ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2953/23
Провадження № 2-о/362/73/23
У Х В А Л А

23 травня 2023 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Лебідь-Гавенко Г.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Васильківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Київської області про встановлення факту смерті,

в с т а н о в и в :

19.05.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та проживав по день смерті за адресою: Херсонська обл., Скадовський р-н, с. Новомиколаївка.

Перевіривши заяву, суд прийшов до наступного висновку.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.05.2023 року заяву залишено без руху та наведено мотиви з яких пільги щодо звільнення від сплати судового збору, передбачені п. 21, ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», не поширюються на заяву, подану заявницею. Судом запропоновано сплатити судовий збір із зазначенням строку та порядку його сплати.

22.05.2023 року через канцелярію суду на виконання ухвали суду від 19.05.2023 року, заявником ОСОБА_1 було подано заяву про усунення недоліків, а також клопотання про звільнення її від сплати судового збору у зв`язку із тим, що вона звільняється від сплати судового збору відповідно до норми п. 21, ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» через тимчасову окупацію Херсонської області, вона має бажання зареєструвати смерть чоловіка у встановлений законом порядку в зв`язку із збройною агресією та тимчасовою окупацією території України, а саме Херсонської області, що призвело до вимушеного переселення її.

Однак, недоліки наведені в ухвалі суду від 19.05.2023 року усунуті не були, зокрема: заявником до заяви не додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 536,80 грн.

Посилання заявника на норму передбачену пунктом 21 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», як на підставу для звільнення від сплати судового збору за подання заяви про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території не може бути прийняте судом з таких підстав.

Законом прямо передбачені підстави звільнення від сплати судового збору та випадки, коли судовий збір взагалі не справляється. За таких обставин, обов`язок суду полягає у тому, щоб перевірити чи підпадає подана заява під вказані категорію справ. При цьому, саме по собі клопотання про звільнення від сплати судового збору з конкретних підстав, визначених законом, не вимагається та не обмежує обов`язку суду перевірити наявність всіх підстав звільнення від сплати судового збору, або його несправляння взагалі.

Так, відповідно до пункту 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Тобто, у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, заявники мають пільги виключно тоді, коли такі обставини призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

При цьому законодавцем застосовано такі мовні конструкції: як « …встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із … тимчасовою окупацією території України …, що призвели до вимушеного переселення…».

Отже законодавцем чітко визначено причинно-наслідковий зв`язок між подією (збройна агресія, конфлікт тощо), яка потягла дію наслідок (вимушене переселення, загибель тощо), який і повинен бути підтверджені судом як факт, що має юридичне значення. Саме на такі підстави наголошено було в ухвалі про залишення заяви без руху, без будь-якої прив`язки до конкретних видів фактів, що має юридичне значення.

Слід зазначити, що згаданою нормою передбачено чіткий перелік як подій, так і їх наслідків.

Такий наслідок тимчасової окупації як неможливість отримання документів на території, підконтрольній владі України, п. 21 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» не містить.

Встановлення факту смерті є різновидом юридичних фактів, що підлягає розгляду в судах, при цьому із заявою про встановлення факту смерті може звернутися та звертається будь-яка особа, незалежно від того, де відбулася смерть особи. Отже обов`язок сплати судового збору за подачу заяви до суду та відсутність такого обов`язку за отримання свідоцтва про смерть у органах РАЦС не є коректним, та таким, що свідчить про наявність дискримінації в сенсі п.2 , ч.1 ст. 1 ЗУ «Про засади запобігання та протидії дискримінації в України».

Суд наголошує на тому, що Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п. 59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»)).

Заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті її чоловіка подана у зв`язку з неможливістю реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а не у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Законом передбачено загальні підстави звільнення або відстрочення/розстрочення від сплати судового збору наявність скрутного матеріального становища.

Втім п. 21 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» не передбачено звільнення від сплати судового збору при подачі до суду заяві про встановлення факту смерті у зв`язку із тимчасовою окупацію, внаслідок якої заявниця не може на території України отримати свідоцтво про смерть, оскільки законодавцем чітко визначено причинно-наслідковий зв`язок між подією (збройна агресія, конфлікт тощо), яка потягла дію наслідок (вимушене переселення, загибель тощо), який і повинен бути підтверджені судом як факт, що має юридичне значення.

Суд повторно наголошує також на тому, що такий наслідок тимчасової окупації як неможливість отримання документів на території, підконтрольній владі України, п. 21 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» не містить.

Суд також зазначає, що на сьогодні є певна категорія заяв, в яких люди, що переселилися і є переселенцями бажають довести, зокрема, юридичний факт того, що їх переселення відбулося саме внаслідок збройної агресії РФ, оскільки жодним документом, що посвідчує їх переселення, такий наслідок не підтверджено.

Отже, ОСОБА_1 не має пільг зі сплати судового збору відповідно до пункту 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Аналогічний висновок викладено в ухвалах Верховного Суду від 25 січня 2019 року у справі № 243/9106/18, від 04 жовтня 2019 року у справі № 242/4145/19, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі № 350/2002/18, від 20 листопада 2019 року у справі №243/12928/18.

З огляду на викладене, враховуючи що підстав, визначених законом, звільнення від сплати судового збору, судом не було встановлено, заявниці запропоновано було сплатити судовий збір, у розмірі, передбаченому ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», із клопотанням про зменшення його розміру, або відстрочення сплати судового збору, відповідно до ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», ст. 136 ЦПК України, заявник не зверталася на момент постановлення ухвали недоліки заявником у встановлений законом термін не виправлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач у встановлений термін в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не усунув недоліки, позовна заява вважається не поданою та повертається позивачеві.

Згідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що повернення заяви, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків заявник має право повторно звернутися до суду із вказаною заявою, суддя вважає за необхідне заяву визнати неподаною та повернути заявнику, в зв`язку з не усуненням недоліків та роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 175, 177, 185, 263 ЦПК України, статтями 4, 5, 6 ЗУ «Про судовий збір», суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Васильківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Київської області про встановлення факту смерті вважати неподаною і повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко