Номер провадження: 22-ц/813/2332/23
Справа № 497/1034/2021
Головуючий у першій інстанції Кравцова А. В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Сєвєрової Є.С., Цюри Т.В.,

за участю секретаря - Поворозко І.Ю.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

представника позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

від відповідача за первісним позовом Болградської міської ради Одеської області - не з`явились,

від відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 - не з`явились,

переглянувши справу №497/1034/2021 за позовом ОСОБА_1 до Болградської міської ради Одеської області, ОСОБА_3 про зміну черговості права на спадкування, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Болградського районного суду Одеської області від 01 листопада 2021 року у складі судді Кравцової А.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 14 червня 2021 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та на інше майно. Позивач зазначила, що перебувала з ОСОБА_4 у фактичних шлюбних відносинах з січня 1998 року до його смерті. Спадкову справу №185/2020 до майна померлого ОСОБА_4 заведено приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвою В.Б. за заявою ОСОБА_1 від 28 грудня 2020 року, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено у зв`язку з відсутністю родинних відносин. Спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_4 є син ОСОБА_3 , проте він останні 8-9 років з батьком не спілкувався, не провідував, допомоги не надавав. Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 25 березня 2021 року в справі №497/196/2021 встановлено факт проживання сім`єю як чоловіка та дружини її ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з січня 1998 року по день смерті ОСОБА_4 . Посилаючись на вказані обставини, позивач ОСОБА_1 просила:

змінити черговість права на спадкування після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати за ОСОБА_1 право на спадкування разом із спадкоємцем першої черги (а.с.1-6).

Ухвалою судді Болградського районного суду Одеської області від 15 червня 2021 року відкрито провадження у справі (а.с.47).

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав, звернувся до суду із зустрічним позовом про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити йому перешкод у доступі до житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та користуванні будинком. Відповідач вказав, що будинок було побудовано батьком до 1997 року, з ОСОБА_1 батько деякий час проживав, проте заповіт на її користь він не залишив (а.с.68-79).

Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 20 липня 2021 року зустрічний позов прийнято та об`єднано в одне провадження із первісним позовом (а.с.83).

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 01 листопада 2011 року:

первісний позов ОСОБА_1 задоволено; змінено черговість права на спадкування та визнано ОСОБА_1 спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із спадкоємцем першої черги сином спадкодавця ОСОБА_3 ;

в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено за недоведеністю наявності перешкод (а.с.155-159).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 січня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 та про задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 (а.с.161-163).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими за вимогами первісного позову, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. Підставами для задоволення позову про зміну черговості права на спадкування є сукупність юридичних фактів, проте судом не встановлено матеріальне забезпечення спадкодавця, тривалість здійснення вказаних дій та безпорадний стан спадкодавця. Померлий ОСОБА_4 отримував пенсію за віком у розмірі, більшому ніж ОСОБА_1 , мав грошові збереження та коштовності від першого шлюбу, син спадкодавця надавав кошти на лікування батька, поховання здійснювалося за рахунок коштів родичів померлого, які відшкодували ОСОБА_1 понесені нею витрати. Померлий ОСОБА_4 не був у безпорадному стані та не потребував особливого догляд тривалий час, наявна в справі довідка про догляд померлого свідчить проте, що померлий потребував такого за півроку до смерті, що не є тривалим часом. Щодо усунення перешкод у користуванні, то у цих вимогах відмовлено безпідставно, так як позивач заявила, що не пустить ОСОБА_3 у будинок та не визнає його спадкоємцем.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує наступним. Мешкала зі спадкодавцем більше 22 років однією сім`єю, вели спільний побут, мали спільний бюджет, що встановлено рішенням у справі №497/196/2021. Отримувана ОСОБА_1 пенсія більша ніж пенсія ОСОБА_4 . Відповідач ОСОБА_3 допомоги батькові не надавав, інший син ОСОБА_5 раз надіслав суму коштів, якої вистачило на одне відвідування лікарні. Ніхто з родичів з серпня 2019 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ніякої допомоги не здійснював. Померлого поховали в сімейному склепі в с. Котловина, родичі, які там мешкають, понесли витрати на поминальний обід та церковний обряд, інші витрати на поховання були понесені нею. Спадкодавець ОСОБА_4 повернувся з Росії у 1996 році, його перша дружина померла у 1997 році, свідок ОСОБА_6 після 1997 року в будинку не була та не може знати ні про грошові заощадження, ні про коштовності тощо. Хвороба ОСОБА_4 була тяжкою та потребувала догляду та супроводу до лікарні, що й забезпечувала саме ОСОБА_1 . Доводи щодо перешкод у користуванні будинком безпідставні, оскільки ОСОБА_3 багато років не приїздив до батька, станом здоров`я не цікавився, не допомагав, на похованні батька не був, сам знаходиться в Росії, будинком не користується (а.с.185-186).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду без змін з огляду на наступне.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 69 років.

