19.05.2023 227/1137/23
У Х В А Л А
19 травня 2023 року м. Добропілля
Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Корнєєва В.В., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні, -
До Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні.
Розглянувши подану позовну заяву, суд вважає, що вона не може бути прийнята до провадження, так як не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.
Відповідно до частини п`ятої статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
1.В позовній заяві позивач зазначає, що в період з 03 квітня 2023 року по 17 травня 2023 року він знаходився у трудових відносинах з ДП «Добропіллявугілля-видобуток», але матеріали справи не містять жодних документів, які підтверджують факт перебування позивача у період з 03.04.2023 р. до 17.05.2023 р. у трудових відносинах з даним підприємством.
3.Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.Порядок сплати судового збору визначено ст. 6 Закону України «Про судовий збір».
Статтями 3 і 4 ЗУ "Про судовий збір" визначено об`єкти справляння судового збору, його розміри та перелік позовних заяв чи інших заяв, передбачених процесуальним законодавством, за подання яких судовий збір не справляється.
Відповідно до ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Відповідно до ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки фактичного розрахунку.
Середній заробіток, який стягується у відповідності до вимог ст. 117 КЗпП України, є санкцією за затримку розрахунку при звільненні і не є складовою заробітної плати.
Відповідно до висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року по справі № 910/4518/16, провадження № 12-301гс18, які враховуються судом в порядку ч.4 ст.263 ЦПК України, за змістом приписів ст.ст.94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та ст.ст.1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати. Пільга щодо сплати судового збору, передбачена п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.
У зв`язку з наведеним позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання до Добропільського міськрайонного суду Донецької області позову про стягнення середнього заробітку за весь час затримки з розрахунком при звільненні, як за позовну вимогу майнового характеру в розмірі 1073грн.60 коп. грн виходячи з такого.
Згідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Зі змісту положень ст.176 ЦПК України, ціна позову визначається:у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується,у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Позовна заява подана до суду в 2023 році.Згідно ЗУ «Про державний бюджет на 2023 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2023 року в Україні становить 2684,00 грн.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне запропонувати позивачу сплатити судовий збір в розмірі 1073 грн.60 коп. та надати відповідний документ про його сплату до суду не пізніше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
4. Окрім того, в прохальній частині позову некоректно зазначено зміст позовних вимог, оскільки в пунткі 2 позивач просить стягнути заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за непроведення остаточного розрахунку, всього в розмірі 86 452 грн.57 коп., а п. 3 позивач повторно зазначає вимогу про стягнення середнього заробітку за весь час затримки остаточного розрахунку по день ухвалення судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 185, 258-261 ЦПК України, суддя,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, попередивши, що в разі невиконання вимог суду заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

19.05.2023 Суддя В.В.Корнєєва