Справа № 462/7922/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 року головуючий суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання матері у розмірі 1/6 частини доходу /заробітку/ щомісяця, стягнення проводити з дня звернення до суду з позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 . З 19.09.2023 року позивачу надано ІІ групу інвалідності безстроково, чоловік позивача також є інвалідом ІІІ групи загального захворювання. Вказала, що не має можливості працювати та єдиним доходом є пенсія по інвалідності у розмірі 2100 гривень. Чоловік теж отримує пенсію у розмірі 2100 гривень. Даних коштів не вистачає навіть на придбання ліків, просить позов задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 16.10.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

23.10.2023 року Залізничним районним судом м. Львова зареєстровано заяву відповідача про визнання позовних вимог у повному обсязі та просив не стягувати з нього судових витрат на підставі п.13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки він є учасником бойових дій.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення /виклику/ сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з наступного.

Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, зазначений законом або договором.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до частини першої статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 / а.с.7/

Згідно долучених до матеріалів справи копій документів, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у 2018 році отримала пенсійне посвідчення, вид пенсії: по інвалідності 3 групи, загальне захворювання, довічно /а.с.4/. З 19.09.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з інвалідністю другої групи, безстроково /а.с.3/

Також, із матеріалів справи вбачається, що чоловік позивача та батько відповідача ОСОБА_3 отримує пенсію по інвалідності З групи, загальне захворювання з 2018 року /а.с.5/

Відповідач ОСОБА_2 подав суду заяву, у якій позовні вимоги позивача ОСОБА_1 визнав повністю.

Як ствердила позивач та цього також не заперечив відповідач, останній має можливість надавати матеріальну допомогу непрацездатній матері.

Положеннями статті 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов слід задовольнити.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі - у справах про стягнення аліментів; особи з інвалідністю I та II груп.

Таким чином, позивач звільнена від сплати судового збору.

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач ОСОБА_2 подав суду заяву, у якій просив не стягувати з нього судових витрат на підставі п.13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки він є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 22.10.2015 року.

Разом з тим, п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Оскільки дана справа не відноситься до категорії справ, пов`язаних з порушенням прав учасників бойових дій, то підстави для звільнення відповідача від сплати судових витрат відсутні.

Водночас, ч.1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Так, згідно ч. 2, 3 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, оскільки заява про визнання позову відповідачем подана до початку розгляду справи по суті, суд приходить до переконання, що із відповідача слід стягнути 50% судового збору, що підлягає сплаті у даній категорії справ, а тому із відповідача на користь держави слід стягнути 536 гривень 80 копійок судового збору.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 202, 205 Сімейного кодексу України, ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 142, 206, 264, 265, 268, 274, 275, 279, 430 ЦПК України,

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання матері у розмірі 1/6 частини доходу /заробітку/ щомісячно, починаючи з 12 жовтня 2023 року і довічно.

В межах місячної суми стягнення допустити негайне виконання рішення.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 536 /п`ятсот тридцять шість/ гривень 80 копійок на користь держави.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, або у строки та порядку ст. 354, 355 ЦПК України.

Текст судового рішення складений 23 листопада 2023 року.

Суддя: Бориславський Ю. Л.