САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа 199/9224/22
Провадження 2/206/435/23
УХВАЛА

"24" травня 2023 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Мовшовичі Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2023 року на адресу Самарського районного суду м. Дніпропетровська на підставі ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2023 року за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом АТ «ОТП БАНК» ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

23.05.2023 року від представника позивача АТ «ОТП Банк» надійшло клопотання про закриття провадження у зв`язку із відсутністю предмету спору, оскільки станом на 23.05.2023 року ОСОБА_1 було здійснено погашення кредитної заборгованості в повному обсязі за Кредитним договором № від 14.03.2018 року перед АТ «ОТП Банк», також представник просить в клопотанні повернути сплачений судовий збір в сумі 2481,00 грн.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася.

Враховуючи позицію представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до висновку, що клопотання представника позивача задоволенню не підлягає з огляду на наступні підстави.

Як на підставу для закриття провадження, представник позивача посилається на те, що після відкриття провадження у цій справі відповідач погасив заборгованість, чим визнав свій борг, у зв`язку з чим на час розгляду справи судом, відсутній предмет спору.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте, поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку із цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Поряд із цим, за змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрито з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження №61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження 61-1807св20) та від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20).

Враховуючи те, що ОСОБА_1 погасила заборгованість за кредитним договором після відкриття провадження у справі, у зв`язку з чим АТ «ОТП Банк» на час розгляду справи судом не має майнових претензій до відповідача, клопотання представника позивача про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, задоволенню не підлягає.

Згідно п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи те, що клопотання представника позивача про закриття провадження по справі не підлягає задоволенню, а вимоги клопотання в частині повернення судового збору є похідними від вимог про закриття провадження, підстави для повернення судового збору відсутні, через що задоволенню такі вимоги також не підлягають.

Враховуючи, що відсутні підстави для закриття провадження у справі, передбачені п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, а отже і підстави для повернення судового збору теж відсутні.

Згідно ч.3 ст.142 ЦПК України якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Від представника позивача АТ «ОТП Банк» заява про стягнення понесених ними у справі витрат зі сплати судового збору до суду не надходила.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.255, 258-261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача Акціонерного товариства «ОТП БАНК» про закриття провадження у справі та повернення судового збору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.П.Румянцев