ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2426/17 Провадження № 2/636/447/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Гуменного З.І.,

за участю секретарів судового засідання Шикової К.Р., Селевко Т.С., Зіник А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: КП «Чугуївське МБТІ», державний реєстратор державний нотаріус Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області Оксендлєр Ольга Борисівна, Чугуївська державна нотаріальна контора Харківської області, Відділ державної реєстрації Чугуївської міської ради Харківської області, про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, визнання недійсним свідоцтва про право власності на спадщину та скасування рішення державного реєстратора, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд:

- встановити факт родинних відносин між ним та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як між сином та матір`ю;

- визнати за ним право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- скасувати рішення КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації від 09.10.2010 про державну реєстрацію права приватної власності на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 ;

- скасувати рішення державного реєстратора - державного нотаріуса Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області Оксендлєр Ольги Борисівни № 34616153 від 04.04.2017 про державну реєстрацію права приватної спільно часткової власності на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 ;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 серія та номер №1-1144, НМО № 025256, видане 16.05.2017 Чугуївською державною нотаріальною конторою Харківської області ОСОБА_2 ;

- скасувати рішення державного реєстратора - державного нотаріуса Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області Оксендлєр О.Б. від 16.05.2017 № 35191933 про державну реєстрацію права приватної спільної часткової власності на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що при підготовці позову було встановлено, що в результаті невірного перекладу з української мови та навпаки в особистих документах прізвище ОСОБА_1 та його батьків було викладено по різному, що обумовлює необхідність встановлення факту родинних відносин між ним та матір`ю, який підтверджується свідоцтвом про народження позивача та свідоцтвом про укладення шлюбу батьків позивача.

Також позивач зазначив, що ОСОБА_6 батько позивача разом зі своєю матір`ю ОСОБА_7 та колишньою дружиною ОСОБА_4 (прізвище було змінене на ОСОБА_8 ) в березні 1963 року побудували будинок АДРЕСА_2 . Невдовзі після побудови вказаного будинку шлюбні відносини між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 були припинені, в зв`язку з зим остання звернулась до суду про визнання її права на 1/4 частину зазначеного будинку і рішенням суду від 21.08.1964 позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про визнання права власності на частину домоволодіння було задоволено, судом було визнано за ОСОБА_9 право власності на 1/4 частину домоволодіння.

Таким чином, відповідно до рішення народного суду м. Чугуєва від 21.08.1964 право спільної часткової власності на вказаний будинок розподілялось наступним чином: ОСОБА_7 належало права власності на 1/2 частину будинку ; ОСОБА_6 належало право власності на 1/4 частину будинку; ОСОБА_9 належало право власності на 1/4 частину будинку, при цьому її частка була визначена за рахунок зменшення з 1/2 до частки будинку, належної ОСОБА_6 .

Після винесення судом вказаного рішення ОСОБА_9 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про реальний поділ домоволодіння, відповідно до належної їй частки права власності на нього. Між сторонами, тобто ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з однієї сторони та між ОСОБА_9 з іншої сторони, 28.12.1964 була укладена мирова угода, відповідно до якої ОСОБА_9 погодилась отримати від іншої сторони грошову компенсацію за 1/4 частину вказаного будинку в сумі 1200 крб. до 10.05.1965, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 погодились сплатити до 10.05.1965 на користь ОСОБА_9 у вигляді грошової компенсації за 1/4 частину вказаного будинку 1200 крб., яка затверджена ухвалою суду від 28.12.1964, яка ніким не оскаржувалась і 08.01.1965 набула законної сили. Таким чином, ОСОБА_9 , уклавши вказану мирову угоду, відповідно до якої вона погодилась отримати 1200 крб. як грошову компенсацію за 1/4 частину будинку, тим самим здійснила відчуження належної їй частки домоволодіння і наслідком чого стало припинення з 08.01.1965 права власності ОСОБА_9 на 1/4 частину вказаного домоволодіння і втрата з 08.01.1965 статусу правовстановлюючого документу - рішення від 21.08.1964, яким було визнано за ОСОБА_9 права власності на 1/4 частину спірного будинку.

Після цього співвласниками вказаного будинку залишились ОСОБА_7 та її син ОСОБА_6 .

