печерський районний суд міста києва
01 травня 2023 року Печерський районний суд м.Києва
суддя Батрин О.В.
секретар судового засідання Габрись О.М.,
учасники справи:
відповідач: Київська міська рада
третя особа: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування,
У листопаді 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на 19/200 частки приміщення у квартирі спільного заселення за адресою: АДРЕСА_1 . Заява мотивована тим, що 15 серпня 2019 року гр. ОСОБА_3 було вчинено заповіт, відповідно до якого на випадок її смерті все належне їй майно переходить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках кожному. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, внаслідок чого відкрилась спадщина на усе її майно. У строк, встановлений законом, позивач звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Яремчук М.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки нотаріусу не було надано оригіналу правовстановлюючого документа, який посвідчує право власності спадкодавця на відповідну частку квартири АДРЕСА_2 , а саме, Свідоцтво про право власності на житло, видане Українською студією хронікально документальних фільмів 29 березня 2001 року, згідно розпорядження № 3. Посилаючись на те, що внаслідок викладених обставин вона позбавлена можливості оформити своє право на 19/200 частки зазначеного об`єкту нерухомого майна, шляхом звернення до органу нотаріату, позивач просила суд задовольнити пред`явлені вимоги.
Ухвалою суду від 10 листопада 2022 року відкрито провадження у справі та призначено в підготовче засідання на 26 січня 2023 року (а.с. 18).
Ухвалою суду від 09 березня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 1 травня 2023 року. (а.с. 29).
Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.
Відповідачі до судового засідання не з`явились з невідомих причин, хоча про час, день та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи в порядку заочного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.
15 серпня 2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було вчинено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори Сташук Ю.С за реєстровим № 6-187, відповідно до якого на випадок її смерті все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, та взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті та на що вона за законом буде мати право переходить: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в рівних частках кожному (а.с. 6).
Згідно зі свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 09 грудня 2020 року Київським міським відділом реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7), внаслідок чого відкрилась спадщина на 33/100 частки квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на житло, видане Українською студією хронікально документальних фільмів 29.03.2001 року, згідно розпорядження №3. (а.с. 25)
Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивачу на праві власності належить 14/100 часток квартири АДРЕСА_2 , підстава реєстрації права власності - договір дарування від 16 жовтня 2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Середою В.Г., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 11, 12).
07 жовтня 2021 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Яремчук М.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
07 жовтня 2022 року постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Яремчук М.В. (а.с. 9), відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1 / 2 частку спадкового майна, а саме частки квартири АДРЕСА_2 , оскільки позивачем не було надано правовстановлюючого документу, який посвідчує право власності спадкодавця на відповідну частку квартири АДРЕСА_2 , а саме Свідоцтво про право власності на житло, видане Українською студією хронікально документальних фільмів 29.03.2001 року, згідно з розпорядженням № 3 (а.с. 9).
У вказаній постанові нотаріуса також зазначено, що відповідно до матеріалів спадкової справи ОСОБА_3 № 3/2021, спадкоємцями до її майна є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які подали відповідні заяви про прийняття спадщини за заповітом. Інших спадкоємців, в тому числі пережившого чоловіка у спадкодавиці немає.
Відмовляючи позивачу у вчиненні нотаріальних дій, нотаріусом у постанові вказано, що документ, який необхідний для оформлення спадкових прав та документ, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно, а саме Свідоцтво про право власності на житло, видане Українською студією хронікально документальних фільмів 29.03.2001 року, знаходиться на руках у спадкоємця - ОСОБА_2 , який останній відмовляється надавати ОСОБА_1 , для оформлення її спадкових прав.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).
Відповідно до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», судам при вирішенні справ цієї категорії необхідно згідно із нормами, що регулюють підстави виникнення права власності на нерухоме майно, та нормами щодо складу спадщини перевіряти, чи належав та на якій правовій підставі об`єкт нерухомості спадкодавцеві.
Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п. 23 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст.1 278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі за № 6-692цс16 (постанова від 25.05.2016 року), вирішуючи спори про поділ спадщини та визнання права власності на спадкове майно, суди встановлюють належне спадкодавцю на час його смерті майно, яке входить до складу спадщини, а також з`ясовують чи не порушуються права та інтереси всіх спадкоємців, які мають право на спадщину.
Під час розгляду справи № 243/6275/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що тлумачення статті 1278 ЦК України свідчить, що якщо спадкодавець склав заповіт і в ньому не зазначив частки спадкоємців, вони вважаються рівними. Навпаки, якщо заповідач розподілив спадщину між спадкоємцями в нерівних частках, то кожний має право саме на ту частку, яку вказав спадкодавець. За відсутності заповіту частки кожного спадкоємця в спадщині визнаються рівними. Відступ від цього принципу можливий за домовленістю спадкоємців між собою (стаття 1267 ЦК України). Спадщина належить спадкоємцям, які прийняли її на праві спільної часткової власності (частина четверта статті 355 ЦК України), а тому при її поділі застосовуються правила передбачені в главі 26 ЦК України, які регулюють відносини спільної часткової власності. Якщо згоди про поділ спадщини досягти не вдалося, то поділ провадиться в судовому порядку відповідно до часток, які належать кожному із спадкоємців за законом або за заповітом. Вирішення судового спору щодо поділу спадкового майна не залежить від отримання спадкоємцями свідоцтва про право на спадщину (постанова від 22.01.2020 року).
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Отже, позивач підтверджує своє право власності на частку квартири АДРЕСА_2 , на підставі заповіту.
Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на частку спірного майна, так як позивачем не надано оригіналу свідоцтва про право власності спадкодавця на спірне майно, то суд дійшов висновку про задоволення позову та визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом на вказане нерухоме майно, а саме на 19/200 часток квартири АДРЕСА_2 .
На підставі викладеного та керуючись ст. 392, 321, 1216, 1218, 1268 ЦК України та ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування - задовольнити.
Визнати в порядку спадкування за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 19/200 частки приміщення у квартирі спільного заселення за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Київського апеляційного суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2
Третя особа: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - відсутній.
Суддя О.В. Батрин