Справа № 296/417/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Житомирського державного університету імені Івана Франка до ОСОБА_1 про стягнення боргу за проживання у гуртожитку, -

встановив:

Житомирський державний університет імені Івана Франка звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої, з урахуванням заяви поданої в порядку усунення недоліків позовної заяви, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Житомирського державного університету імені Івана Франка заборгованість за проживання у гуртожитку, що складає 5 395,54 грн, 911,58 грн інфляційних збитків та 3 відсотки річних у розмірі 120,62 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 29.09.2021 між Житомирським державним університетом імені Івана Франка та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір №509 на тимчасове проживання в студентському гуртожитку Житомирського державного університету імені Івана Франка, відповідно до умов якого Університет взяв на себе зобов`язання надати відповідачу в тимчасове користування ліжко - місце (житлове приміщення) для проживання. Наказом №135-АГ від 29.09.2021 відповідач був поселений до гуртожитку. В період з 29.09.2021 по 01.04.2022 відповідач не здійснював оплату за проживання у гуртожитку, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 5 395,54 грн. 01.04.2022 на підставі наказу №63-АГ від 31.03.2022 відповідач був виселений з гуртожитку.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву не подавав. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, двічі направлялись на адресу відповідача за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання, у відповідності до приписів ЦПК України. Також відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України.

Згідно ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 29 вересня 2021 року між Житомирським державним університетом імені Івана Франка в особі проректора з навчально - методичної та виховної роботи ОСОБА_2 (далі - Університет) та ОСОБА_1 (далі - мешканець) було укладено договір №509 на тимчасове проживання в студентському гуртожитку Житомирського державного університету імені Івана Франка.

Положеннями розділу 1 вищевказаного договору №509 передбачено наступне:

- Університет надає, а мешканеь приймає в тимчасове користування ліжко - місце в кімнаті (житлове приміщення) для проживання та місця загального користування укомлектовані меблями, сантехнічним та електротехнічним обладнанням (п.1.1);

- житлове приміщення надається мешканцю як житло у спільне користування з іншими поселеними відповідно до кількості ліжко - місць. Житлове приміщення знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кімната № НОМЕР_1 , кількість ліжко - місць 1. Житлове приміщення є кімнатою в гуртожитку коридорного типу (п.1.2);

- передача житлового приміщення (ліжко - місця, кімнати) в тимчасове користування не спричинює права власності мешканця на житлове приміщення (п.1.3);

- договір набуває сили з моменту його підписання обома сторонами (п.1.4); договір укладається на 12 місяців (п.1.5).

Згідно п.п.3.2.7 п.3.2 розділу 3 договору, мешканець зобов`язаний своєчасно вносити плату за проживання та додаткові послуги згідно з розділом 5 договору.

Положеннями розділу 5 вищевказаного договору передбачено наступне:

- розмір фактичної вартості послуг за проживання в гуртожитках за відповідний місяць затверджується наказом ректора Університету на підставі калькуляції вартості за погодженням з органами студентського самоврядування. Вартість місця проживання в гуртожитку складається з вартості проживання та вартості комунальних послуг. Розмір плати встановлюється за домовленістю Університету і мешканця в доларах США. Оплата здійснюється в національній валюті України - гривні, перерахунок проводиться за курсом Національного банку України на день оплати. Всі витрати конвертації валюти та оплати послуг банку покладаються на Університет (п.5.1);

- мешканець вносить попередню оплату (планова вартість) за 1 рік (12 місяців), включаючи і час своєї відсутності (відпустка, хвороба, відрядження і т.п.), в розмірі 380,00 доларів США (в залежності від займаної кількості ліжко - місць) (п.5.2);

- Університет, в установленому законодавством порядку, може змінювати розмір та порядок оплати за проживання відповідно до змін законодавства, тарифів та порядку розрахунків за комунальні послуги. Інформація про зміни вартості проживання має бути оприлюднена на офіційному сайті Університету та стендах студентського гуртожитку (п.5.3);

- форма оплати - безготівкова через відділення банку (п.5.4).

Згідно положень розділів 6 та 7 договору:

- Університет у разі виникнення заборгованості більше 1 місяця має право виставити мешканцю платіжну вимогу, яку він зобов`язаний погасити протягом 10 днів (п.6.2);

- у випадку порушення мешканцем Правил внутрішнього розпорядку в студентських гуртожитках Університету окрім випадків залишення гуртожитку на час канікул або практики, систематичне невиконання мешканцем зобов`язань взятих на себе в п.3.2, Університет може в односторонньому порядку припинити дію договору (п.6.4);

- договір укладається на 12 місяців, з 29.09.2021 по 31.08.2022 (п.7.1);

- підставами для припинення договору є: закінчення терміну дії договору, відрахування мешканця з Університету, згода сторін, порушення умов договору та Правил внутрішнього розпорядку в студентських гуртожитках Університету, рішення суду (п.7.2).

Відповідно до наказу ректора Житомирського державного університету імені Івана Франка Галини Киричук від 29.09.2021 №135-АГ Про поселення студентів та повернення коштів, 29.09.2021 абітурієнта ОСОБА_1 було поселено в кімнату № НОМЕР_1 гуртожитку №2.

Згідно наказу ректора Житомирського державного університету імені Івана Франка Галини Киричук від 31.03.2022 №63-АГ Про виселення з гуртожитків, 01.04.2022 абітурієнт ОСОБА_1 був виселений з кімнати №514 гуртожитку №2.

У відповідності до довідки, виданої головним бухгалтером Житомирського державного університету імені Івана Франка Ларисою Шевчук від 18.04.2022 №14, сума заборгованості ОСОБА_1 за проживання у гуртожитку АДРЕСА_2 за період з 29.09.2021 по 01.04.2022 становить 5 395,54 грн.

Згідно наявного в позовній заяві розрахунку, ОСОБА_1 за період з 02.04.2022 по 30.12.2022 нараховано інфляційні втрати в розмірі 911,58 грн та 3 % річних в розмірі 120,62 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до положень ст.810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом. До договору найму житла, крім найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.1 ст.127 Житлового кодексу України, для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки.

Відповідно до ст.130 Житлового кодексу України, порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 11 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 року №498, наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані: своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом; підтримувати чистоту і порядок у жилих та допоміжних приміщеннях; дотримуватися вимог пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; використовувати жилу площу в гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження технічного обладнання в гуртожитку; забезпечувати за власний рахунок проведення ремонту жилого приміщення у гуртожитку (наймач - згідно з договором найму (оренди); не перешкоджати іншим особам у правомірному користуванні допоміжними приміщеннями в гуртожитку; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання гуртожитку, порушують умови проживання інших осіб; у разі виселення з гуртожитку та/або набуття у власність жилого приміщення передати організації, яка здійснює управління гуртожитком, усе майно, що було надано їм у користування згідно з договором найму (оренди).

Відповідно до пункту 15 Примірного положення про користування гуртожитками, особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору.

Згідно положень пункту 5 розділу IV та пунктів 1, 2 розділу V Положення про особливості користування гуртожитками закладів фахової передвищої та вищої освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 21 листопада 2019 року №1452, мешканці гуртожитку закладу освіти зобов`язані своєчасно та у повному обсязі відповідно до договору найму жилого приміщення в гуртожитку закладу освіти сплачувати плату за проживання, комунальні послуги; розмір плати за проживання у гуртожитках закладів освіти державної та комунальної форми власності встановлює керівник закладу освіти за погодженням з органом студентського самоврядування з урахуванням вимог наказу Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України, Міністерства фінансів України, Міністерства охорони здоров`я України від 28 березня 2011 року №284/423/173, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27 квітня 2011 року за №520/19258; плата за проживання у гуртожитках закладу освіти вноситься мешканцями у порядку та строки, встановлені договором найму жилого приміщення у гуртожитку закладу освіти.

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом.

Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в статті 81 ЦПК України, відповідно до положень якої доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, у відповідача по справі ОСОБА_1 за період з 29.09.2021 по 01.04.2022 утворилась заборгованість за проживання у гуртожитку Житомирського державного університету імені Івана Франка, яка становить 5 395,54 грн, доказів на спростування наявності якої відповідачем надано не було.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь Житомирського державного університету імені Івана Франка заборгованості за проживання у гуртожитку в розмірі 5 395,54 грн.

Щодо вимоги позивача в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3 % річних, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 ст.625ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.

Згідно положень постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який на даний час продовжує діяти.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України Про житлово - комунальні послуги, житлово - комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно ст.903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи вищевикладене, оскільки положеннями укладеного між сторонами по справі договору №509 передбачено, що вартість проживання у гуртожитку включає в себе вартість комунальних послуг, а також беручи до уваги те, що позивачем за несвоєчасне внесення плати за проживання у гуртожитку нараховано відповідачу інфляційні втрати в розмірі 911,58 грн та 3 % річних в розмірі 120,62 грн за період з 02.04.2022 по 30.12.2022, тобто під час дії на території України воєнного стану, тому позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача Житомирського державного університету імені Івана Франка підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 2 082,58 грн (5 395,54 грн/6 427,74 грн х 2 481,00 грн).

Керуючись статтями 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 279, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

ухвалив:

Позов Житомирського державного університету імені Івана Франка (10008, м.Житомир, вул.Велика Бердичівська, 40, ) до ОСОБА_1 (останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , посвідка на тимчасове проживання № НОМЕР_2 від 21.09.2021) про стягнення боргу за проживання у гуртожитку - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Житомирського державного університету імені Івана Франка заборгованість за проживання у гуртожитку в розмірі 5 395,54 грн (п`ять тисяч триста дев`яносто п`ять гривень п`ятдесят чотири копійки).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Житомирського державного університету імені Івана Франка 2 082,58 грн (дві тисячі вісімдесят дві гривні п`ятдесят вісім копійок) судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 273 Цивільного процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 19 травня 2023 року.

Головуючий суддя М. В. Петровська