Номер провадження: 22-ц/813/5087/23
Справа № 1512/2-1287/11
Головуючий у першій інстанції Бескровний Я. В.
Доповідач Пузанова Л. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Пузанової Л.В.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Ігнатенко П.Я.,

секретар Зєйналова А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені якої діє ОСОБА_2 , на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2022 року, у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Консалт Солюшнс про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У серпні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю Консалт Солюшнс звернулося до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених вимог товариство посилалося на те, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2011 року у наведеній справі позов ПАТ «Ерсте-банк» до ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 06.09.2007 року в розмірі 407 376,63 доларів США.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08 липня 2021 року, резолютивну частину якої змінено постановою Одеського апеляційного суду від 05 липня 2022 року, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про заміну сторони її правонаступником задоволено та замінено сторону стягувача - Публічне акціонерне товариство «Ерсте-Банк», правонаступником якого було Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», її правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» у виконавчому провадженні за виконавчими документами, виданими Київським районним судом м.Одеси у справі № 1512/2-1287/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Після отримання матеріалів кредитної справи від ПАТ «Фідобанк» ТОВ «Консалт Солюшенс» було встановлено відсутність оригіналу виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 .

За наданою Управлінням забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) інформацією, у період з 03.07.2015 року по 06.10.2017 року у Відділі примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебувало виконавче провадження № 47993755 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1287/11 від 10.09.2014, виданого Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» грошових коштів у розмірі 407 376,63 доларів США; у період з 14.05.2013 року по 10.06.2019 року у Другому Київському відділі державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебувало виконавче провадження № 38214041 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1287 від 19.08.2011, виданого Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте Банк» грошових коштів у розмірі 1 820грн, за яким 10.06.2019 була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомило, що 06.10.2017 року у виконавчому провадженні №47993755 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Доказів направлення виконавчого листа стягувачеві надано не було, а матеріали виконавчих проваджень знищені через закінчення строку зберігання.

За наданою ПАТ «Фідобанк» інформацією, ним постанови про повернення виконавчих документів та виконавчих листів отримано не було.

Відповідно до Автоматизованої системи виконавчих проваджень на даний час відкритих виконавчих проваджень, за якими боржником є ОСОБА_1 , а стягувачем Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» або Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», немає, отже, не перебувають на примусовому виконанні і виконавчі листи у справі № 2-1287/11, видані Київським районним судом м. Одеси.

Посилаючись на те, що відсутність активних виконавчих проваджень, враховуючи факт відсутності оригіналів виконавчих документів в матеріалах кредитної справи, органах державної виконавчої служби, попереднього стягувача та в матеріалах судової справи, свідчить про втрату виконавчих листів у справі № 2-1287/11, виданих Київським районним судом м. Одеси щодо боржника ОСОБА_1 , а також на те, що стягувач виконавчі документи не отримував, враховуючи запроваджену 20.05.2016 року тимчасову адміністрацію ПАТ «Фідобанк» та отримання ТОВ «Консалт Солюшенс» статусу стягувача після спливу трирічного терміну з дня винесення постанов про повернення виконавчих документів попередньому стягувачу, тому строк на повторне пред`явлення виконавчих документів до виконання було пропущено з поважних причин, заявник просив суд поновити строк для пред`явлення до виконання та видати дублікати виконавчих листів № 2-1287/11, виданих Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Фідобанк грошових коштів у розмірі 407 376,63 доларів США та на користь ПАТ Ересте Банк грошових коштів у розмірі 1 820 грн.

Ухвалою Київського районного м. Одеси від 28.12.2022 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 23 лютого 2023 року про виправлення описки, ТОВ «Консалт Солюшенс» поновлено строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання та видано дублікати виконавчих листів № 2-1287/21, виданих Київським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» грошових коштів у сумі 407376,63 доларів США та про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте Банк» грошових коштів у сумі 1 820 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Павельченко Ігор Віталійович, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ Консалт Солюшнс відмовити у повному обсязі.

