Справа №274/1067/18 Головуючий у 1-й інст. Вдовиченко
Категорія 39 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

22 травня 2023 року м. Житомир

Житомирський апеляційний суд у складі судді Коломієць О.С., вирішуючи питання про відвід судді Трояновської Г.С., заявлений ОСОБА_1 у справі № 274/1067/18 за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О.

в с т а н о в и в :

В провадженні Житомирського апеляційного суду перебуває вказана вище цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 березня 2023 року.

17 травня 2023 року від скаржника надійшла заява про відвід головуючого судді Трояновської Г.С. В обґрунтування якого, скаржник зазначив, що апеляційний суд здійснює розгляд вказаної цивільної справи з порушенням норм процесуального законодавства, оскільки постановлена суддею ухвала від 01.05.2023 про залишення апеляційної скарги без руху є завідомо незаконною. Вважає, що між нею та суддею наявний конфлікт інтересів, так як суддя неодноразово розглядала справи за позовами ОСОБА_1 та ухвалювала упереджені та незаконні рішення. Вказане викликає сумніви у об`єктивності та неупередженості судді Трояновської Г.С.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 18 травня 2023 року заявлений скаржником ОСОБА_1 відвід визнано необґрунтованим, передано цивільну справу №274/1067/18 для вирішення питання про відвід на розгляд судді визначеному в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Перевіривши доводи заяви про відвід колегії суддів, вважаю, що підстав для задоволення відводу немає.

Положеннями ст.ст.36, 37, 39 ЦПК України передбачені підстави для відводу та самовідводу суддів.

Відповідно до приписів п.3, 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 4 статті 39 ЦПК України передбачено, що встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Отже, аналіз змісту вказаної норми свідчить про те, що, заявляючи відвід на підставі п.3, 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, учасник справи зобов`язаний надати докази щодо наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді або заінтересованості суддів у результаті розгляду справи.

Однак, на підтвердження вказаних обставин заявник не навела об`єктивні причини щодо наявності в діях судді фактору зацікавленості в результаті розгляду справи, а також не навела дійсні обставини, які б викликали сумнів в неупередженості або об`єктивності судді при розгляді відповідної справи.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що вона не погоджується з процесуальними рішеннями судді, прийнятими під час розгляду цієї справи та інших цивільних справ за заявами ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, заявником не наведено жодного доказу, на підставі якого можна було б зробити висновок про упередженість та необ`єктивність судді.

Згідно практики ЄСПЛ, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (Castillo Algar 44). Сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах; неприпустимими є гіпотези про можливий розвиток подій (Bulut).

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (п. 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09 листопада 2006 року зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Враховуючи наведене і приймаючи до уваги, що заявник обґрунтовує свою заяву про упередженість та необ`єктивність судді на не підтверджених жодними належними та допустимими доказами припущеннях, які не можуть бути підставою для відводу судді, а дійсних обставин для задоволення відводу або самовідводу не встановлено, жодних інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність підстав для відводу судді заявником не надано.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що заявлені підстави для відводу судді не ґрунтуються на законі та є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 381 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Трояновської Г.С. у справі № 274/1067/18 - відмовити.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя О.С. Коломієць