Справа № 352/2527/23
Провадження № 2/352/790/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого- судді Струтинського Р. Р.

з участю секретаря Гребінника В. М.

розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в :

Позивачка звернулася у суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов обґрунтовувала тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок різних характерів та поглядів на сімейне життя. Наміру миритися вона не має, вважає, що шлюб існує формально, та його збереження суперечить її інтересам. Просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу неповнолітніх дітей залишити проживати з батьком, оскільки дане питання вони узгодили, уклавши договір про визначення місця проживання дітей, який нотаріально посвідчений 16.10.2023.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, в поданій заяві просила справу розглянути в її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, в поданій суду заяві просив справу розглянути в його відсутності, позов визнав, не заперечував щодо його задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Установлено, що шлюб між сторонами, що зареєстрований 14 червня 2011, в якому народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , існує формально, оскільки протягом тривалого часу сторони не підтримують сімейних відносин. Стосунки, що склались між сторонами, виключають можливість збереження шлюбу.

Відповідно до ст. 104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки відповідач погодився на розірвання шлюбу, а підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову немає, то суд вважає, що позов може бути задоволено. Судом установлено, що стосунки, які існують між подружжям, виключають можливість збереження сім`ї, а тому шлюб слід розірвати.

За загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19), від 22 грудня 2021 року (справа № 339/143/20, провадження №61-6809св21).

З огляду на те, що сторони просять залишити малолітніх дітей після розірвання шлюбу проживати з відповідачем, тобто між сторонами відсутній спір щодо того, з ким із батьків будуть проживати діти, суд вважає, що малолітніх дітей після розірвання шлюбу слід залишити проживати з батьком. Водночас суд зауважує, що під час розгляду цієї справи не вирішується питання про визначення місця проживання дітей, а тільки констатується факт з ким залишаються проживати діти після розірвання шлюбу.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 110, 112 СК України, керуючись ст. 263-265, 279 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 червня 2011 року в Старокривотульській сільській раді Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 10.

Малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати з батьком ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 24.11.2023.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