Справа № 296/4265/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючої судді - Петровської М.В.,

за участю:

cекретаря судового засідання - Поливаної А.А.,

позивачки - ОСОБА_1 ,

свідків - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої, з урахуванням заяви поданої в порядку усунення недоліків позовної заяви, просить визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову позивачка зазначає, що її батьком ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя, а саме 26 листопада 1970 року було отримано квартиру АДРЕСА_1 , в якій також зареєстровані вона та відповідач по справі ОСОБА_4 . Також вказує, що ОСОБА_4 не проживає в помешканні за місцем реєстрації, не несе витрат на його утримання, при цьому, його місце проживання їй невідоме. Особистих речей ОСОБА_4 в квартирі немає. Реєстрація відповідача у вказаній вище квартирі створює перешкоди в користуванні нею, зокрема позбавляє можливості оформити субсидію на комунальні послуги.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 04 липня 2023 року у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін та призначено судове засідання.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 11 жовтня 2023 року, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, задоволено клопотання позивачки ОСОБА_1 про виклик та допит свідків.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Додатково вказала, що відповідач по справі ОСОБА_4 є сином її сестри ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також зазначила, що ОСОБА_4 ніколи не проживав за місцем реєстрації, виховувався батьком, при цьому, адреса його місця перебування їй невідома. В квартирі АДРЕСА_1 , вона проживає одна.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про причини неявки та їх поважність суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву не подавав. Про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку за адресою реєстрації місця проживання та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі Судової влади України.

Згідно з ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення позивачки, оцінивши показання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 26 листопада 1970 року було видано ордер №49 серії 023 громадянину ОСОБА_5 , сім`я якого складається з 3 людей, на 2 кімн. загальною житловою площею 29,45 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1 .

У відповідності до наявних в матеріалах справи копій свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_2 , та свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дочкою ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 01 червня 1985 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до акту, складеного працівниками ТОВ Керуюча компанія КомЕнерго-Житомир від 28 березня 2023 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з дати реєстрації місця проживання - більше десяти років.

Оскільки ОСОБА_4 не проживає в помешканні наданому батьку позивачки на підставі ордеру №49, остання звернулась до суду із цим позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Нормами статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч.4 ст.9 Житлового кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.61 Житлового кодексу України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.64 Житлового кодексу України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно ст.ст.71, 72 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , пояснила, що проживає в АДРЕСА_3 , та є двоюрідною сестрою батька позивачки ОСОБА_1 . Також вказала, що ОСОБА_4 є сином її двоюрідної племінниці ОСОБА_8 , при цьому, його вона бачила всього кілька разів, востаннє більше десяти років тому, за місцем реєстрації він не проживав жодного дня.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , пояснила, що проживає в АДРЕСА_4 , та підтримує з позивачкою добросусідські відносини. Їй відомо, що ОСОБА_4 є сином сестри ОСОБА_1 - ОСОБА_9 , яка вже померла. Також вказала, що ОСОБА_4 за зареєстрованим місцем проживання вона ніколи не бачила, в квартирі ОСОБА_1 проживає одна.

Суд також бере до уваги, що наявність реєстрації відповідача ОСОБА_4 (без проживання) у квартирі, яка була надана померлому батьку позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_5 на підставі ордеру №49 від 26.11.1970, та в якій позивачка зареєстрована, створює перешкоди ОСОБА_1 у користуванні житлом та у отриманні субсидії, а також покладає на позивачку обов`язки зі сплати додаткових коштів за комунальні послуги, нести інші витрати по утриманню нерухомого майна, які б мав нести, в тому числі, і відповідач ОСОБА_4 .

Враховуючи наведене у сукупності, підтвердження показами свідків та актом від 28 березня 2023 року факту не проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у квартирі АДРЕСА_1 , понад десять років, відсутність встановлених судом поважних причин його не проживання понад шість місяців, суд дійшов висновку про визнання відповідача ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням та задоволення позову.

Керуючись ст.ст.263-265, 268, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Цивільний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23 листопада 2023 року.

Головуючий суддя М. В. Петровська