ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2578/23 Справа № 171/192/22 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Кішкіної І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 171/192/22 за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Новак Артур Михайлович, про забезпечення доказів до подання позовної заяви,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Новак Артур Михайлович,

на ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2022 року,

встановив:

01 лютого 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв адвокат Новак А.М., звернувся до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області з заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви, в якій просив витребувати у приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Богомолова В.І. копію заповіту, складеного за життя ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2023 року заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв адвокат Новак А.М., про забезпечення доказів до подання позовної заяви повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Новак А.М., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2022 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що, звертаючись до суду з заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви, ОСОБА_1 просив суд витребувати у приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Богомолова В.І. копію заповіту, складеного за життя ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки у заявника виникли сумніви, щодо справжності та законності вказаного заповіту, однак анкетних даних іншого спадкоємця у заявника нема.

Посилається, що забезпечення доказів необхідне заявнику для встановлення обставин за яких було видано спірний заповіт для подальшого доведення в суді його недійсності. За його зверненням, нотаріус не надав йому копію заповіту. Вищевказаний заповіт необхідний йому для звернення до суду з позовною заявою про визнання заповіту недійсним, так як йому взагалі невідомі данні особи, на користь якої складено заповіт, а це, в свою чергу, позбавляє його права на звернення до суду з відповідною заявою та порушує його права на спадщину, як спадкоємця.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала суду, зазначена у п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до частин 1-3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах 2 та 3 статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї (частина 1 статті 84 ЦПК України).

Тобто, за змістом статті 84 ЦПК України учасник справи у разі саме неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. При цьому за подання клопотання про витребування доказів судовий збір не сплачується.

Суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом (частини 1 та 2 статті 116 ЦПК України).

За подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом (частини 3 статті 117 ЦПК України).

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Тобто, ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Частина 4 статті 117 ЦПК України передбачає, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Повертаючи заяву про забезпечення доказів до подання позовної заяви, суд першої інстанції керувався вимогами ч.4 ст. 117 ЦПК України та виходив з того, що заява про забезпечення доказів подана без додержання вимог статті 117 ЦПК України, а саме: у заяві не міститься обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Проте, з таким висновком погодитись не можна, з огляду на наступне.

Зі змісту заяви про забезпечення доказів вбачається, що ОСОБА_1 наводить обґрунтування необхідності забезпечення доказів. Тобто, заява відповідає вимогам, визначеним у статті 117 ЦПК України.

У той же час, розгляд по суті заяви про забезпечення доказів здійснюється судом в порядку статті 118 ЦПК України.

На підставі викладеного, ухвала Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2022 року в порядку п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Новак Артур Михайлович, задовольнити.

Ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2022 року скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 23 травня 2023 року.

Головуючий О.І. Корчиста