Водночас, в подальшому ОСОБА_6 вказана ухвала суду про затвердження мирової угоди була або втрачена, або ж вона не була направлена йому судом і про її існування він за спливом часу вірогідно забув, оскільки про її існування він нічого не повідомляв членам своєї сім`ї. Наявність вказаної ухвали була встановлена лише 29.05.2015 коли на запит позивача Чугуївським міським судом була надана відповідь, відповідно до якої в матеріалах архіву суду зберігається оригінал ухвали від 28.12.1964 про затвердження мирової угоди та оригінал мирової угоди від 28.12.1964 по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Саме відсутність у ОСОБА_6 вказаної ухвали про затвердження мирової угоди стала причиною того, що він не зміг документально оформити реально наявне у нього право на спірну частину вказаного будинку.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 належна йому 1/2 частина вказаного будинку в порядку спадкування перейшла до його дружини ОСОБА_10 , якою на 1/4 частину будинку було оформлено право власності, а на іншу отриману в спадок частину будинку право власності оформлено не було. Відповідно до нотаріально посвідченого договору дарування від 15.12.2012 ОСОБА_3 належну їй і документально оформлену 1/4 частину вказаного будинку подарувала своєму синові ОСОБА_1 .

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 залишилась прийнята нею після смерті свого чоловіка ОСОБА_6 1/4 частина будинку, право власності на яку документально оформлено не було.

Відповідно до наведеного позивач вказує, що ОСОБА_6 був первісним власником спірної 1/4 частини вказаного будинку і рішенням суду від 21.08.1964 спірна частина вказаного будинку перейшла від ОСОБА_6 до ОСОБА_9 і відповідно до ухвали суду про затвердження між сторонами мирової угоди 1/4 спірна частина вказаного будинку була відчужена ОСОБА_9 за 1200 крб. на користь ОСОБА_6 , а у зв`язку зі смертю ОСОБА_6 і прийняттям ОСОБА_3 відкритої після нього спадщини спірна 1/4 частина вказаного будинку перейшла в порядку спадкування за законом у власність ОСОБА_3 - матері позивача по цій справі, та в подальшому у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 і прийняттям ОСОБА_1 відкритої після неї спадщини спірна 1/4 частина вказаного будинку перейшла в порядку спадкування за законом у власність ОСОБА_1 .

Однак, всупереч викладеному 09.10.2010 КП «Чугуївське міжміське бюро технічної' інвентаризації», не маючи жодних відомостей про ухвалу суду про затвердження мирової угоди щодо 1/4 частини будинку, зареєструвало право власності ОСОБА_4 . В свою чергу 04.04.2017 державним реєстратором - державним нотаріусом Оксендлєр О.Б., яка знала про наявність ухвали суду від 28.12.1964 про затвердження вказаної мирової угоди, було прийнято рішення про реєстрацію права власності на 1/4 частину вказаного будинку на померлу ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , хоча при тому нотаріус не вчиняла жодних нотаріальних дій. А 16.05.2017 державним нотаріусом Оксендлєр О.Б. було видано ОСОБА_2 , як спадкоємниці ОСОБА_5 , свідоцтво про право на спадщину на спірну частину вказаного будинку. І тоді ж державним реєстратором - державним нотаріусом Оксендлєр О.Б. було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на 1/4 частину вказаного будинку за ОСОБА_2 .

Як випливає із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо житлового будинку АДРЕСА_1 державним нотаріусом Оксендлєр О.Б. 16.05.2017 ОСОБА_2 , як спадкоємниці ОСОБА_5 , було видано свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частину вказаного будинку. Між тим, це свідоцтво не може вважатись дійсним, оскільки воно видано всупереч закону і викладеним фактам. Крім того, державним нотаріусом Оксендлєр О.Б. свідоцтво на спадщину ОСОБА_2 було видано на підставі незаконного рішення державного нотаріуса Оксендлєр О.Б. про реєстрацію права власності на частину будинку на матір ОСОБА_2 - ОСОБА_5 . Між тим, відповідно до ст. 216 ЦК України незаконний правочин не може мати жодних правових наслідків. Таким чином, незаконність державної реєстрації права власності на частину спірного будинку за померлою ОСОБА_5 тим самим спричинила незаконність свідоцтва про спадщину, виданого ОСОБА_2 , а це, в свою чергу, обумовило незаконність рішення про реєстрацію права власності на вказаний будинок за ОСОБА_11 рішенням КП "Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 09.10.2010 та рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції від 13.05.2015 про державну реєстрацію права приватної власності на 1/4 частку будинку АДРЕСА_1 , за ОСОБА_5 є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки відсутні підстави для прийняття зазначених рішень відповідачами про державну реєстрацію права приватної власності на 1/4 частку будинку у зв`язку з рішенням народного суду м. Чугуєва Харківської області від 21.08.1964, яким визначено право власності на 1/4 частку вказаного будинку перейшла від ОСОБА_6 до ОСОБА_9 на підставі ухвали народного суду м. Чугуїв, якою було затверджено між сторонами мирову угоду, 1/4 спірна частина вказаного будинку була відчужена ОСОБА_9 за 1200 крб. на користь ОСОБА_6 . В зв`язку зі смертю ОСОБА_6 і прийняттям ОСОБА_3 відкритої після нього спадщини спірна 1/4 частина вказаного будинку перейшла в порядку спадкування за законом у власність ОСОБА_3 - матері позивача по цій справі. А в зв`язку зі смертю ОСОБА_3 і прийняттям ОСОБА_1 відкритої після неї спадщини спірна 1/4 частина вказаного будинку перейшла в порядку спадкування за законом у власність ОСОБА_1 .

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглядати справу без його участі та участі позивача.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та просила суд відмовити в його задоволені, посилаючись на те, що підстав для задоволення не має.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 1 Постанови ПВС України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно наданого Свідоцтва про народження НОМЕР_1 , видане російською мовою, ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Чугуїв, Харківської області народився « ОСОБА_1 », батьками якого вказані також російською мовою « ОСОБА_12 » та « ОСОБА_13 » (т. 1 а.с. 17). Шлюб між батьками зареєстровано 02 лютого 1974 року, на підтвердження чого надано Свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_2 , і після реєстрації шлюбу ОСОБА_13 присвоєно прізвище російською мовою « ОСОБА_14 » (т. 1 а.с. 18).

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_6 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_3 (т. 1 а.с. 20). ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_4 (т. 1 а.с. 22).

Як вбачається з заповненої російською мовою домової книги в будинку АДРЕСА_1 в різний час було зареєстровано проживання ОСОБА_6 , 1934 р.н., ОСОБА_15 , 1936 р.н., ОСОБА_3 , 1936 р.н., та ОСОБА_1 , 1970 р.н.

Отже, зміст наведених документів свідчить, що матір`ю позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Батько позивача ОСОБА_6 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_7 та дружиною ОСОБА_4 в березні 1963 року побудували будинок АДРЕСА_2 .

В подальшому рішенням Народного суду м. Чугуєва Харківської області від 21.08.1964 у справі № 2-249, за позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про визнання права власності на 1/4 частину будинку задоволено і за ОСОБА_4 визнано право власності на 1/4 будинку, розташованого в АДРЕСА_3 та який належить на праві власності в розмірі 1/2 частини будинку ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 26).

Тобто, відповідно до рішення суду від 21.08.1964 право спільної часткової власності на вказаний будинок розподілялось наступним чином: ОСОБА_7 належало право власності на 1/2 частину будинку; ОСОБА_6 - на 1/4 частину будинку і ОСОБА_9 1/4 частина будинку.

Після цього, ухвалою Народного суду м. Чугуєва Харківської області від 28.12.1964 у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про реальний поділ будівлі затверджено мирову угоду на умовах, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 сплатять до 10.05.1965 ОСОБА_4 1200 рублів в рахунок її 1/4 частини будинку, розташованого в АДРЕСА_3 . Зазначена ухвала набрала законної сили 08.01.1965 (т. 1 а.с. 23, 24).

Також позивачем надано копію мирової угоди від 28.12.1964 та квитанцію від 12.05.1965 серії АВ № 008552, яка виписана судовим виконавцем Народного суду м. Чугуєва Харківської області, та, яка засвідчує сплату на користь ОСОБА_4 грошових коштів в розмірі 1200 грн. (т. 1 а.с. 24, 25).

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, в даному випадку є підстави вважати виконаними умови мирової угоди, що засвідчена ухвалою Народного суду м. Чугуєва Харківської області від 28.12.1964, яка набрала законної сили.

З огляду на викладене, ОСОБА_4 фактично визнала право власності на 1/4 частки будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в обмін на грошову компенсацію.

Позивач зазначає, що ОСОБА_4 змінила прізвище на " ОСОБА_8 ".

Також судом встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 відбулася зміна номеру будинку на АДРЕСА_1 , про що зазначено у довідках КП «Чугуївське МБТІ».

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.11.2009, спадкоємицею всього майна ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його дружина ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 29). Зазначені обставини відображені у витягу про державну реєстрацію прав, а також зазначено про право власності на 1/4 частки будинку за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 .

Згідно договору дарування 7/12 частин житлового будинку від 15.12.2012, укладеного між, з однієї сторони, ОСОБА_17 та ОСОБА_3 дарувальники, і з другою стороною, ОСОБА_1 обдарований, ОСОБА_1 прийняв у власність 7/12 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 39-42). Право власності на 7/12 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 , що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, внесено запис від 09.10.2010, яким визначено право власності 1/4 частки житлового будинку, за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 на підставі рішення Чугуївського міського народного суду від 21.08.1964 по справі №2-249.

Однак, всупереч викладеному 09.10.2010 КП «Чугуївське міжміське бюро технічної' інвентаризації», не маючи жодних відомостей про ухвалу суду про затвердження мирової угоди щодо 1/4 частини будинку, про що чи навмисно чи свідомо не повідомила ОСОБА_4 зареєструвало право власності ОСОБА_4 . В свою чергу 04.04.2017 державним реєстратором - державним нотаріусом Оксендлєр О.Б., яка знала про наявність ухвали суду від 28.12.1964 про затвердження вказаної мирової угоди, було прийнято рішення про реєстрацію права власності на 1/4 частину вказаного будинку на померлу ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , хоча при тому нотаріус не вчиняла жодних нотаріальних дій. А 16.05.2017 державним нотаріусом Оксендлєр О.Б. було видано ОСОБА_2 , як спадкоємниці ОСОБА_5 , свідоцтво про право на спадщину на спірну частину вказаного будинку. І тоді ж державним реєстратором - державним нотаріусом Оксендлєр О.Б. було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на 1/4 частину вказаного будинку за ОСОБА_2 .

Факт безпідставності реєстрації права власності ОСОБА_5 на частину вказаного будинку тим самим свідчить про порушення вимог ст. 24 Закону Україні «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державним реєстратором - державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контри Харківської області Оксендлєр О.Б. при прийнятті нею рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 . Оскільки в дійсності відповідно до викладеного ОСОБА_5 таке право не належало, а отже державна реєстрація цього права має бути скасована судом.

Крім того, як вбачається із свідоцтва про смерть ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а отже в березні 2017 року державний реєстратор в принципі не могла прийняти рішення про реєстрацію на померлу ОСОБА_5 права власності на вказаного будинку. Смерть ОСОБА_5 припинила її правосуб`єктність і з часу своєї смерті вона перестала бути учасником цивільних відносин і отже не могла звернутись з відповідною заявою про реєстрацію права власності. А це свідчить про те, що державний реєстратор - державний нотаріус Оксендлєр О.Б. всупереч ст. 2, 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та всупереч п. 6 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень прийняла 04.04.2017 рішення про реєстрацію права власності на частину будинку за померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 . Крім того, державний нотаріус Оксендлєр О.Б., приймаючи 04.04.2017 рішення про державну реєстрацію права померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 на спірну частину будинку, при цьому жодних нотаріальних дій, які передбачені ст. 34 Закону України «Про нотаріат», не вчиняла.

