Провадження №2/752/5982/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Дураєвої А.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Старицької Ю.Ю. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що відповідач, з яким вона перебуває в шлюбі, є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сімейне життя не склалось і стосунки між ними припинені.

З моменту припинення сімейних стосунків вона несе усі фінансові витрати щодо забезпечення дітей, відповідачем кошти на утримання дітей майже не сплачуються. Відповідач добровільно фінансової допомоги на утримання дітей не надає.

Відповідач має задовільний стан здоров`я, є працездатною особою, має постійне місце роботи, отримує гідну заробітну плату, інших неповнолітніх дітей не має. Відтак він може сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 15000 грн. на місяць.

Просила стягнути з ОСОБА_3 на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 15000 грн., щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дітей.

27.07.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача адвокат Скорік Ю.В. надала відзив на позовну заяву, в якому просила позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з відповідача аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1416,50 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Свою позицію обґрунтувала тим, що відповідач виконує свої обов`язки та утримує своїх дітей, бере участь у їх житті та розвитку.

Позивач не надала суду доказів можливості сплачувати відповідачем аліментів в розмірі 15000 грн. щомісячно.

ОСОБА_3 з 27.09.2021 працює директором ТОВ «Центрстандарт система», проте з 01.01.2023 перебуває у відпустці без збереження заробітної плати.

ОСОБА_3 з 13.12.2017 працює директором ТОВ «Захід-тест», розмір його заробітку становить 1436,92 грн. на місяць.

Інших стабільних доходів відповідач не має.

Позивачем не надано доказів на підтвердження своїх вимог щодо стягнення аліментів в розмірі 15000 грн. на утримання дітей щомісячно.

Позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги, підтвердила доводи, викладені в позові.

Представник відповідача адвокат Старицька Ю.Ю. заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не з`явився.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в період з 03.06.2006 по 16.10.2022 перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний на підставі рішення суду від 20.09.2022 по справі №752/4037/22.

Під час шлюбу народились діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_3 з 27.09.2021 працює на посаді директора ТОВ «Центрстандарт система», в період з 01.01.2023 по 20.09.2023 заробітна плата йому не нараховувалась, знаходиться у відпустці без збереження заробітної плати.

ОСОБА_3 з 13.12.2017 працює на посаді директора ТОВ «Захід-тест», дохід за період з 01.01.2023 по 31.08.2023 склав 14280 грн., розмір щомісячної заробітної плати становить 1785 грн.

Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно положень ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частинами 1, 2 ст. 184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Суд відзначає, що відповідач ОСОБА_3 має конституційний обов`язок утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Позивач заявила до стягнення щомісячну суму аліментів на утримання дітей в розмірі 15000 грн., щомісячно з індексацією відповідно до закону.

При визначенні розміру аліментів судом враховується матеріальне становище відповідача, який щомісячно отримує дохід у вигляді заробітної плати, що за вісім місяців 2023 року склало 14280 грн.

Також суд бере до уваги відсутність відомостей про хвороби позивачки, відповідача та їх дітей.

Відомості про доходи позивача суду надані не були.

Також суду не були надані відомості про наявність на утриманні у відповідача інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків.

Виходячи з визначеного законодавством обов`язку батьків щодо утримання неповнолітніх дітей, враховуючи, що відсутні відомості про те, що відповідач не має на утриманні інших дітей або непрацездатних осіб, що він є працездатною особою, враховуючи його доходи та витрати, суд вважає можливим визначити аліменти на утримання кожної дитини в розмірі 4000 грн. щомісячно, які підлягають стягненню, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою і до досягнення дітьми повноліття.

На думку суду, вказаний розмір аліментів є співмірним із тими відомостями та доказами, які були надані суду про розмір доходів та витрат відповідача, його стан здоров`я, відсутність витрат на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Суд вважає неприйнятними доводи позивача, яка вважала, що відповідач має матеріальну можливість сплачувати щомісячно аліменти в розмірі 15000 грн., оскільки доказів на підтвердження протилежного позивач суду не надала.

При цьому суд вважає, що відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти в розмірі 4000 грн. на кожну дитину щомісячно, а не 1436,92 грн. на місяць. Суд враховує доводи відзиву, в якому зазначено, що відповідач оплачує гуртки дітей, оплачує їх дозвілля, купує одяг, взуття, аксесуари та гаджети, оплачує харчування в дитячому садку, що, на думку суду, свідчить про наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти в розмірі, визначеному судом.

Суд зауважує, що суттєвою обставиною, що має істотне значення для розгляду цієї справи, є розмір доходів позивачки, наявність чи відсутність у неї рухомого чи нерухомого майна тощо, проте остання зазначені відомості суду не надала.

Суд вважає, що аліменти на одну дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісячно забезпечать матеріальні потреби дитини з урахуванням її віку і стану здоров`я. При визначенні розміру аліментів, суд виходить також із засад розумності та справедливості, вимог забезпечення належного матеріального утримання дитини та її гармонійного розвитку.

Зважаючи на рівність обов`язку батьків по утриманню дитини, виходячи із принципу якнайкращого забезпечення інтересів дітей, на користь яких стягуються аліменти, суд вважає, що визначений розмір аліментів, є помірним для відповідача з урахуванням його фінансової спроможності.

Крім того, суд відзначає, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, а тому відсутні підстави для зазначення про необхідність індексації аліментів в судовому рішенні.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судового збору у сумі 1073,60 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову до суду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 12-13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 8000 грн., щомісячно, починаючи з 12.07.2023 і до досягнення дітьми повноліття.

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення в повному обсязі складено 07.11.2023.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник відповідача: адвокат Старицька Юліана Юріївна, місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Ж. І. Кордюкова