АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 року

м. Чернівці

справа № 716/314/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів Кулянди М. І., Половінкіної Н. Ю.

секретар Паучек І. І.

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , на рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 29 серпня 2023 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Пухарєва О. В.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом.

Позивачка просила розірвати договір оренди землі від 23 серпня 2017 року, укладений між нею та ОСОБА_2 щодо земельної ділянки, площею 2,15 га, кадастровий номер :02:001:0087, яка розташована на території Шубранецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона є власником земельної ділянки площею 2,15 га, яка розташована на території Шубранецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно з договором оренди земельної ділянки, укладеним 23 серпня 2017 року між нею та приватним підприємцем ОСОБА_2 , належна їй земельна ділянка передана в оренду відповідачу на 15 років.

Відповідачем на даний час не виплачено орендну плату за вищевказаним договором оренди земельної ділянки за 2021-2022 роки.

Оскільки на неодноразові усні її звернення щодо сплати орендної плати відповідач не реагує, незважаючи на те, що вона надавала йому свій пенсійний рахунок, вона змушена звернутись до суду із позовом про розірвання вказаного договору оренди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 29 серпня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Розірвано договір оренди землі від 23 серпня 2017 року, укладений між нею та ОСОБА_2 щодо земельної ділянки, площею 2,15 га, кадастровий номер :02:001:0087, яка розташована на території Шубранецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області.

Рішення мотивовано тим, що судом встановлено, що відповідач протягом двох років поспіль, отже систематично, не сплачував позивачці орендну плату за землю, тобто порушував свої зобов`язання, визначені пунктами 9-12 договору оренди від 23 серпня 2017 року.

Відповідачем не доведено, що систематична несплата орендної плати сталася не з його вини, оскільки останній не надав належних доказів, які б свідчили про здійснення ним упродовж 2021-2022 років реальних дій по сплаті орендної плати позивачці (в тому числі шляхом направлення коштів поштовими переказами у зв`язку з неявкою позивачки до відповідача для отримання орендної плати, від отримання яких позивачка відмовилася).

Оскільки судом встановлено факт систематичної несплати відповідачем орендної плати, що на думку суду є істотним порушенням ОСОБА_2 договору оренди, за умови недоведеності відсутності вини відповідача в порушенні зобов`язання, суд вважав, що наявні передбачені законом підстави для припинення договору оренди шляхом його розірвання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Позивачка не надала жодних доказів на підтвердження того, що вона намагалась отримати від орендаря своєчасну виплату орендної плати за землю згідно з договором оренди земельної ділянки.

ОСОБА_1 відмовлялася отримувати орендну плату за 2021 та 2022 роки.

Отже, позивачка створює штучний конфлікт з подальшою метою розірвання спірного договору оренди.

22 серпня 2023 року відповідачем було здійснено 2 поштових перекази коштів на ім`я позивачки у розмірі 14000 гривень, однак такі поштові відправлення повернулись відповідачу у зв`язку із неможливістю їхнього вручення адресату.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , подала відзив на апеляційну скаргу.

Посилається на те, що судове рішення є законним та обґрунтованим, а аргументи апеляційної скарги безпідставними.

Відповідачем не виплачено орендну плату за 2021 та 2022 роки.

Визначальне значення для розірвання договору оренди є існування протягом строку дії договору оренди землі фактів систематичної несплати орендарем орендної плати, а послідуюче погашення такої заборгованості правових наслідків існуючої несплати у вигляді розірвання договору оренди не усуває.

Апелянтом не вживалось жодних заходів щодо виплати позивачу орендної плати.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки загальною площею 2,15 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :02:001:0087, яка розташована на території Шубранецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 366254 від 07 жовтня 2010 року (а.с. 25).

23 серпня 2017 між ОСОБА_1 (орендодавцем) та приватним підприємцем ОСОБА_2 (орендарем) укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки строком на 15 років, починаючи з моменту його державної реєстрації, за умовами якого сторони погодили розмір орендної плати, терміни розрахунків за договором та інші необхідні умови (а. с. 27-29) .

Даний договір оренди землі був зареєстрований 06 вересня 2017 року приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Бурдейним Ю. І., що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 31-32).

Пунктами 9-11 спірного договору оренди землі визначено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік, у тому числі в грошовій формі. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації грошової оцінки земель, відповідно до положень чинного законодавства України. Орендна плата вноситься у такі строки: щороку до 31 грудня за весь рік оренди земельної ділянки.

Пунктом 12 договору оренди визначено, що передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами.

Згідно з пунктом 28 договору оренди орендодавець має право вимагати своєчасного внесення орендної плати.

Пунктом 39 договору оренди передбачено, що умовою розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку є систематична несплата орендної плати.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Неодмінним елементом правовідносин є їхній зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Відтак судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

Охоронюваний законом інтерес полягає у прагненні особи набути певні матеріальні або нематеріальні блага з метою задоволення певних потреб, якщо такі прагнення є абстрактними, тобто випливають із певного суб`єктивного права у конкретних правовідносинах. Тому порушення охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створенням об`єктивних перешкод на шляху до здобуття відповідного матеріального та (або) нематеріального блага.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані у цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України «Про оренду землі», ЗК України та загальними нормами ЦК України щодо підстав дострокового розірвання такого договору.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі»

оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння

і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди

землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк,

а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частинами першоютретьою статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно з частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Отже, наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди.

Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.

Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) міститься висновок, що: «враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.

Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.

Застосування такого правового наслідку як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зазначено, що: «у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться».

Зазначений підхід до вирішення питання щодо можливості розірвання договору судом з підстави істотності допущеного орендарем порушення договору шляхом систематичної несплати орендної плати є сталим та підтверджується релевантною практикою суду касаційної інстанції. Зокрема, аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі № 689/1101/18 (провадження № 61-10292св20), від 27 жовтня 2021 року у справі № 573/1833/20 (провадження № 61-7138св21), від 22 листопада 2021 року у справі № 341/609/20 (провадження № 61-10091св 21), від 24 листопада 2021 року у справі № 357/15284/18 (провадження № 61-13518св21), від 08 грудня 2021 року у справі № 357/452/21 (провадження № 61-7721св21), від 26 січня 2022 року у справі № 657/172/20-ц.

Під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій відповідачем не доведено належними та допустимими доказами вчинення ним дій по належному виконанню обумовленого договором оренди від 23 серпня 2017 року обов`язку щодо сплати ним до 31 грудня поточного року орендної плати у 2021 та у 2022 роках.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що виплата орендної плати є істотною умовою договору оренди, систематичне невиконання якої є підставою для його розірвання, оскільки орендодавець не отримав того, на що він розраховував при укладенні договору.

Аналогічного висновку у справі з подібними правовідносинами дійшов Верховний Суд у постанові від 06 жовтня 2021 року у справі № 573/1831/20 та від 27 жовтня 2021 року у справі № 573/1833/20.

Доказів того, що ОСОБА_2 здійснював дії щодо належного виконання спірного договору оренди, а саме сплати орендної плати у відповідний період, але позивач відмовився приймати належне його виконання, відповідач суду не надав, що є його процесуальним обов`язком згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України.

Зокрема, ОСОБА_2 не надав суду доказів про те, що він звертався до позивачки з письмовими пропозиціями отримати орендну плату і відповідно ОСОБА_1 відмовилася це зробити.

Винної поведінки орендодавця у неотриманні орендної плати за вказані роки судами першої та апеляційної інстанцій також не встановлено.

ОСОБА_2 також не скористався своїм правом щодо виконання зобов`язання шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей в депозит нотаріуса (статті 532, 537 ЦК України).

Установивши, що у 2021 та 2022 роках ОСОБА_2 належним чином не виконував істотної умови укладеного між сторонами договору оренди та систематично не сплачував орендодавцю передбачену договором суму орендної плати, а обставини навмисного ухилення позивача від отримання орендної плати, створення ним перешкод орендарю на виконання відповідного обов`язку, вчинення останнім усіх залежних від нього дій, направлених на виконання цього зобов`язання у цій справі не встановлено і такі доводи є недоведеними, суд першої інстанції, з чим погоджується і колегія суддів, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди землі згідно вимог пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі».

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом в постановах від 16 червня 2021 року у справі № №625/306/20, від 27 жовтня 2021 року у справі № 573/1833/20, від 10 жовтня 2019 року у справі № 293/1011/16-ц, від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17.

Помилковими є аргументи апеляційної скарги про те, що оскільки 22 серпня 2023 року відповідачем було здійснено 2 поштових перекази коштів на ім`я позивачки у розмірі 14000 гривень, однак такі поштові відправлення повернулись відповідачу з відміткою про неможливість їхнього вручення позивачці, вказана обставина свідчить про те, що орендодавець штучно не отримує від відповідача плату за оренду її землі.

Вказані намагання ОСОБА_2 сплатити позивачці борг за орендною платою за 2021 -2022 роки у серпні 2023 року не спростовують систематичного невиконання останнім умов договору оренди щодо сплати орендної плати та є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом в постанові від 10 вересня 2021 року у справі № 650/628/19-ц.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 29 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 24 листопада 2023 року.

Головуючий Олександр ОДИНАК

Судді: Мирослава КУЛЯНДА

Наталія ПОЛОВІНКІНА