Провадження № 6/242/111/23
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
24 листопада 2023 р. Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», зацікавлені особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Кампсіс Фінанс», про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником,-
в с т а н о в и в:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» звернулося до суду із заявою про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником.
17.02.2020 р. ухвалою Селидівського міського суду Донецької області було замінено сторону виконавчого провадження на ТОВ «Вердикт Капітал».
22.02.2023 р. між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс фінанс» було укладено Договір № 22-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кампсіс фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі, за Кредитним договором № _Д579/АА-008.08.2.
31.05.2023 р. між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» було укладено Договір № 31-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі, за Кредитним договором № _Д579/АА-008.08.2.
Дослідивши письмові докази по справі та обґрунтування поданої заяви, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Відповідно до ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 ч.2 ст.11 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язнні (крім випадків, передбачених ст..515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через воєвиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
Відповідно до ч.1 ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої сторони на будь-якій стадії судового процесу.
Процесуальне правонаступництво заміна сторін чи третіх осіб (право попередників) іншою особою (правонаступником) у разі вибуття з процесу суб`єкта спірних чи встановлених судом правовідносин.
При процесуальному правонаступництві має місце перехід процесуальних прав та обов`язків під час процесу від однієї особи, яка була стороною або третьою особою у справі, до іншої, яка не брала участі у справі.
Основою процесуального правонаступництва є наступництво у матеріальних правах та обов`язках. У цивільному праві воно поділяється на універсальне та сингулярне, коли правонаступництво відбувається щодо всіх прав та обов`язків суб`єкта цивільних відносин, а також коли стосується лише певної частини таких прав та обов`язків.
Процесуальне правонаступництво є завжди загальним щодо матеріального. Тобто у цивільному процесі до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки, не може бути половинчастого (часткового) правонаступництва.
Отже, вступаючи у процес, правонаступник має довести своє право на правонаступництво прав та обов`язків конкретного суб`єкта цивільних процесуальних правовідносин.
Зазначені обставини є істотними для висновку про настання чи не настання юридичного факту переходу прав вимоги від первісного кредитора до наступного кредитора.
На підтвердження заявлених вимог заявником надано копії рішення та ухвали суду, копії договорів про відступлення прав вимоги та додатки до них, акти прийому-передачі, інформацію про виконавче провадження.
Доказів на підтвердження оплати повної вартості прав вимоги за кредитним договором (платіжного доручення) на підставі Договору № 31-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, укладеного 31.05.2023 р. між ТОВ «Кампсіс фінанси» та ТОВ «Дебт форс», суду не надано.
Отже, правонаступником не доведено право на наступництво прав та обов`язків конкретного суб`єкта цивільних процесуальних правовідносин відносно боржника ОСОБА_1 .
Таким чином, суд дійшов висновку, що заява не обґрунтована, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 442 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», зацікавлені особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Кампсіс Фінанс», про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя