Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/4551/23
Провадження № 2/644/1580/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді Бугери О.В.,

За участю секретаря судового засідання Радченко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання №1 Орджонікідзевського районного суду м.Харкова цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, -

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача, ОСОБА_2 , 06.07.2023 року, звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» з ОСОБА_1 вартість спожитої теплової енергії на потреби опалення без договору за період з 01.11.2019 по 30.11.2021 року в сумі 4205,36 грн., вартість спожитої теплової енергії за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.12.2021 по 31.05.2023 року, вартість абонентської плати за індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії за період за 01.12.2021 по 30.04.2023 року в сумі 282, 52 грн., вартість послуг ВБС за індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії за період 01.07.2022 по 30.04.2023 року в сумі 1839,70 грн., а також суму судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2684,00 грн. Сума боргу визначена позивачем до стягнення становить 20294,97 грн.

В обґрунтування своїх вимог представник позивача вказує, що відповідачу на праві власності належать нежитлові приміщення загальною площею 224,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП «Харківські теплові мережі». Відповідач користується тепловою енергією, яку подає у нежитлове приміщення, а в цілому в централізовану систему теплопостачання всього будинку КП «Харківські теплові мережі» та має об`єднуючий особовий рахунок № НОМЕР_1 . Відповідач не уклавши договір на постачання теплової енергії безпідставно отримує теплову енергію за рахунок позивача, яку позивач подає у централізовану систему опалення житлового будинку, де розташоване нежитлове приміщення відповідача. Постачання теплової енергії у житловий фонд на потреби опалення здійснюється на підставі розпоряджень місцевих органів влади про початок та закінчення опалювального сезону, а на потреби гарячого водопостачання протягом року. Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актами про включення опалення та відключення опалення.

За період без договірного користування з 01.11.2019 року по 30.11.2021 року відповідачем спожито теплову енергію на суму 4205,36 грн. За кожен розрахунковий період (календарний місяць) відповідачу направлялися платіжні вимоги доручення про сплату за спожиту теплову енергію, але вимоги позивача залишилися не виконаними. За період з 01.11.2019 року по 31.05.2023 року вартість несплаченої теплової енергії за вказаним нежитловим приміщенням складає 18172,75 грн. Абонентська плата за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії складає 282,52 грн., яка утворилася за період з 01.12.2021 року по 30.04.2023 року. Вартість послуг ВБС за індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії за період 01.07.2022 по 30.04.2023 року складає 1839,70 грн.

В судове засідання представник позивача, ОСОБА_3 не з`явилась, 03.08.2023 року подала суду заяву про підтримання позовних вимог і про розгляд справи за її відсутності, в разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, ним було подано заяву в якій викладено свої заперечення проти позовних вимог позивача, вказував, що він не має будь-яких відносин з КП «Харківські теплові мережі», використовує автономне електричне опалення, приміщення відключене від системи централізованого опалення, посилався, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що саме він користується послугами, які надаються КП «Харківські теплові мережі», що така послуга надається, відсутні докази щодо взажмо обміну тепловою енергію з урахуванням заізольованих труб в

приміщенні, також просив, у разі, якщо суд буде вважати, що правовідносини між сторонами існують, то застосувати до позовних вимог позивача строк позовної давності, дослідити питання дотримання позивачем настання форс-мажорних обставин, відповідно до листа ТПП України від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1., та врахування п. 3 прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавців актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). У разі необхідності зупинити провадження у справі у зв`язку із розглядом справи №644/997/23, та знаходження оригіналу Акту обстеження від 16.02.2007 року в ній. Просив в задоволенні позову відмовити в поному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, причини неявки суду не повідомляв, заяв про участь в судовому засіданні в режимі відеоконфреенції не подавав.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідачу ОСОБА_1 на праві власності належать нежитлові приміщення загальною площею 224,9 кв.м., які розташовані в житловому будинку АДРЕСА_1 , та таке право підтверджується відповідним Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності сформованого станом на 11.07.2023 року. Час державної реєстрації права власності з 24.04.2019 року.

Вказане нежитлове приміщення обладнані централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП «Харківські теплові мережі». Відповідно до акту обстеження системи теплоспоживання об`єкту, копія якого була надана відповідачем, від 16.02.2017 року, було проведено обстеження режиму споживання теплової енергії представником КП "ХТМ" за адресою АДРЕСА_1 , в присутності ФО ОСОБА_4 та в результаті обстеження встановлено, що система опалення приміщення єдина із житловим будинком, над нежитловими приміщеннями розташовано житлові квартири. Нежитлові приміщення знаходяться в тепловому контурі жилого будинку, тобто опалюються за рахунок теплопередачі від суміжних приміщень, система централізоаного гарячого водопостачання в приміщеннях споживача на момент обстеження відсутня, шляхом демонтажу подведеного трубопроводу.

Відповідач не уклавши договір на постачання теплової енергії, отримував теплову енергію за рахунок позивача, яку позивач подає у централізовану систему опалення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де розташоване нежитлове приміщення відповідача.

