ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 642/6738/21 Номер провадження 22-ц/814/535/23Головуючий у 1-й інстанції Пашнєв В.Г. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Пилипчук Л.І., Триголова В.М.,

розглянувши у порядку у спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 21 січня 2022 року

у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

УСТАНОВИВ:

короткого змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

У жовтні 2021 року позивач, Акціонерне товари товариства «Акцент-Банк», в особі уповноваженого представника (далі по тексту - позивач, А-Банк), звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача, ОСОБА_1 , заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.07.2019 у розмірі 32 563,47 грн, що утворилась станом на 10.09.2021, з якої: 24 947,88 грн - заборгованість за тілом кредиту, 7 615,59 грн - заборгованість за відсотками.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13.07.2019 ОСОБА_1 приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору №б/н та отримання кредитної картки. На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом в Анкеті-Заяві. Банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору. Разом з тим, відповідач своєчасно кредит не повернув, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу SMS повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяті на себе зобов`язання. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договорами не погашає, чим порушує норми законодавства та умови кредитного договору.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 21 січня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 13.07.2019 в сумі 24 947,88 грн та судовий збір в розмірі 1 739,04 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

короткого змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

Із вказаним заочним рішенням частково не погодився позивач, АТ «А-Банк», та оскаржив його в апеляційному порядку через уповноваженого представника.

В апеляційній скарзі прохав заочне рішення в частині позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено, - скасувати, та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Зазначено, що місцевий суд дійшов до невірного висновку в частині відсутності підпису відповідача на тарифах, умовах та правилах. Фактично відповідач погодився з умовами кредитування, користуючись кредитом та сплачуючи платежі, ознайомлений та у подальшому зобов`язався регулярно знайомитись з цими документами на сайті Банку.

Щодо відмови у стягненні відсотків вважає, що місцевий суд дійшов висновку помилкового висновку про стягнення відсотків в порушення норм матеріального права та судової практики Верховного Суду, не врахувавши наявність паспорту споживчого кредиту, який був підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, що прирівнюється до електронного підпису відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи;

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 13.07.2019 між банком та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, Тарифів банку.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Акціонерному товариству «Акцент-Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначено моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, місцевий суд дійшов висновку, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, тобто тільки щодо стягнення тіла кредиту у розмірі 24 947,88 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині вимог щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом у розмірі 7 615,59 грн, місцевий суд виходив з наступного.

Розраховуючи суму відсотків за користування кредитом, позивач посилався на паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Зелена» та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк», як невід`ємні частини спірного договору, однак не звернув увагу на те, що в Анкеті-Заяві позичальника відсутні умови договору щодо отримання саме кредитної картки «Зелена» та розміру відсотків за користування кредитом, а Тарифи з обслуговування кредитної картки Зелена та Умови та Правила надання банківських послуг не підписані ОСОБА_1 .

Матеріали справи не містять підтверджень того, що саме з цими Тарифами та Умовами та правилами ознайомився відповідач і з ними погодився, підписуючи Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати відсотків та неустойки (пені, штрафів) у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірі і порядку нарахування. Роздруківка із сайту позивача не є належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила, Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, Витяг з Тарифів користування кредитною карткою Зелена та паспорт споживчого кредиту не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Зелена» та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк», які є в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання Анкети-Заяви, отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір відсотків за користування кредитними коштами.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає висновки місцевого суду в оскаржуваній частині (відмови у стягненні відсотків) такими, що ухвалені у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права та відповідають обставинам справи.

В частині задоволених позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту рішення місцевого суду не оскаржено та не є предметом апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в даному випадку - АТ «А-Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому виходячи із змісту статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

В Анкеті-Заяві від 13.07.2019, яка підписана власноруч позичальником, процентна ставка за користування кредитними коштами не зазначена. Відсутнє і зазначення, що позичальник погодилась на укладення договору за тарифами саме кредитної картки «Зелена».

Обґрунтовуючи право на нарахування процентів за користування кредитом, А-банк, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» щодо кредитної карти «Зелена», що розміщені на сайті, та Тарифи користування кредитною карткою «Зелена», як невід`ємні частини укладеного договору.

Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» щодо кредитної карти «Зелена» визначені: права та обов`язки Банку; загальні положення про умови обслуговування кредитних карток; обов`язки Банку; права Банку; обов`язки Клієнта; права Клієнта; інші умови (щодо призупинення або припинення, заміни або видачі нової картки, закриття рахунку тощо); вимоги безпеки; використання картки; умови операцій по картковому рахунку: пільговий період користування коштами, процентна ставка у пільговий період 0,000001%; п. 2.1.1.12.2), та у разі прострочення платежів (посилання на ставку зазначену у Тарифах); строки внесення обов`язкового платежу, відповідальність сторін, зокрема, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифи по кредитній картці «Зелена» розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-Заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, у розмірі, зазначеному Банком у позові.

Місцевий суд вірно встановив, що роздруківка Умов та Правил з сайту позивача належним доказом того, що вони є невід`ємною частиною укладеного між сторонами договору, бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (Банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (справа № 6-16цс15).

Також у цій справі неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Тарифи та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин, з огляду на їх мінливий характер мов та Правил надання банківських послуг та Тарифів банку, без надання позивачем підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», відсутність в Анкеті-Заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами саме за кредитною карткою «Зелена» у розмірі 44,40% річник (як зазначено у позові), надані банком Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» та Тарифи по картці «Зелена» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору.

Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору (такий висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Доводи апеляційної скарги про те, що позичальник, фактично користуючись кредитними коштами та сплачуючи платежі по кредиту, ознайомився та прийняв умови кредитування, не спростовують того висновку, що сторони у письмовому вигляді не досягли згоди щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами.

Щодо підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту одноразовим електронним ідентифікатором.

Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Саме на позивача покладено обов`язок довести суду факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення позичальником зобов`язання, а на відповідача - обов`язок спростувати розмір існуючої заборгованості.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях(частина шоста статті 81 ЦПК України.

Надаючи оцінку поданим сторонами доказам, суди повинні оцінювати кожний доказ окремо, а потім надавати оцінку сукупності доказів у їх співвідношенні. При цьому, суд має з`ясовувати як належність так і допустимість доказів за формою та їх відношенням до правовідносин між сторонами, так і за їх змістом.

З паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», доданого до позову, дійсно вбачається, що відповідач ознайомився із Паспортом споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» та підписав його електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора ОТП 48 13.07.2019 13:01 з номера телефону НОМЕР_1 , зазначеного в Анкеті-Заяві, у відповідності з вимогами Закону України «Про електронну комерцію». Разом з тим, ані до позовної заяви, ані до апеляційної скарги не додано жодного доказу на підтвердження факту, що сторони узгодили використання одноразового електронного ідентифікатора при підписанні паспорту споживчого кредиту.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» у редакції, чинній на час підписання даного Паспорту споживчого кредиту, договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Статтею 12 вказаного Закону визначено умови договору про споживчий кредит.

Тобто, Паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» є інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, який повинен відповідати формі, визначеній ст. 13 цього Закону.

Доданий до позовної заяви Паспорт споживчого кредиту, що складається з двох аркушів, не є доказом додержання сторонами встановленої законом обов`язкової письмової форми кредитного договору.

Зі змісту Паспорту споживчого кредиту вбачається, що він містить загальну інформацію про умови кредитування за кредитними картками «Універсальна», «Універсальна ГОЛД» та картка «Зелена», за якими вказані різні умови. У даному Паспорті споживчого кредиту зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо.

У 3 розділі Паспорту визначено максимальну суму ліміту по кредитних картках, однак відсутні дані щодо фактичного ліміту, встановленого на конкретній кредитній картці відповідача.

У розділі 4 вказаного Паспорту зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Інформація довідки зберігає чинність та є актуальною до 01.01.2020.

В паспорті споживчого кредиту не зазначено, яку саме кредитну картку (з трьох видів («Універсальна» та «Універсальна ГОЛД» та картка «Зелена») отримав відповідач у справі відповідно до підписної ним Анкети-Заяви.

Отже, Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту по всім існуючим в А-Банку карткам та передує укладенню кредитного договору з позичальником, і має значення для проведення Банком, як кредитодавцем, оцінки кредитоспроможності позичальника, як споживача.

В Анкеті-Заяві, підписаній позичальником, не зазначено індивідуальних умов кредитування, відсутнє посилання на оформлення кредитного договору на умовах тарифікації по картці «Зелена».

За відсутності узгодження у письмовому вигляді зазначених умов саме у договорі, а не в паспорті споживчого кредиту, не є можливим встановити дійсні умови кредитування в частині плати за кредит (відсотків) на відповідний період, відсоткової ставки і сплати підвищених процентів, конкретної відповідальності за порушення зобов`язання позичальником (неустойки), тощо.

Позивач не надав суду доказів укладання з відповідачем договору саме на тих умовах (відсоткової ставки), виходячи з яких пред`явив до нього вимогу про стягнення боргу.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що всі умови кредитування, викладені в Паспорті споживчого кредиту, який підписаний відповідачем електронним підписом, безспірно свідчать про погодження всіх істотних умов договору укладеного з відповідачем, оскільки Анкета-Заява не містить жодних відомостей про сам паспорт споживчого кредиту, як складову укладеного між сторонами договору.

Доводи апеляційної скарги в зазначеній частині висновків місцевого суду не спростували.

Є нерелевантною посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 02 грудня 2020 року висловлену у справі № 284/157/20, оскільки в цій справі встановлені інші фактичні обставини.

Зазначені вище висновки відповідають правовим висновкам Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 23.05.2022 у справі № 393/126/20, в якій висловлена позиція про те, що способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. За таких обставин Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вбачає наявні підстави для відступу від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 313/346/20 (провадження № 61-14573св20) та у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19 (провадження № 61-17707св19), про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом.

Таким чином, АТ «Акцент-Банк» не доведено погодження з відповідачем відсотків за користування кредитом у письмовій формі, а тому суд першої інстанції правомірно відмовив у їх стягненні.

Щодо доданої до апеляційної скарги виписки по рахунку.

Згідно положень ст. 367 К України щодо меж перегляду справи апеляційним судом, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Виписка по рахунку ОСОБА_1 за період з 13.07.2019 по 02.02.2022 картка НОМЕР_2 не була предметом дослідження судом першої інстанції, оскільки не подавалась до суду першої інстанції, та об`єктивних причин неможливості її подання до суду першої інстанції скаржником не наведено в апеляційній скарзі, тому такий доказ судом апеляційної інстанції не приймається до уваги.

висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що рішення місцевого суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, підстави для відшкодування судових витрат, понесених скаржником під час апеляційного перегляду справи, - відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 21 січня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена лише у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 листопада 2023 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді В.М. Триголов

Л.І. Пилипчук