Як встановлено з довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, прийнято рішення Державним реєстратором Реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області від 13.05.2015 року № 21250177, яким визначено право власності 1/4 частки житлового будинку, за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 на підставі рішення суду від 21.08.1964 року (т. 1 а.с. 35). При цьому суд зазначає, що зазначене рішення Державним реєстратором Реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області від 13.05.2015 № 21250177 було внесено у зв`язку з набуттям чинності Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", положеннями якого передбачено внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ретельно вивчивши наявні в справі докази та проаналізувавши вищезазначені факти, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішення КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації від 09.10.2010 про державну реєстрацію права приватної власності на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 та скасувати рішення державного реєстратора - державного нотаріуса Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області Оксендлєр Ольги Борисівни № 34616153 від 04.04.2017 про державну реєстрацію права приватної спільно часткової власності на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 , тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Після смерті ОСОБА_5 11.10.2014 з заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_2 як спадкоємець першої черги (т. 2 а.с. 48, 49). Факт родинних відносин між померлою та спадкоємцем підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_5 , Свідоцтвом про народження НОМЕР_6 (т. 2 а.с. 56). На підтвердження права власності на частину будинку, що належав померлій ОСОБА_18 було надано рішення суду від 21.08.1964, хоча ухвалою Народного суду м. Чугуєва Харківської області від 28.12.1964 у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про реальний поділ будівлі затверджено мирову угоду на умовах, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 сплатять до 10.05.1965 ОСОБА_4 1200 рублів в рахунок її 1/4 частини будинку, розташованого в АДРЕСА_3 . 16.05.2017 ОСОБА_2 отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом (т. 2 а.с. 77).

Таким чином, судом встановлено, що право власності частини будинку, яка належала ОСОБА_18 , після сплати коштів по мировій угоді не було скасовано, а тому і було об`єктом спадщини.

З урахуванням встановленого, свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 серія та номер №1-1144, НМО № 025256, видане 16.05.2017 Чугуївською державною нотаріальною конторою Харківської області ОСОБА_2 є недійсним і відповідно рішення державного реєстратора - державного нотаріуса Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області Оксендлєр О.Б. від 16.05.2017 № 35191933 про державну реєстрацію права приватної спільної часткової власності на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 підлягає скасуванню.

Після смерті ОСОБА_3 . 04.09.2016 ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (т. 1 а.с. 39). Спадщина складалась з частиною житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією КП «Чугуївське МБТІ» (т. 1 а.с. 103).

Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 є її син ОСОБА_19 позивач по справі, оскільки чоловік померлої помер раніше за неї. Факт родинних відносин між померлим спадкоємцем підтверджений судом.

Отже, відповідно до наведеного ОСОБА_6 був первісним власником спірної 1/4 частини вказаного будинку і рішенням суду від 21.08.1964 спірна частина вказаного будинку перейшла від ОСОБА_6 до ОСОБА_9 і відповідно до ухвали суду про затвердження між сторонами мирової угоди 1/4 спірна частина вказаного будинку була відчужена ОСОБА_9 за 1200 крб. на користь ОСОБА_6 , а у зв`язку зі смертю ОСОБА_6 і прийняттям ОСОБА_3 відкритої після нього спадщини спірна 1/4 частина вказаного будинку перейшла в порядку спадкування за законом у власність ОСОБА_3 - матері позивача по цій справі, та в подальшому у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 і прийняттям ОСОБА_1 відкритої після неї спадщини спірна 1/4 частина вказаного будинку перейшла в порядку спадкування за законом у власність ОСОБА_1 і є підставою для визнання судом в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 права власності на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 .

З аналізу вказаних норм законодавства слідує, що позивач є єдиним спадкоємцем.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження під час розгляду справи і тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: КП «Чугуївське МБТІ», державний реєстратор державний нотаріус Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області Оксендлєр Ольга Борисівна, Чугуївська державна нотаріальна контора Харківської області, Відділ державної реєстрації Чугуївської міської ради Харківської області, про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, визнання недійсним свідоцтва про право власності на спадщину та скасування рішення державного реєстратора задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як між сином та матір`ю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Скасувати рішення КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації від 09.10.2010 про державну реєстрацію права приватної власності на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 .

Скасувати рішення державного реєстратора - державного нотаріуса Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області Оксендлєр Ольги Борисівни № 34616153 від 04.04.2017 про державну реєстрацію права приватної спільно часткової власності на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 .

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 серія та номер №1-1144, НМО № 025256, видане 16.05.2017 Чугуївською державною нотаріальною конторою Харківської області ОСОБА_2 .

Скасувати рішення державного реєстратора - державного нотаріуса Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області Оксендлєр О.Б. від 16.05.2017 № 35191933 про державну реєстрацію права приватної спільної часткової власності на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя

Повний текст рішення виготовлений 27.11.2023.