Справа № 489/1201/23
Провадження №2-з/489/16/23
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

22 травня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Микульшиної Г.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Миколаївгаз» про захист прав споживачів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області,

встановив:

21.03.2023 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ «Миколаївгаз» про захист прав споживачів. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є споживачем послуг АТ «Миколаївгаз». 23.12.2021 в її домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 , заклинив газовий лічильник і перекрив доступ природного газу. Того ж дня вона викликала місцевого представника АТ «Миколаївгаз» ОСОБА_2 , який оглянув лічильник та повідомив, що усунення виявленої несправності знаходиться поза межами його компетенції. Того ж дня позивач викликала уповноважених представників АТ «Миколаївгаз». На її виклик прибули працівники АТ «Миколаївгаз» ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які оглянули лічильник та склали Акт № 4107 від 23.12.2021 про виявлені порушенні. У вказаному Акті вони зазначили, що неможливо виявити дефект лічильника шляхом зовнішнього огляду, в зв`язку з чим необхідно його демонтувати та передати на експертне дослідження. При цьому порушення пломб лічильника виявлено не було. Замість демонтованого лічильника працівниками АТ «Миколаївгаз» було встановлено інший.

20.02.2023 позивач шляхом поштового відправлення отримала від АТ «Миколаївгаз» лист з додатками з вимогою сплатити вартість об`ємів природного газу, які не обліковувались, або обліковувались некоректно, в сумі 53 202,51 грн. В даному листі зазначено, що нібито АТ «Миколаївгаз» 23.12.2021 було виявлено порушення вимог Кодексу газорозподільних систем, а саме несанкціоноване втручання в роботу лічильника. Вказано також, що акт про порушення було розглянуто комісією відповідача та прийнято рішення про його задоволення.

Позивач вважає нарахування їй та вимогу оплатити вартість об`ємів природного газу, які не обліковувались, або обліковувались некоректно, безпідставною та незаконною. Жодних дій, спрямованих на втручання в дію лічильника, вона не вчиняла. Крім того, не згодна з тим, що її не запросили на засідання комісії відповідача з розгляду акту про порушення. Посилається на те, що вона звернулась до відповідача із заявою про надання роз`яснень щодо її питання, проте до теперішнього часу відповіді не отримала. Їй незрозуміло, ким саме та яким чином була виконана експертиза демонтованого у неї лічильника, та яке саме втручання в його діяльність було виявлено.

Позивач також зазначає, що внаслідок неправомірних дій відповідача їй було завдано моральної шкоди, яка спричинена переживаннями, загостренням хронічних хвороб, значним підвищенням артеріального тиску, виникненням сильного головного болю, частим безсонням.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просить суд визнати вимоги АТ «Миколаївгаз» про стягнення з неї коштів у сумі 53 202,51 грн. - незаконними і необґрунтованими; стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі.

22.05.2023 ОСОБА_1 подала до суду уточнену заяву про захист прав споживачів, згідно якої уточнила правові підстави позову. Така уточнена позовна заява протокольною ухвалою суду була прийнята судом, а розгляд справи відкладено за лопотанням представника АТ «Миколаївгаз» для забезпечення права відповідача та третьої особи на подачу відзиву та пояснень на уточнену позовну заяву.

Також 22.05.2023 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, відповідно до якої просила вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу АТ «Миколаївгаз» вчиняти певні дії - перекривати доступ природного газу до домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 ; до набрання чинності рішенням суду у справі заборонити будь - яким особам (співробітникам відповідача і будь-кому іншому) у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо перекриття доступу природного газу до її домоволодіння за вказаною адресою. Водночас у вказаній заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначила, що 17.05.2023 представниками відповідача було виконано перекриття і опломбування доступу природного газу до її будинку за вказаною адресою.

Тобто станом на час звернення до суду із заявою про забезпечення позову доступ природного газу до її домоволодіння вже було перекрито.

Відповідно до частини 1 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

За змістом частини 3 статті 150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Положеннями частини 1 статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, в тому числі заборона вчиняти певні дії.

Частина 8 статті 153 ЦПК України передбачає, що в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову.

Виходячи з вказаних норм, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення позивача, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів про забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Слід також зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, ОСОБА_1 просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу АТ «Миколаївгаз» вчиняти певні дії - перекривати доступ природного газу до домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 . Водночас з тієї самої заяви вбачається, що 17.05.2023 відповідачем вже було здійснено відключення домоволодіння позивача від постачання природного газу.

За таких обставин заборона вчиняти певні дії у вигляді відключення газопостачання після того, як такі дії вже було вчинено, не є ефективним заходом забезпечення позову та не забезпечує реальний захист прав позивача від можливих негативних наслідків невжиття таких заходів.

Під ефективністю судового захисту розуміється спроможність судового рішення (за наслідками його виконання) призвести до усунення невизначеності у праві позивача та забезпечити відновлення прав та законних інтересів особи, на захист яких було подано відповідну заяву про забезпечення позову.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 149-153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Миколаївгаз» про захист прав споживачів, третя особа - Головне управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 22.05.2023.

Суддя Г.А. Микульшина