Доводи скарги обґрунтовані тим, що висновки суду в спірних правовідносинах не відповідають обставинам справи, зокрема зроблені без врахування факту видачі судом у цій справі дублікатів наведених виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання ухвалами від 03 липня 2014 року та 10 жовтня 2014 року, та висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 19.04.2021 року у справі № 2-1316/285/11, відповідно до яких єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата, а сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі виконавчої служби не свідчить про те, що його було втрачено. Обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Також зазначив, що в процесі виконавчого провадження була реалізована належна боржнику квартира і на рахунок стягувача були перераховані кошти у сумі 1 152 642,49 грн. У зв`язку із частковим виконанням рішення суду і відсутності у боржника іншого майна, належного йому на праві власності, на яке можливо звернути стягнення, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у м. Києві 23 листопада 2012 року винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Наведені обставини щодо зменшення суми стягнення не були враховані як при повторному поданні стягувачем заяви про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строків для пред`явлення їх до виконання, так і при розгляді відповідної заяви судом першої інстанції.

Щодо наявності підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання зазначив, що наведені в ухвалі та визнані поважними причини пропуску строку, зокрема відсутність доказів надіслання виконавчого листа стягувачеві внаслідок знищення матеріалів виконавчих проваджень через закінчення строку зберігання є припущенням суду, оскільки такі матеріали могли містити не лише квитанцію про направлення виконавчого листа разом із постановою про повернення виконавчого документа, а і розписку стягувача (ПАТ Фідобанк) про отримання виконавчих листів безпосередньо від органів державної виконавчої служби.

Також вважає, що стягувачем пропущено встановлений частиною п`ятою статті 12 Закону України Про виконавче провадження трирічний строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання після його переривання внаслідок повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, оскільки стягувачем майже протягом п`яти років не було вчинено жодних дій, які б були спрямовані на виконання рішення суду, в той час як про втрату виконавчих листів ТОВ Консалт Солюшнс було відомо з огляду на складений акт прийому-передачі оригіналів документів від 03.02.2021 року, в якому встановлено відсутність наведених виконавчих листів.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю Консалт Солюшнс викладені в ній доводи не визнало, висновки суду у спірних правовідносинах вважає правильними та обґрунтованими.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених статтею 365 ЦПК України, апеляційний суд зробив висновок про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судове рішення мотивовано тим, що з урахуванням відсутності у відділі державної виконавчої служби належних доказів на підтвердження відправлення та вручення стягувачу оригіналів виконавчих листів, виданих Київським районним судом м.Одеси стосовно ОСОБА_1 та відсутності таких доказів у ПАТ Фідобанк, правонаступником якого є ТОВ Консалт Солюшенс, доведеним є факт втрати зазначених виконавчих документів. Суд дійшов висновку, що втрата виконавчих листів, відсутність доказів направлення або вручення стягувачу вказаних виконавчих документів, обов`язковість виконання судових рішень, а також об`єктивна неможливість звернення ТОВ Консалт Солюшенс до суду із цією заявою до набрання статусу стягувача у виконавчому провадженні за вказаними виконавчими документами є обставинами, що стали поважною причиною пропуску стягувачем строку для пред`явлення цього виконавчого листа до виконання.

В процесі розгляду справи суд встановив, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2011 року у справі № 1512/2-1287/11 позов ПАТ «Ерсте-банк» до ОСОБА_1 було задоволено. Судом вирішено стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 014/1975/74/04360 від 06.09.2007 року в розмірі 407 376,63 доларів США.

19 серпня 2011 року, на підставі вищевказаного рішення суду, стягувачу були видані виконавчі листи.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08 липня 2021 року у справі № 1512/2-1287/11 було задоволено заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» про заміну сторони виконавчого провадження. Суд ухвалив замінити стягувача - Публічне Акціонерне товариство «Фідобанк» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» у виконавчих документах №2-1287/11, виданих Київським районним судом м. Одеси 10.09.2014 року про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 05 липня 2022 року апеляційну скаргу адвоката Павельченка І.В., діючого від імені ОСОБА_1 було задоволено частково. Суд постановив ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 08 липня 2021 року змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції: «Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про заміну сторони її правонаступником задовольнити. Замінити сторону стягувача Публічного акціонерного товариства «Ерсте-Банк», правонаступником якого було Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», її правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» у виконавчому провадженні за виконавчими документами, виданими Київським районним судом м.Одеси у справі № 1512/2-1287/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.»

Згідно із пунктом 11 витягу з акту прийому-передачі оригіналів документів від 03.02.2021, оригінали виконавчих листів в кредитній справі № 014/1975/74/04360 від 06.09.2007 року у відношенні ОСОБА_1 відсутні.

ТОВ «Консалт Солюшенс» звертався до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області із запитами щодо перебування виконавчих листів на виконанні та отримав відповідь Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про те, що:у період з 03.07.2015 по 06.10.2017 у Відділі примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебувало виконавче провадження № 47993755 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1287/11 від 10.09.2014, виданого Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» грошових коштів у розмірі 407 376,63 доларів США.

У період з 14.05.2013 по 10.06.2019 у Другому Київському відділі державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебувало виконавче провадження №38214041 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1287 від 19.08.2011, виданого Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ерсте Банк» грошових коштів у розмірі 1 820 гривень, за яким 10.06.2019 була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

На запит заявника, ВПВР УЗПВР Південного МУМЮ (м. Одеса) повідомило, що 06.10.2017 року у виконавчому провадженні №47993755 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Доказів направлення виконавчого листа надано не було, а матеріали виконавчих проваджень знищені через закінчення строку зберігання.

В той же час, з відповіді ПАТ «Фідобанк» вбачається, що постанови про повернення виконавчих документів разом із виконавчими листами товариство не отримувало.

На час відкриття виконавчого провадження №47993755 (03 липня 2015 року) діяв Закон України «Про виконавчепровадження» від 21квітня 1999року (далі - Закон №606-XIV). Тоді як на час повернення виконавчого документа стягувачеві (постанова від 06 жовтня 2017 року) та на час звернення заявника до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа і поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання вже діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року(далі - Закон № 1404-VIII), який набрав чинності 05 жовтня 2016року.

Відповідно до пункту 7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

З огляду на зміст частини першої статті 11 Закону № 1404-VIII, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - це період часу, в межах якого стягувач має право пред`явити виконавчий документ до примусового виконання.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII; аналогічний припис містився в частині другій статті 24 Закону № 606-XIV).

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів:у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, приписи підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIІІ Перехідні положеннят ЦПК України не суперечать приписам частини шостої статті 12 Закону України Про виконавче провадження та частини першої статті 433 ЦПК України. Зазначені приписи перехідних положень вказаного кодексу не забороняють суду одночасно розглянути та вирішити поставлені у заяві стягувача питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дубліката такого документа у разі його втрати або розглянути питання про видачу дубліката втраченого виконавчого документа після того, як суд поновив строк для пред`явлення цього документа до виконання.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові від 21.08.2019 року у справі №2-836/11 Велика Палата Верховного Суду виклала висновок про те, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Отже, вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа у цій справі залежить від наявності підстав для поновлення строку для його пред`явлення до виконання, який як правильно визначив суд закінчився.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції прозахист правлюдини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України№5-рп/2013від 26 червня 2013року у справі № 1-7/2013, виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили (рішення КонституційногоСуду Українивід 27січня 2010року №3-рп/2010 у справі № 1-7/2010).

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Судом встановлено, що виконавчий лист був направлений ПАТ Фідобанк як кредитором для примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області та не повертався до нього після винесення державним виконавцем постанови про його повернення без виконання на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України Про виконавче провадженняв жовтні 2017 року.

За приписами пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на час винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого листа без виконання, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

За правилами частини першої статті 28 Закону України Про виконавче провадження в редакції Закону №1404-УІІІ від 02.06.2016року, що діяв на час повернення виконавчого документа стягувачу, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З огляду на викладене, належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом з направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року в справі № 2515/739/2012, від 12 березня 2018 року в справі№ 583/1828/17-ц, від 24 жовтня 2018 року в справі № 201/15305/14-ц, від 22 січня 2020 року в справі № 2-1693/10, від 28.05.2020 року у справі №1003/6035/12 та інших.

Як встановив суд першої інстанції, виконавчий лист було пред`явлено до виконання, проте згодом державний виконавець прийняв рішення про його повернення. Доказів, що оригінал виконавчого документа був вручений стягувачу в спосіб і порядок, визначений Законом, матеріали справи не містять.

Враховуючи, що факт обізнаності кредитора, яким до його заміни на Товариство з обмеженою відповідальністю Консалт Солюшенс було ПАТ Фідобанк, щодо повернення йому виконавчого листа матеріалами справи та належними доказами, якими є виключно квитанція про його відправлення державним виконавцем та рекомендоване повідомлення про вручення цього поштового відправлення, судом не встановлено, а навпаки- визнано, що зазначені докази відсутні, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для поновлення заявнику пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та для видачі дубліката виконавчого листа, оригінал якого є втраченим.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує висновки Верховного Суду, викладені у його постановах, зокрема, у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі №2-6471/06, про те, що сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних та достатніх доказах і як такі, що висновків суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Зокрема, доводи скаржника про те, що обставини, вказані в заяві (необізнаність щодо закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого листа впродовж тривалого часу) не свідчать про наявність виключних непереборних обставин, які не залежали від волі стягувача та заважали йому вчасно звернутись до державного виконавця для примусового виконання рішення суду, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки передавши виконавчий лист органу державної виконавчої служби для виконання, банк як кредитор вчинив залежну від його волі дію щодо порушення процедури примусового виконання судового рішення. Іншими обов`язками, зокрема обов`язком здійснювати контроль за ходом виконавчого провадження, сторони виконавчого провадження, в тому числі стягувач, законом не наділені. Передавши виконавчий лист державному виконавцю, стягувач тим самим перервав перебіг строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно із частиною третьою статті 23 Закону України Про виконавче провадження, у разі повернення виконавчого документа стягувачу узв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення виконавчого документа до виконанняпісля переривання встановлюється з дня його повернення.

Отже, оскільки факт повернення виконавчого листа ПАТ Фідобанк в жовтні 2017 року у цій справі не встановлений, відсутні підстави вважати, що строк його пред`явлення до виконання поновлювався та у заявника, в тому числі і у його правонаступника -нового кредитора, виник обов`язок пред`являти виконавчий лист до виконання повторно після переривання строку.

Не є підставою для скасування судового рішення і та обставина, що в процесі виконавчого провадження, а саме: 02 липня 2012року відбулося часткове погашення боргу ОСОБА_1 за кредитними зобов`язаннями у спірних правовідносинах шляхом реалізації на прилюдних торгах квартири АДРЕСА_1 , оскільки при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа судом відтворюється його зміст відповідно до змісту судового рішення, на підставі якого цей виконавчий документ виданий.

При цьому колегія суддів враховує, що в процесі примусового виконання зазначеного виконавчого документа сторони виконавчого провадження, в тому числі боржник, не позбавлені можливості заявити про часткове виконання судового рішення, надавши відповідні документи, а в разі виникнення спору з приводу залишку заборгованості (його розміру), - звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у виконаній частині.

Необґрунтованими суд апеляційної інстанції вважає також твердження скаржника про те, що ТОВ Консалт Солюшенс про втрату виконавчих листів було обізнаним з моменту складання 03.02.2021року акту приймання-передачі оригіналів документів з первісним кредитором, враховуючи, що факт відсутності виконавчих листів у первісного кредитора з очевидною достовірністю не свідчив про втрату виконавчих документів, адже встановлено, що останній передав ці виконавчі документи до органу державної виконавчої служби та вважав їх такими, що перебувають на виконанні.

Натомість ТОВ Консалт Солюшенс вчинило достатньо дій для з`ясування цього питання, звернувшись з відповідними запитами як до первісного кредитора, так і до органів державної виконавчої служби, а в наступному і до суду.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції зробив висновок, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ Консалт Солюшенс відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені якої діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л. В. Пузанова

Судді: Л.П. Воронцова

П.Я. Ігнатенко

Повний текст постанови складено 22 травня 2023 року

Суддя Л.В. Пузанова