Постачання теплової енергії у житловий фонд на потреби опалення здійснюється на підставі розпоряджень місцевих органів влади про початок та закінчення опалювального сезону, а на потреби гарячого водопостачання протягом року. Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актами про включення опалення та відключення опалення.

За період без договірного користування з 01.11.2019 року по 30.11.2021 року відповідачем спожито теплову енергію на суму 4205,36 грн. За кожен розрахунковий період (календарний місяць) відповідачу направлялися платіжні вимоги доручення про сплату за спожиту теплову енергію, але вимоги позивача залишилися не виконаними.

Відповідно до положень ст. ст. 530, 1212, 1213 ЦК України особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобов`язана повернути потерпілому це майно, а у разі неможливості повернути в натурі безпідставно набуте майно відшкодувати його вартість.

Відповідно до ч. 1 Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актами включення опалення.

Крім того, з 01.12.2021 року по вказаному нежитловому приміщенню, власником якого є відповідач, укладений індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Проведення нарахувань виконується згідно з Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою КМУ № 830 від 21.08.2019 року, та Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих в будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 315 від 22.11.2018 року.

Відповідач будучи зобов`язаним своєчасно сплачувати плату за отриманні послуги, припинив виконувати взяті на себе зобов`язання та не погашає заборгованість добровільно.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідност. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до наданого розрахунку сума заборгованості за період з 01.12.2021 року по 31.05.2023 року за вартість спожитої теплової енергії за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії складає 13967,39 гривень, вартість абонентської плати за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.12.2021 року по 30.04.2023 року складає

282,52 гривень, вартість Послуги ВБС за індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії за період з 01.07.2022 року по 30.04.2023 року складає 1839,70 гривень. Безпосередньо щодо проведених розрахунків відповідачем заперечень не подавалось.

Щодо заяви відповідача про врахування настання форс-мажорних обставин.

ВС в постанові від 25 січня 2022 р. № 904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

При цьому той факт, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що їх наявність може бути засвідчена відповідним компетентним органом. Відповідно до регламенту Торгово-промислової палати України, остання засвідчує форс-мажорні обставини з усіх питань договірних відносин. Відповідно до листа від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1. Торгово-промислова палата України на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

З урахуванням наведеного засвідчення, Постановою КМУ № 206 від 5 березня 2022 р. № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі.

В даному випадку нарахувань штрафу, пені, інфляційних витрат, річних, не проводилось.

Щодо заяви відповідача про застосування судом до вимог КП «Харківські теплові мережі» строку позовної давності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, суд застосовує позовну давність за заявою відповідача. Відповідачем в заяві зазначено про застосування строку позовної давності.

Оцінюючи подану заяву про застосування строків позовної давності, суд зазанчає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (зі змінами) було запроваджено карантин на всій території України з 12 березня 2020 року. У подальшому термін дії карантину неоднаразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України. Тобто, Закон установлює, що: "під час дії карантину, строки, визначені статтею 257 ЦК України продовжуються на строк дії такого карантину". З цього слідує, що у разі закінчення процесуального строку, який припадає на період дії карантину, такий строк продовжується до закінчення дії карантину. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 27.06.2023 року № 651, з 01 липня 2023 року в Україні завершено карантин та режим надзвичайної ситуації у зв`язку з пандемією коронавірусу в Україні.

Як вбачається з матеріалів справи, КП «Харківські теплові мережі» звернувся до суду з вказаним позовом 06.07.2023 року, та просив стягнути заборгованість в тому числі за період з 01.11.2019 року, тобто у межах трирічного строку давності та з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", тобто в межах строку позовної давності та вимоги позову підлягають задоволенню в повному обсязі.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в поному обсязі.

Згідно ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору згідно до задоволених вимог, а саме, при подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2684,00 гривні.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 95, 141, 247, 263-265, 354 ЦПК України, ст. ст. 256, 267, 526, 530, 625, 1212,1213 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», що розташовано за адресою: 61037, м.Харків, вулиця Мефодіївська, 11, р/р НОМЕР_2 , ВАТ «Держаний ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823, , вартість спожитої теплової енергії на потреби опалення без договору за період з 01.11.2019 по 30.11.2021 року в сумі 4205,36 грн., вартість спожитої теплової енергії за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з 01.12.2021 по 31.05.2023 року в сумі 13967,39 грн, вартість абонентської плати за індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії за період за 01.12.2021 по 30.04.2023 року в сумі 282, 52 грн., вартість Послуги ВБС за індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії за період 01.07.2022 по 30.04.2023 року в сумі 1839,70 грн., а всього 20294 (двадцять тисяч двісті дев`яносто чотири) гривні 97 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», що розташовано за адресою: 61037, м.Харків, вулиця Мефодіївська, 11, р/р НОМЕР_2 , ВАТ «Держаний ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823, , понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2684,00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

Повний текст рішення виготовлений 24.11.2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Головуючий: суддя О.В. Бугера