Справа № 521/2936/18
Номер провадження № 6/521/661/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Бобуйок І.А.,

секретаря судового засідання Несвіти Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, стягувач: товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АННЕСІ», боржник: ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

20.11.2023 року до суду надійшла заява ФОП ОСОБА_1 щодо заміни стягувача у виконавчому провадженні. В зазначеній заяві заявник просить суд: замінити стягувача у виконавчому провадженні №66593824, про стягнення з ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , завданих збитків з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АННЕСІ», на його правонаступника фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно. Представник заявника подав заяву про розгляд справи без його особистої участі.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що у задоволенні заяви необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), регулюються розділом VI Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК).

Крім того, під час розгляду питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, суди мають керуватися, зокрема, положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

15.03.2016 між ПрАТ СК «Галицька» та громадянином ОСОБА_3 укладено договір серії АЕ № 6082166 обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власника наземного транспортного засобу марки «ВАЗ 2107» днз. НОМЕР_3 .

Судом встановлено, що до ПАТ «Страхова компанія «Галицька» від потерпілої ОСОБА_4 надійшла заява від 25.01.2017 про виплату страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з пошкодженням автомобіля марки «Опель» днз НОМЕР_4 під час ДТП, яка мала місце 15 листопада 2016 року о 20 год. 00 хв. з вини ОСОБА_2 , як водія автомобіля марки «ВАЗ 2107» днз НОМЕР_3 , забезпеченого договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності серії А.Е № 6082166 від 15.03.2016, чинного на дату ДТП.

Постановою від 10.01.2017 року Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Дана постанова суду не оскаржена, не скасована і вступила в законну силу.

Судом встановлено, що та підставі ст.ст. 22, 1187 Цивільного кодексу України, ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вказана подія була визнана ПАТ «СК «Галицька» страховою і платіжним дорученням № 6915 від 15.03.2017 проведено виплату страхового відшкодування в сумі 4 864, 84 грн. на узгоджений рахунок потерпілої. Оскільки витрати по справі страхового відшкодування позивачем понесені з вини сторони відповідача ( ОСОБА_2 ), то вони й підлягали стягненню з неї.

Суд зазначає, що вищевказані обставини були встановлені у постанові від 10.01.2017 року та рішенні від 27.08.2018, а тому у відповідності до частини 5 статті 83 Цивільного процесуального кодексу України, вони не доказуються при розгляді інших справ.

Судом встановлено, що 27 серпня 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси постановив рішення по справі №521/2936/18, яким цивільний позов ПрАТ «СК «Галицька» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 4864,84 грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 1762,00 грн. було задоволено.

12 червня 2020 року Малиновський районний суд м. Одеси постановив ухвалу №521/2936/18, якою замінив вибулу сторону виконавчого провадження - ПАТ «Страхова компанія «Галицька» на її правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «АННЕСІ», у виконанні рішення суду від 27.08.2018 року у цивільній справі № 521/2936/18 за позовом ПАТ «СК «Галицька» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

На виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист, та відкрито виконавче провадження №66593824 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяною Сергіївною.

20 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяною Сергіївною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66593824, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «АННЕСІ», відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 4864,84 грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 1762,00 грн., а разом - 6 626,84 грн.

30.08.2021 року між ТОВ "ФК "АННЕСІ» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 укладено Договір №30/08/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (отримує) право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування - Полісу № AE/6082166 від 15.03.2016 року.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

При цьому, Велика Палата Верховного Суду по справі № 465/646/11 (постанова від 31.10.2018 року) зазначила, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч.1 ст. 985 ЦК України страховиком є юридична особа, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.

Вимоги, яким повинні відповідати страховики, порядок ліцензування їх діяльності та здійснення державного нагляду за страховою діяльністю встановлюються законом.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Так, відповідно до ст.1 вищезазначеного Закону страховики - це страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України «Про страхування».

Відповідно до ст. 38 вказаного Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду , якщо він, зокрема, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та/або не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

З наведених норм права вбачається, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом мати статус страховика та надавати страхові послуги, оскільки такі надаються лише юридичними особами, які спеціально створені для здійснення страхової діяльності та одержали у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.

Як вбачається з встановлених судом обставин, з укладенням договору про відступлення права вимоги за договором, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, який є юридичною особою, спеціально створеною для здійснення страхової діяльності та такою, що одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності - ПрАТ «СК «ГАлицька» на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , яка в силу Закону не є страховиком і не може надавати страхові послуги згідно з наведеними нормами права.

Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 979 ЦК України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі договору страхування, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, страховик - юридична особа, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.

Аналогічна позиція вже висловлювалась Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 11 вересня 2018 року в кредитних правовідносинах щодо кредитодавця, яким може бути банк або інша фінансова установа, до яких в силу закону не відноситься фізична особа (справа № 909/968/16).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ФОП ОСОБА_1 на підставі договору відступлення права вимоги набув права кредитора і має право на відшкодування страхової виплати з ОСОБА_2 в порядку регресу не засновані на законодавстві.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. В ухвалі суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Керуючись ст. 15, 22, 25 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 512, 985, 979 ЦК України, 11, 81, 260-263, 442 ЦПК України СУД

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, стягувач: товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АННЕСІ», боржник: ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ: