Єдиний унікальний номер: 448/1481/22
Провадження № 2/448/79/23
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(повний текст)

15.11.2023 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Керницькій Л.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Мостиська державна нотаріальна контора Львівської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Штендер М.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що ОСОБА_3 належало наступне майно: земельна ділянка (середня земельна частка) площею 1,21 в ум.ка.га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Маломокрянської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Судововишнянська міська рада Яворівського району Львівської області), відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №3334, зареєстрованого 26.05.1997р. в Книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку).

Вказує, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після її смерті належну їй спадщину фактично прийняла позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років перед відкриттям спадщини та вважаються спадкоємцями четвертої черги спадкування за законом.

Зазначає, що через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу про право власності на зазначену спірну земельну ділянку позивачі позбавлені можливості реалізувати та оформити свої спадкові права в позасудовому порядку.

З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт проживання позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 1997 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: с.Великі Мокряни Яворівського району Львівської області, а також визнати за позивачами в рівних частках право на зазначену земельну ділянку площею 1,21 в ум.ка.га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Маломокрянської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Судововишнянська міська рада Яворівського району Львівської області), відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №3334 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, однак в матеріалах справи міститься ордер про надання правової допомоги, згідно якого їх інтереси представлятиме представник адвокат Штендер М.В. Також в матеріалах справи міститься клопотання адвоката Штендера М.В., в якому такий зазначає, що підтримує позовні вимоги своїх довірителів, просить розглядати справу за наявними матеріалами та без його (представника) участі.

Представник відповідача Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не заперечує щодо їх задоволення та просить здійснювати розгляд даної цивільної справи у їх відсутності.

Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Крім того, такий скерував інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 01.12.2022р. №70782895, з якої слідує, що після смерті ОСОБА_3 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заводилась; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 01.12.2022р. №70782907, з якої слідує, що спадкодавцем ОСОБА_3 за життя не складено ні заповіту, ні спадкового договору.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 2) роз`яснив, що справи про спадкування розглядаються за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на права та обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

З цих підстав суд вважає, що позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю та про визнання права власності на спадкове майно повинні розглядатися одночасно за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина внаслідок смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України 2003 року (ЦК), законами України "Про нотаріат", «Про міжнародне приватне право», іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Таким чином, з урахуванням тієї обставини, що спадщина ОСОБА_3 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до набуття чинності ЦК, але строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, то дані спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України 2003 року (ЦК).

До складу спадщини спадкодавця ОСОБА_3 входить право на земельну ділянку (середню земельну частку) площею 1,21 в ум.ка.га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Маломокрянської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Судововишнянська міська рада Яворівського району Львівської області), відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №3334, зареєстрованого 26.05.1997р. в Книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку).

Спадкодавець ОСОБА_3 за життя усім своїм майном, в тому числі зазначеною вище земельною ділянкою не розпорядилася.

У зв`язку з відсутністю заповіту спадкодавця ОСОБА_3 та відсутністю спадкоємців першої-третьої черг спадкування за законом спадщини, яка відкрилася внаслідок її смерті, право на спадкування такої в порядку ч.2 ст.1258 ЦК України отримали спадкоємці четвертої черги спадкування за законом, зокрема позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Матеріалами справи підтверджено, а тому суд вважає доведеним факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживали однією сім`єю з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 1997 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: с.Великі Мокряни Яворівського району Львівської області, вони були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки. Даний факт проживання позивачів з ОСОБА_3 однією сім`єю підтверджується довідкою №348, виданою 06.10.2022р. старостинським округом №3 Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області.

Встановлення зазначеного факту має юридичне значення, так як дає позивачам підстави для реалізації свого права на оформлення спадщини, тому суд вважає можливим позовні вимоги в цій частині задовольнити та встановити наступний факт, а саме те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживали однією сім`єю з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 1997 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: с.Великі Мокряни Яворівського району Львівської області.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час смерті проживала за адресою: с.Великі Мокряни Мостиського району. На час смерті разом з нею за вказаною адресою проживала позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Тобто, в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважаються такими, що прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 .

Згідно повідомлення Мостиської державної нотаріальної контори від 05.12.2022р. за №01-16/170, інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 01.12.2022р. №70782895, а також листа-повідомлення з Львівського державного нотаріального архіву від 02.06.2023р. №2380/01-30, відомо, що після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заводилась.

Спадкоємців попередніх черг спадкування за законом та інших можливих спадкоємців, які б претендували на спадщину ОСОБА_3 , крім позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , судом не встановлено.

В той же час, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку позивачі не можуть в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, у зв`язку із чим звернулися до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: повідомленням Мостиського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) від 04.09.2020р. №635/21.23-06-23 про наявність актового запису про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а/з №18 від 18.07.2004р.,складений виконавчим комітетом Маломокрянської сільської ради Мостиського району Львівської області; копією Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №3334, зареєстрованого 26.05.1997р. в Книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку); довідкою №348, виданою 06.10.2022р. старостинським округом №3 Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 01.12.2022р. №70782895; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 01.12.2022р. №70782907; листом-повідомленням з Мостиської державної нотаріальної контори від 05.12.2022р. №01-16/170; листом-повідомленням з Львівського державного нотаріального архіву від 02.06.2023р. №2380/01-30; копіями паспортів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , позивачів по справі; іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України).

Оскільки у зв`язку з вищевикладеними обставинами питання про право позивачів на спірне майно (земельну ділянку) не може бути вирішено в позасудовому порядку (нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину), тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання за ними (позивачами) права власності на вищевказане майно.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Положення ст.ст.81, 131 ЗК України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай).

З врахуванням викладеного, зокрема того, що судом достовірно встановлено, що позивачі є спадкоємцями за законом спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавиці ОСОБА_3 ; вони у передбачений законом спосіб (строк і порядок) прийняли дану спадщину; до складу спадщини спадкодавця ОСОБА_3 входить зазначена земельна ділянка; право ОСОБА_3 на спірну земельну ділянку було посвідчене Сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку), виданим і зареєстрованим у встановленому законом порядку, однак оригінал такого втрачено, суд приходить до висновку, що обраний позивачами спосіб захисту своїх порушених прав як визнання за ними в рівних частках права на спадкове майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав позивачів, а тому може бути застосований судом.

Узагальнюючи, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках права на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавиці ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206, ст.ст.258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Мостиська державна нотаріальна контора Львівської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживали однією сім`єю з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 1997 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: с.Великі Мокряни Яворівського району Львівської області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на 1/2 ідеальну частину земельної ділянки (середньої земельної частки) площею 1,21 в ум.ка.га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Маломокрянської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Судововишнянська міська рада Яворівського району Львівської області), відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №3334, зареєстрованого 26.05.1997р. в Книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку).

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на 1/2 ідеальну частину земельної ділянки (середньої земельної частки) площею 1,21 в ум.ка.га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Маломокрянської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Судововишнянська міська рада Яворівського району Львівської області), відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №3334, зареєстрованого 26.05.1997р. в Книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку).

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 24.11.2023р.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Львів, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с.Оліїв Зборівського району Тернопільської області, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Відповідач: Судововишнянська міська рада Яворівського району Львівської області, , місцезнаходження: 81340, м.Судова Вишня, пл.І.Франка, 14 Яворівського району Львівської області.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Мостиська державна нотаріальна контора Львівської області, місцезнаходження: 81300, м.Мостиська, вул.Грушевського, 22 Яворівського району Львівської області.

Суддя Ю.В. Кічак