Справа № 183/40/23
№ 2/183/1777/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2023 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., за участі секретаря судового засідання Моісєєва К. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про:
- стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за період з 23 лютого 2019 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 20 492,86 грн, за кредитним договором № DNN0GK00000006 від 04 березня 2008 року, яка складається з: 14 513,71 грн індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання, 5 979,15 грн 3% річних від простроченої суми,-
у січні 2023 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - позивач) звернулося до суду з вищевказаним позовом.
В обґрунтування вимог позивач зазначив, що між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 (далі - відповідач) 04 березня 2008 року укладено кредитний договір № DNN0GK00000006 (надалі Кредитний договір). Згідно з договором позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 79 717,80 грн на термін до 04 березня 2028 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач зазначає, що відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого, у порушення умов Кредитного договору а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним Кредитним договором не виконав. Сума заборгованості за тілом кредиту становить 66 374,33 грн, згідно з якою нараховується інфляційне збільшення та 3 % річних. Позивач указує, що внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. У зв`язку з невиконанням умов договору відповідач за період з 23 лютого 2019 року по 23 лютого 2022 року має заборгованість 20 492,86 грн, яка складається з: 14 513,71 грн індекс інфляції за прострочення виконання зобов`язання, 5 979,15 грн 3% річних від простроченої суми.
Ухвалою судді від 04 січня 2023 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою судді від 08 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом із позовною заявою надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки у судове засідання відповідача - ухвалити рішення у заочному порядку.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позов, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
Ураховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Судом установлено, що 04 березня 2008 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (правонаступником відповідно до змін в організаційно-правовій структурі якого є позивач) та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № DNN0GK00000006 /а.с.7-10/. Згідно з Кредитним договором позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 79 717,80 грн на строк з 04 березня 2008 року по 04 березня 2028 року на придбання нерухомості, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 1,34% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 2% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 0,48 % річних від суми зарезервованих ресурсів у строки, встановлені кредитним договором. Сторонами погоджено загальну вартість кредиту /а.с.10, зворот/ та узгоджено графік погашення кредиту /а.с.11-13/.
Банком виконано умови договору, надано відповідачу кредитні кошти /а.с.14/.
Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.
Вирішуючи спір, суд ураховує наступні положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК). Згідно з положеннями статті 611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Як установлено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18)».
Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення трьох відсотків річних за частиною другою статті 625 ЦК України за період наявності заборгованості за Кредитним договором по день фактичного виконання зобов`язання за основним договором та індексу інфляції
При цьому, зважаючи на те, що відповідач відзиву не надав, зазначені у позовній заяві обставини не спростував та не надав належних та допустимих доказів на підтвердження заперечень проти позовних вимог, судом на підставі доказів, що є в матеріалах справи, встановлено, що розрахунок 3 % річних та індексу інфляції є обґрунтованим, а тому позовна заява підлягає задоволенню, так як відповідач порушив договірні зобов`язання, а тому з нього належить стягнути заборгованість за кредитним договором.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
позов Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором від 04 березня 2008 року № DNN0GK00000006, яка утворилася за період з 23 лютого 2019 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 20 492 (двадцять тисяч чотириста дев`яносто дві) гривень 86 копійок, яка складається з: 14 513,71 грн індексу інфляції за прострочення виконання зобов`язання, 5 979,15 грн 3% річних від простроченої суми.
Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 18 травня 2023 року.

Учасники справи:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»; ; рах. № НОМЕР_1 , МФО 305299; місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, буд.1-Д;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Д. О. Парфьонов