімейний стан відповідачки ОСОБА_2 , яка має на утриманні неповнолітню дитину.

Відповідачі мають у власності по частці будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

При розгляді справи суд врахував висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 05 вересня 2019 року в справі № 212/1055/18-ц, від 10 січня 2019 року в справі № 369/7004/17, які є обов'язковими для врахування при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

З урахуванням матеріального становища та стану здоров`я позивача, який є непрацездатним за віком, інвалідом ІІ групи загального захворювання, окрім пенсії та орендної виплати, які є єдиним джерелом його доходу, інших доходів не має, матеріальне становище відповідачів, стан здоров`я відповідачів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів у сумі по 2000 грн з кожного з відповідачів підлягають частковому задоволенню щодо розміру аліментів - по 500 грн з кожного з відповідачів щомісячно.

При цьому, суд виходить також із таких, передбачених статтею 3 Цивільного кодексу України загальних засад цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин, з відповідачів необхідно стягнути по 496,20 грн судового збору з кожного у дохід держави.

Керуючись ст.202, 204, 205 Сімейного кодексу України, ст. 141, 263-265 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення аліментів на непрацездатного батька задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , аліменти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПН НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 , у твердій грошовій сумі: по 500 (п`ятсот) грн з кожного щомісячно, починаючи з 04 листопада 2022 року.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп. судового збору з кожного на користь держави.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 24 травня 2022 року.

Головуюча суддя Т.Г.Ковальова