Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Бучко Т.М.

секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Білоконь О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про захист прав споживача,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, поданим представником позивача адвокатом Пархомчук В.В., в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування йому заборгованості за послугу з постачання теплової енергій по договору № 1768 від 01 липня 2021 року в сумі 877020,82 грн; зобов`язати відповідача виключити з обліку по особовому рахунку за нежитлове приміщення (магазин), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , заборгованість за послугу з постачання теплової енергій по договору № 1768 від 01 липня 2021 року в сумі 877020,82 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 19 липня 2020 року набув право власності на нежитлове приміщення, магазин, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . 17 червня 2021 року представник ТОВ «Рівнетеплоенерго» провів обстеження системи централізованого опалення та гарячого водопостачання приміщення, за результатами якого склав акт, відповідно до якого в приміщенні відсутні опалювальні прилади, розподільчі (транзитні) трубопроводи ізольовані, система централізованого опалення відключена, проходять транзитні трубопроводи. 01 липня 2021 року уклав з ТОВ «Рівнетеплоенерго» договір № 1768 про надання послуги з постачання теплової енергії на вказане приміщення (транзитний договір). В додатку 2 до договору міститься інформація про максимальне теплове навантаження на опалення в розмірі 0,00035 Гкал/год. В додатку 3 до договору погодили планову річну потребу теплової енергії на опалення приміщення, яка за зимові місяці не перевищує 0,257 Гкал. На підставі договору ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснювало нарахування плати за транзит. Заборгованостей перед відповідачем не мав. 31 травня 2021 року одна із власниць квартир в житловому будинку АДРЕСА_1 і в якому знаходиться приміщення позивача, звернулась в суд з позовом до ТОВ «Рівнетеплоенерго» про захист прав споживача шляхом зобов`язання товариства здійснити перерахунок опалювальної площі будинку. 03 листопада 2022 року Рівненський апеляційний суд прийняв постанову, якою апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнив, рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове рішення, яким зобов`язав ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснити перерахунок вартості наданих ОСОБА_4 послуг з централізованого опалення в квартирі АДРЕСА_2 з листопада 2017 року до квітня 2021 року (включно) відповідно до показників будинкового приладу обліку теплової енергії, включивши в реєстр опалювальних площ вказаного будинку нежитлові приміщення. Приймаючи відповідне рішення, суд апеляційної інстанції прямо вказав, що необхідність враховувати ТОВ «Рівнетеплоенерго» займану третіми особами по справі нежитлову площу при нарахуванні позивачці розміру оплати за спожиту нею теплову енергію не несе ніяких додаткових зобов`язань для них поза укладеними ними договорами на теплопостачання, оскільки відносини з оплати за теплопостачання між ними вже врегульовані договорами. Всупереч роз`ясненням суду щодо неможливості покладення на споживачів, площі нежитлових приміщень яких були включені в реєстр опалювальних площ на підставі судового рішення, будь-яких додаткових зобов`язань з оплати вартості послуг, всупереч умовам укладеного з позивачем договору, в порушення норм чинного законодавства в сфері надання житлово-комунальних послуг, в червні 2023 року ТОВ «Рівнетеплоенерго» направило на його адресу акт №1768 звірки взаєморозрахунків за спожиту теплову енергію від 06/06/2023, відповідно до якого ОСОБА_5 за період з 01 листопада 2021 року по 06 червня 2023 року була нарахована заборгованість в розмірі 877020,82 грн. Як на підставу нарахування боргу за тепло, відповідач посилається на положення нової Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону № 315 від 22 листопада 2018 року. При наданні розрахунку вартості теплової енергії позивачу за грудень 2022 року ТОВ «Рівнетеплоенерго» прямо посилається на те, що в цьому місяці було нараховано 493442,17 грн згідно рішення Рівненського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року. Нарахування вказаної суми заборгованості є протиправним. Постановою Рівненського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року у справі №569/10951/21 жодних зобов`язань щодо сплати коштів на користь ТОВ «Рівнетеплоенерго» на нього покладено не було. Щодо розрахунку вартості теплової енергії із застосуванням Методики, то у відповіді на адвокатський запит ТОВ «Рівнетеплоенерго» вказує про те, що у зв`язку з введенням в дію Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (01 травня 2019 року) та інших нормативно-правових актів, які прийняті на його виконання, у відповідача виникла необхідність переходу на нову систему взаємовідносин, що виникають у процесі надання та споживання комунальних послуг. Відповідно до вимог Закону «Про житлово-комунальні послуги», який вступив в дію 01 травня 2019 року, позивач, як власник приміщення, та ТОВ «Рівнетеплоенерго» 01 липня 2021 року уклали договір № 1768 про надання послуги з постачання теплової енергії (транзитний договір), який містить всі істотні умови, передбачені ч.3 ст.12 Закону, в повній мірі регулює правовідносини між позивачем та відповідачем щодо надання житлово-комунальної послуги, в судовому порядку недійсним не визнавався, не розривався та є чинним. Посилання товариства на те, що з 01 листопада 2021 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Рівнетеплоенерго» автоматично було укладено публічний договір приєднання через місяць часу після опублікування типового індивідуального договору на сайті товариства, що стало підставою для застосування Методики № 315, є протиправним, так як вже під час дії Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в новій редакції позивач та відповідач підписали договір №1768, чим висловили своє волевиявлення на регулювання їх правовідносин відповідно до умов вказаного договору. Чинним договором із споживачем врегульовано питання обліку послуг з постачання теплової енергії та порядок розрахунків між сторонами. Умовами вказаного договору не передбачено можливість застосування виконавцем послуг Методики № 315. Верховний Суд у постанові від 19 січня 2023 року за результатами касаційного перегляду справи №620/10707/21 вказав про те, що недослідження договорів про надання комунальних послуг на предмет того, чи передбачено цими договорами можливість застосування правил та особливостей, визначених нормативними актами, прийнятими після підписання договорів про надання комунальних послуг, є свідченням неповного з`ясування обставин справи. Відсутність застереження в договорі зі споживачем про застосування певних правил та особливостей регулювання їх правовідносин, не створює передумов для застосування Методики № 315, оскільки правовідносини між споживачем та надаваче послуг мають відбуватися в межах, передбачених договором. Розрахунок суми заборгованості, вказаної в акті, проводився позивачу одноразово. Тобто, це не було результатом додавання суми боргу за кожен місяць окремо і його накопичення до суми в розмірі 877020,82 грн, так як протягом періоду з листопада 2021 року по червень 2023 рік жодних рахунків від ТОВ «Рівнетеплоенерго» ні в паперовому, ні в електронному вигляді не отримував. Жодних вимог, претензій чи листів щодо невиконання будь-яких майнових зобов`язань від ТОВ «Рівнетеплоенерго» за цей час не надходило. Позивач свій обов`язок як споживача щодо оплати послуг за укладеним з ТОВ «Рівнетеплоенерго» транзитним договором визнає та виконує. Однак, категорично заперечує факт автоматичного укладення нового договору із відповідачем за процедурою, описаною ТОВ «Рівнетеплоенерго», застосування положень Методики № 315 до визначення йому вартості послуг з постачання теплової енергії до приміщення та нарахування відповідної суми боргу. В межах судового розгляду цивільної справи №569/10951/21 про зобов`язання здійснити перерахунок опалювальних площ ТОВ «Рівнетеплоенерго», як відповідач, у всіх своїх заявах по суті справи та додаткових поясненнях як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду справи, однозначно підтримував позицію того, що через нежитлові приміщення, плошу яких позивачка просила зобов`язати включити в реєстр, в тому числі приміщення ОСОБА_2 , проходять транзитні стояки, із власниками приміщень укладені договори на споживання теплової енергії, згідно розрахунку витрат теплової енергії транзитними трубопроводами. В той же час, згідно акта звірки взаєморозрахунків від 06.06.2023 року, товариство нараховує позивачу вартість послуг з постачання теплової енергії з 01 листопада 2021 року вже поза межами умов транзитного договору, дію якого ТОВ «Рівнетеплоенерго» підтверджувало весь період часу судового розгляду цивільної справи №569/10951/21. Такими діями ТОВ «Рівнетеплоенерго» суперечить своїй попередній поведінці, своїм попереднім заявам і це є очевидно недобросовісним з боку відповідача. Позивач не має наміру сплачувати нарахований йому ТОВ «Рівнетеплоенерго» борг, так як вважає його безпідставним, нічим необгрунтованим та незаконним. Сума заборгованості залишається обліковуватись на особовому рахунку споживача і коли останній буде оплачувати кошти за укладеним чинним транзитним договором останні будуть зараховуватись відповідачем в погашення незаконного боргу. ТОВ «Рівнетеплоенерго» не звертається в суд для стягнення заборгованості, а тому він не має можливість її оспорити в іншому судовому процесі. Щомісяця відповідач надсилає акти звірки взаєморозрахунків, листи, де зазначає про нараховану суму боргу та обов`язок її сплатити. Єдиним та ефективним способом захисту порушених прав позивача та відновлення стану правової визначеності між сторонами є звернення до суду із цим позовом.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_6 просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Заперечення проти позову мотивує тим, що ТОВ «Рівнетеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності на підставі закону. ТОВ «Рівнетеплоенерго» надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання до нежитлового приміщення позивача ( АДРЕСА_1 ), за вказаною адресою зареєстровано окремий особовий рахунок, по якому наразі проводяться усі нарахування та відображені здійснені оплати у відповідності до опалювальної площі. Усі нарахування по особовим рахункам здійснюються відповідно до Методики, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22 листопада 2018 року № 315. Приміщення позивача не являється відключеним від постачання теплової енергії, оскільки таке відключення здійснюється лише відповідно до Порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 26 липня 2019 року № 169. По приміщенню, що належить ОСОБА_2 не проведена визначена законодавством процедура відключення від централізованого теплопостачання та улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостакчання. Рівненським апеляційним судом була винесена постанова по справі №569/10951/21 від 03 листопада 2022 року, якою ТОВ «Рівнетеплоенерго» було зобов`язано включити в реєстр опалювальних площ, зокрема і приміщення позивача, за адресою АДРЕСА_1 та здійснити перерахунок вартості наданих послуг теплопостачання за вказаною адресою, що і призвело надалі до перерахунку по особовому рахунку ОСОБА_2 ТОВ «Рівнетеплоенерго» виконало судове рішення, як того вимагає ст.18 ЦПК України. Водночас, виконання даного рішення унеможливлює виконання умов договору №1768 від 01.07.2021 року. До набрання законної сили постанови Рівненського апеляційного суду ТОВ «Рівнетеплоенерго» проводило нарахування за надані послуги з централізованого теплопостачання без урахування опалювальних площ нежитлових приміщень за вказаною адресою. Внаслідок включення приміщення позивача у реєстр опалювальних площ було здійснено перерахунок по особовому рахунку за адресою АДРЕСА_1 за період, зазначений у довідці департаменту збуту теплової енергії. Отже, ТОВ «Рівнетеплоенерго» діяло в межах правового поля, а тому позовна вимога позивача про визнання протиправними дій ТОВ «Рівнетеплоенерго» щодо нарахування ОСОБА_2 заборгованості за послугу з постачання теплової енергії по договору №1768 від 01.07.2021 в сумі 877020,82 грн та зобов`язання виключити з обліку по особовому рахунку заборгованість за послугу з постачання теплової енергії по договору №1768 в сумі 877020,82 грн не може бути задоволеною.

