Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання Бомбушкар В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, який мотивує тим, що 219.01.2017 року вона уклала шлюб з відповідачем. У шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причиною розпаду сім`ї стало те, що протягом тривалого часу стосунки між ними руйнувалися, на грунті протилежних поглядів на сімейне життя між ними зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Через постійні конфлікти та суперечки спільне життя стало неможливим. Сторони тривалий час проживають окремо. Син постійно проживає з позивачкою. Позивач зазначає, що за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки у як неї, так і у відповідача на грунті протилежних проглядів на сімейне життя втрачено почуття любові. Збереження сім`ї є неможливим, а розлучення єдиний вихід зберегти адекватне сприйняття сном сімейних цінностей.

Також позивач зазначає, що вони з відповідачем не досягли жодних домовленостей щодо того, в який спосіб відповідач буде виконувати свій матеріальний обов`язок перед дітьми та відповідно, який розмір аліментів сплачуватиме на їх утримання. Вказує, що дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий рівень позивач самостійно не зможе забезпечити, а відповідач здоровий і працездатний і може сплачувати аліменти. Інших утриманців відповідач немає, працює в м. Київ.

А тому на підставі вищенаведеного просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі доходу щомісячно, з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, та без участі позивача, у якій зазначила, що позовні вимоги просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У матеріалах справи наявна заява відповідача згідно якої він просить провести розгляд справи без його участі, а також просить позовну заяву задовольнити

Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено по справі, 19.01.2017 року сторони уклали шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданим Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

У шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

Як встановлено згідно зазначених у позовній заяві пояснень позивача, та не спростовано відповідачем, сторони проживають окремо, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства сторони не ведуть.

Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, зазначаючи, що на грунті протилежних поглядів на сімейне життя шлюб їхні шлюбні стосунки погіршилися, між ними зникло взаєморозуміння і взаємоповага, втрачено почуття любові. Кожен із подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, а тому збереження шлюбу між нею та відповідачем є неможливим.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно із ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

При визначенні розміру аліментів суд, враховує, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, а також враховує стан здоров`я дитини, матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством.

Відповідач перебуває у працездатному віці, інших утриманців немає, згідно поданого до суду клопотання від 05.12.2022 року просить позов задовольнити, тобто визнає заявлені позивачкою вимоги.

А тому враховуючи наведене, суд уважає, що з ОСОБА_2 слід стягнути в користь позивачки аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду 20.09.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки сплачений судовий збір в розмірі 992,40 грн., а також на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст. 24, 112, 160-161, 180-182, 184, 191 СК України, ст. ст. 4, 6, 10, 12, 141, 228, 229, 247, 263, 265, 273, 274, 279, 352-353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 19 січня 2017 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено відповідний актовий запис № 57, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 мешканки АДРЕСА_3 , аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду 20 вересня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_3 , сплачений судовий збір в розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві грн. 40 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві грн. 40 коп.) грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.А. Придачук