У відповіді на відзив представник позивача зазначила, що підставою позовних вимог є факт проходження в приміщенні позивача транзитних трубопроводів та відсутність фактичного користування послугами відповідача. ТОВ «Рівнетеплоенерго» тлумачить судове рішення на свій розсуд, керуючись вигідними для товариства, але неправильними формулюваннями. Правильною і логічною поведінкою з боку ТОВ «Рівнетеплоенерго» після включення площі приміщення позивача до реєстру опалювальних було б надіслання пропозиції про внесення змін у чинний договір № 1768 та узгодження нових умов правовідносин між сторонами. Натомість, товариство самостійно (самовільно) нарахувало борг позивачу всупереч умовам укладеного договору, прикриваючись нібито виконанням судового рішення, яке жодного відношення до правовідносин між сторонами немає, і жодних зобов`язань в позивача зі сплати коштів на користь ТОВ «Рівнетеплоенерго» не породжує. В актах звірки взаєморозрахунків за червень та липень 2023 року, які ТОВ «Рівнетеплоенерго» надсилало позивачу, чітко вказано період, за який ТОВ «Рівнетеплоенерго» нарахувало спірну суму боргу: з 01 листопада 2021 року по 01 липня 2023 року. В лютому місяці 2022 року сума нарахування становила 62054,30 грн, тобто вже з цього часу (за 9 місяців до винесення постанови суду апеляційної інстанції) відбувається нарахування вартості послуг виходячи із всієї площі приміщення позивача. Факт того, що позивач є власником приміщення, через які проходять транзитні трубопроводи, опалювальні прилади в приміщенні відсутні, розподільчі (транзитні) трубопроводи ізольовані, система централізованого опалення відключена підтверджено актом обстеження від 17 червня 2021 року. Методика містить визначення поняття «окремих приміщень з транзитними мережами опалення». Щодо такої категорії приміщень Методика передбачає окремі формули та методи розрахунків. Замість того, аби правильно визначити зміст правовідносин і врегулювати їх відповідно до змін в законодавстві, ТОВ «Рівнетеплоенерго», знову ж таки, самовільно проводить нарахування позивачу боргу, протиправно і неправильно застосовуючи норми Методики і формули, описані в ній. У відповіді на адвокатський запит розписано порядок нарахування вартості за кілька місяців: з них видно, що МЗК і мінімальна частка визначались на підставі загальних норми Методики щодо житлових приміщень, без врахування статусу приміщення позивача, як такого, через які проходять ділянки транзитних трубопроводів. ТОВ «Рівнетеплоенерго» також при проведені розрахунку вартості теплової енергії позивачу повністю ігнорує той факт, що 223,8 м2 приміщення позивача займає підвал, який не опалюється і за своїм функціональним призначенням належить до допоміжних приміщень.

Ухвалою від 19 липня 2023 року позовну заяву ОСОБА_2 суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 31 липня 2023 року суд здійснив перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Ухвалою від 20 вересня 2023 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача позов не визнала, покликаючись на викладені у відзиві на позовну заяву мотиви.

Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що ОСОБА_2 з 09 липня 2020 року належить на праві приватної власності приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальною площею 402,9 кв.м за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 09 липня 2020 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

17 червня 2021 року ТОВ «Рівнетеплоенерго» складено та затверджено акт обстеження системи централізованого опалення та гарячого водопостачання в приміщенні магазину за адресою АДРЕСА_1 (споживач ОСОБА_2 ), відповідно до якого в приміщенні опалювальні прилади відсутні, розподільчі (транзитні) трубопроводи за ізольовані, система централізованого опалення відключена, гаряче водопостачання відсутнє.

01 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» та фізичною особою ОСОБА_2 укладений договір № 1768 про надання послуги з постачання теплової енергії (далі договір № 1768).

Відповідно до п.1.1 договору № 1768, товариство зобов`язується надавати споживачеві послуги з постачання теплової енергії, а споживач, в свою чергу, зобов`язується прийняти та оплатити послугу з постачання теплової енергії за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором.

За п.4.2 договору № 1768, облік споживання теплової енергії проводиться за показниками приладів обліку або розрахунковим методом згідно з «Нормами та вказівками по нормуванню витрат палива а теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» та даними, вказаними в додатку № 2 до цього договору, а також з урахуванням вимог діючих нормативно-правових актів України (норм, правил і таке інше) в сфері теплопостачання.

Згідно з п.4.9 договору № 1768, у разі, якщо об`єкт теплоспоживання споживача, який не має приладів обліку, розташований у будинку (будівлі), обладнаному приладом обліку теплової енергії, що здійснює підсумовуючий облік, обсяг спожитої теплової енергії споживачем визначається як різниця між загальним показником приладу обліку та показниками приладів обліку теплової енергії спожитої іншим споживачами (об`єкти теплопостачання, які обладнані індивідуальними приладами обліку), а отримана різниця розподіляється між споживачами, які не мають приладів обліку теплової енергії, пропорційно тепловому навантаженню, вказаному у додатку № 2 до договору.

Відповідно до п.5.2 договору № 1768, розмір щомісячної плати за теплову енергію для потреб опалення на момент укладання даного договору становить 1766,35 грн/Гкал з ПДВ.

В додатку № 2 до договору № 1768 передбачено максимальне теплове навантаження на опалення 0,00035 Гкал/год. Планова річна потреба теплової енергії на опалення зазначена в додатку № 3 до договору і становить 1,546 Гкал.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01 липня 2022 року у справі № 569/10951/21 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго», треті особи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , Приватне мале підприємство Виробничо-комерційна фірма «М.В.Меридіан», ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , про захист прав споживача шляхом зобов`язання здійснити перерахунок опалювальної площі.

Рівненський апеляційний суд постановою від 03 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнив, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 липня 2022 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задовольнив, зобов`язав ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснити перерахунок вартості наданих ОСОБА_4 послуг з централізованого опалення в кв. АДРЕСА_2 з листопада 2017 року до квітня 2021 року (включно) відповідно до показників будинкового приладу обліку теплової енергії, включивши в реєстр опалювальних площ вказаного будинку наступні нежитлові приміщення: перукарню площею 166,3 кв.м, що належить ОСОБА_9 ; магазин площею 293,3 кв.м, що належить ПМП ВКФ «М.В.Меридіан»; підвалу та першого поверху магазину продтоварів площею 400,7 кв.м, що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_10 (1/2 частина) а ОСОБА_11 (1/2 частина); магазину госптоварів площею 151,7 кв.м, що належить ОСОБА_7 ; магазину автозапчастин площею 76,6 кв.м, що належить ОСОБА_8

06 червня 2023 року ТОВ «Рівнетеплоенерго» склало акт № 1768 звірки взаєморозрахунків за спожиту теплову енергію зі споживачем ОСОБА_2 , відповідно до якого за період з 01 листопада 2021 року до 05 червня 2023 року заборгованість позивача становить 877020,82 грн.

За повідомленням ТОВ «Рівнетеплоенерго» № 04-05/1456 від 13 липня 2023 року, станом на 06 червня 2023 року загальна сума боргу по договору № 1768 за послугу з постачання теплової енергії становить 877020,82 грн та абонплата 515,74 грн. З них: 493442,17 грн було нараховано в грудні місяці згідно рішення Рівненського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року у справі 569/10951/21.

25 серпня 2023 року комісією у складі представника ТОВ «Рівнетеплоенерго» в присутності споживача ОСОБА_2 проведено обстеження нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 , в результаті якого встановлено, що нежитлове приміщення розташоване в 9 поверховому житловому будинку, загальна площа 402,9 кв.м (приміщення 1 поверху - 237,4 кв.м, приміщення підвалу - 165,5 кв.м) згідно технічного паспорта БТІ та договору купівлі-продажу; система опалення в житловому будинку централізована, облік теплової енергії здійснюється загально будинковим приладом обліку теплової енергії; приміщення 1 поверху - опалювальні прилади відсутні, через приміщення проходять розподільчі трубопроводи централізованої системи теплопостачання, які ізольовані; приміщення підвалу - опалювальні прилади відсутні, через приміщення проходять заізольовані транзитні трубопроводи централізованої системи теплопостачання, гарячого водопостачання, каналізації та інші комунікації будинку, тому приміщення належить до допоміжних приміщень будинку.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулює Закон України «Про житлово-комунальні послуги», який введений в дію з 1 травня 2019 року.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором (ч.4 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Частиною п`ятою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України (ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комерційний облік комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання здійснюється вузлами обліку відповідних комунальних послуг, що забезпечують загальний облік їх споживання в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії, гарячої та холодної води між споживачами здійснюється відповідно до законодавства.

За положенням ч.7 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 затверджені Правила надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії (далі - Правила).

Відповідно до п.13 Правил, надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги. З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

За п.14 Правил, відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) здійснюється за рішенням співвласників багатоквартирного будинку у порядку, встановленому Мінрегіоном. Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку визначається система подальшого забезпечення такого будинку теплопостачанням з дотриманням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Рішення співвласників багатоквартирного будинку приймається відповідно до вимог Закону України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку. Відокремлення (відключення) квартир та нежитлових приміщень від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води без дотримання встановленого Мінрегіоном порядку не допускається. Відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315.

В п.24 Правил передбачено, що розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу. Визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання, - за розрахунковим або середнім обсягом споживання) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі ведення обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в порядку, визначеному статтею 10 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання.

Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води. Якщо проектом на будівлю/будинок було передбачено встановлення приладів опалення у місцях загального користування та допоміжних приміщеннях, але вони були демонтовані, то для забезпечення нормативної температури у цих приміщеннях такі прилади опалення повинні бути відновлені виконавцем послуг з управління багатоквартирним будинком (п.24 Правил).

Розподіл обсягів спожитої у будівлі послуги здійснює виконавець або визначена власником (співвласниками) будівлі інша особа, що здійснює розподіл обсягів послуги відповідно до обраної моделі договірних відносин (п.27 Правил).

Відповідно до п.38 Правил, споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315 затверджено Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг (далі - Методика розподілу).

Методика розподілу встановлює порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг.

Відповідно до п.3 Методики розподілу, розподіл між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг здійснюється на підставі визначених на розрахункову дату споживання (фактичних, розрахункових або скоригованих (приведених)) обсягів комунальної послуги за відповідний розрахунковий період. Розрахунковою датою є останній день розрахункового періоду. Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано. Розподіл між споживачами загального обсягу спожитої комунальної послуги у будівлі/будинку за відповідний розрахунковий період (далі - розподіл) здійснюється з урахуванням показань вузлів комерційного та розподільного обліку (теплолічильників, лічильників холодної води, лічильників гарячої води), установлених як у приміщеннях, так і за їх межами, або приладів-розподілювачів теплової енергії, установлених на опалювальних приладах опалюваних приміщень, а в окремих випадках - розрахунково.

Базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії є опалювана площа приміщень, зазначена у договорі про надання послуги з постачання теплової енергії. У разі, якщо відомості про опалювану площу не були надані споживачем, базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії є загальна площа приміщення у метрах квадратних, визначена за даними, зазначеними у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а у разі відсутності у ньому інформації про окремі приміщення - за даними, зазначеними у документах, що посвідчують право власності на такі приміщення. За рішенням власників (співвласників) базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії може бути фактичний опалюваний об`єм приміщень у метрах кубічних. У такому разі у всіх формулах замість значення площі (суми площ) використовується значення об`єму (суми об`ємів). Опалюваний об`єм визначається як добуток опалюваної площі приміщення на висоту стелі згідно з технічним паспортом приміщення.

В постанові від 03 листопада 2022 року у справі № 569/10951/21 Рівненський апеляційний суд встановив, що листом від 04 січня 2018 року № 04-05/53/53 ТОВ «Рівнетеплоенерго» на адресу голови ОСББ «Прометей» надіслало реєстр опалювальних площ житлових та нежитлових приміщень будинку АДРЕСА_1 , де зазначено 244 квартири та перукарня (90,2 кв.м) загальною площею 6118,50 кв.м. Згідно довідки голови ОСББ «Прометей» № 15 від 04 лютого 2022 року в будинку АДРЕСА_1 , з урахуванням нежитлових приміщень третіх осіб по справі та повної площі перукарні в 166,8 кв.м, опалювальна площа складає 7072,2 кв.м. Відключення від централізованого опалення третіх осіб - власників нежитлових приміщень будинку фактично відбулося самовільно, про що не могло не знати товариство і такого дозволу відповідач не мав повноважень надати самостійно, зокрема й при укладенні з ними договорів з теплопостачання (транзитні договори). Належні третім особам нежитлові приміщення знаходяться в житловому будинку та відповідно мають загальну систему опалення з житловим будинком. Укладення договорів з третіми особами автоматично не виключає належні їм приміщення з реєстру опалювальних площ та не змінює встановлений порядок нарахування оплати (показники приладу обліку теплової енергії/на загальну опалювальну площу х площу конкретного споживача).

Враховуючи, що після встановлення в будинку вузла обліку теплової енергії та укладення ТОВ «Рівнетеплоенерго» з власниками нежитлових приміщень договорів про надання послуг з постачання теплової енергії (транзитних договорів) загальна опалювальна площа всього будинку не змінилася і у відповідача не було підстав займану третіми особами опалювальну площу (майже 1000 кв.м) виключати з загальної опалювальної площі, Рівненський апеляційний суд зобов`язав ТОВ «Рівнетеплоенерго» включити в реєстр опалювальних площ будинку нежитлові приміщення третіх осіб.

При цьому, апеляційний суд виснував, що необхідність враховувати ТОВ «Рівнетеплоенерго» займану третіми особами по справі нежитлову площу при нарахуванні позивачці розміру оплати за спожиту нею теплову енергію не несе ніяких додаткових зобов`язань для них поза укладеними ними договорами на теплопостачання, оскільки відносини з оплати за теплопостачання між ними вже врегульовані договорами.

В грудні 2022 року ТОВ «Рівнетеплоенерго» згідно рішення Рівненського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року нарахувало позивачу 493442,17 грн заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за договором № 1768.

Покликання представника відповідача на те, що вказана заборгованість нарахована на виконання судового рішення, не заслуговують на увагу, скільки рішенням Рівненського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року ТОВ «Рівнетеплоенерго» зобов`язано здійснити перерахунок вартості послуг з централізованого опалення власниці квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_4 , а не власникам нежитлових приміщень у будинку, зокрема позивачу ОСОБА_2 .

Заборгованість в сумі 493442,17 грн нарахована відповідачем за укладеним між сторонами договором № 1768 від 01 липня 2021 року за період з листопада 2017 року до квітня 2021 року.

Позивач набув право власності на спірне нежитлове приміщення 19 липня 2020 року. Доказів того, що договором купівлі-продажу від 09 липня 2020 року, за яким позивач набув у власність нерухоме майно, був передбачений обов`язок покупця сплачувати борги попередніх власників нежитлового приміщення за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, суду не надано. А відтак, нарахування позивачу заборгованості за послуги з теплопостачання за період, у якому він не був ні споживачем послуг з постачання теплової енергії, ні власником нерухомого майна (з листопада 2017 року до 09 липня 2020 року), суперечить чинному законодавству (ст.322 ЦК України, ст.1, 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Суд зауважує, що Закон України «Про житлово-комунальні послуги», який введений в дію з 1 травня 2019 року, Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правила надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, були чинними як на момент набуття позивачем права власності на спірне нежитлове приміщення, так і на момент укладення між ТОВ «Рівнетеплоенерго» та ОСОБА_2 договору № 1768 про надання послуги з постачання теплової енергії.

Попри це, відповідач, знаючи, що відключення нежитлового приміщення позивача від централізованого опалення фактично відбулося самовільно, уклав з останнім договір № 1768 про надання послуги з постачання теплової енергії, яким передбачено лише нарахування плати за транзит.

В судовому засіданні представник відповідача зазначила, що товариством помилково не було включено в реєстр загальної опалювальної площі житлового будинку АДРЕСА_1 площі нежитлових приміщень в цьому будинку, в тому числі належного позивачу нежитлового приміщення.

Однак, покладання відповідальності за здійснену виконавцем комунальної послуги помилку на позивача, як споживача комунальної послуги, є очевидно недобросовісним і несправедливим та суперечить умовам укладеного між сторонами договору, а тому нарахування ОСОБА_2 заборгованості в сумі 493442,17 грн за період з 09 липня 2020 року до квітня 2021 року є безпідставним.

Разом з тим, позивач є власником нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку, а отже, відповідно до п.5 ч.1 ст.1, ч.2 ст.4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» є співвласником багатоквартирного будинку. Як співвласник багатоквартирного будинку, позивач зобов`язаний пропорційно до його частки забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги (ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

Відповідно до ч.3 ст.8 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», обсяг зобов`язань та відповідальності кожного співвласника за договором про надання комунальної послуги визначається відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Постановою Кабінету Міністрів України № 1022 від 08 вересня 2021 року внесені зміни до постанови КМУ від 21 серпня 2018 року № 830 «Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», зокрема передбачено, що індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Відомості про обрання співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 моделі договірних відносин та укладення з виконавцем послуги з теплопостачання відповідного договору у справі відсутні.

01 жовтня 2021 року на офіційному сайті ТОВ «Рівнетеплоенерго» опублікований типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії.

Оскільки протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на веб-сайті відповідача співвласники багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з ТОВ «Рівнетеплоенерго», між сторонами у справі 01 листопада 2021 року укладений індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, відповідно до вимог ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

За умовами типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 року № 1022), цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п.5 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та складається з: обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; частини обсягу теплової енергії на задоволення загально будинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення. Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.

Пунктом 11 укладеного між сторонами індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії передбачено, що обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315.

Таким чином, з лютого 2022 року нарахування ОСОБА_2 , як власнику нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 , плати за спожиту теплову енергію здійснюється відповідачем відповідно до умов укладеного між сторонами шляхом приєднання споживача до публічного договору типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії з врахуванням Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг.

Покликання представника позивача на наявність укладеного між сторонами договору № 1768, яким не передбачено застосування Методики розподілу суд до уваги не приймає.

Частина перша статті 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору.

Разом з тим, закріплена в ЦК України свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до ст.627 ЦК України при укладенні договору, виборі контрагента, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, однак договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

Тобто, при укладенні договору про надання житлово-комунальних послуг свобода договору обмежується чинним законодавством, що регулює відносини, які виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. Умови типового договору, що набули юридично обов`язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов`язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії передбачає застосування Методики розподілу при визначенні обсягу спожитої у будинку послуги. Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 19 січня 2023 року у справі № 620/10707/21, не можуть бути враховані у цій справі, оскільки у справі № 620/10707/21 Верховний Суд досліджував питання чи передбачено умовами договорів про надання комунальних послуг, укладених до введення в дію Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ (01 травня 2019 року), можливість застосування правил та особливостей, визначених нормативними актами, прийнятими після підписання договорів про надання комунальних послуг споживачем та виконавцем комунальної послуги, зокрема Методики № 315. Договір № 178 від 01 липня 2021 року та індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії від 01 листопада 2021 року укладені між ТОВ «Рівнетеплоенерго» та ОСОБА_2 після введення в дію Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та затвердження Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, а тому висновки Верховного Суду у справі № 620/10707/21 не є релевантними.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в частині зобов`язання відповідача виключити з обліку по особовому рахунку ОСОБА_2 заборгованість в сумі 493442,17 грн за період з листопада 2014 року по квітень 2021 року.

Вимога про визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування заборгованості є неефективним способом захисту, а тому задоволенню не підлягає.

За правилами ст.141 ЦПК України належить стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн, від сплати якого позивач звільнений.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 258-259, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про захист прав споживача - задовольнити частково.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" виключити з обліку по особовому рахунку ОСОБА_2 за нежитлове приміщення (магазин), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , заборгованість в сумі 493442 (чотириста дев`яносто три тисячі чотириста сорок дві) грн 17 коп за період з листопада 2014 року по квітень 2021 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" в дохід держави 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн 60 коп судового збору.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

позивач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго", місцезнаходження: 33027, м.Рівне, вул.Данила Галицького, буд.27; .

Повне судове рішення складене 23 листопада 2023 року.

Суддя