Спадкову справу №185/2020 до майна померлого ОСОБА_4 заведено 28 грудня 2020 року Болградською районною нотаріальною конторою Одеської області за заявою ОСОБА_1 .

10 червня 2021 року у Спадковій справі №185/2020 надійшла заява ОСОБА_3 , 1974 року народження, підпис на якій посвідчений тимчасово виконуючим обов`язки нотаріуса міста Єкатеринбурга Свердловської області Російської Федерації, про прийняття спадщини померлого батька ОСОБА_4 .

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 25 березня 2021 року в справі №497/196/2021 за заявою ОСОБА_1 встановлено факт проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу не менше п`яти років до часу відкриття спадщини ОСОБА_1 , 1946 року народження, та спадкодавця ОСОБА_4 , 1951 року народження, а саме з січня 1998 року і до дня смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч.1 ст.1217 ЦК України).

Спадкування за законом здійснюється у разі: відсутності заповіту; повного або часткового визнання заповіту недійсним; неприйняття спадщини за заповітом чи відмови від неї; усунення спадкоємця за заповітом від права на спадкування; охоплення заповітом лише частини спадщини.

Заповіт ОСОБА_4 не залишив, тому спадкування здійснюється за законом.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1 ст.1238 ЦК України).

Черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини ( ч.1 ст.1259 ЦК України).

Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані (ч.2 ст.1259 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч.1 ст.1261 ЦК України).

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1264 ЦК України).

ОСОБА_3 як син ОСОБА_4 є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом.

ОСОБА_1 як особа, яка проживала зі спадкодавцем ОСОБА_4 однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, є спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про зміну черговості одержання права на спадкування за законом разом із спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з наявності правових підстав для зміни черговості одержання права на спадкування, оскільки такі підтверджені належними та допустимими доказами.

Судовим рішенням у справі №497/196/2021 встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з січня 1998 року і до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Проживання однією сім`єю передбачає спільне проживання, спільний побут, взаємні права та обов`язки, з огляду на що матеріальне забезпечення один одного в сім`ї ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було взаємним, рівно як і опікування один одним в тому числі й у період тяжкої хвороби ОСОБА_4 .

Суду не надано доказів того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не були сім`єю на протязі 22 років проживання разом, що матеріальне забезпечення ОСОБА_4 здійснювали інші особи, окрім нього самого та ОСОБА_1 як фактичною дружиною тощо.

ОСОБА_4 мав онкологічне захворювання, тяжкість якого безспірно передбачає допомогу як фізичну, так і моральну, опікування з боку інших у побуті, у зверненні за лікуванням, у переїздах тощо.

У період хвороби ОСОБА_4 проживав разом з ОСОБА_1 , яка як дружина надавала йому відповідну допомогу та опіку. У період хвороби ОСОБА_4 вже був особою похилого віку, який вже сам по собі передбачає потребу в допомозі та опікуванні. В справі відсутні докази того, що допомогу, опіку тощо у період непрацездатності за віком, а потому й у період тяжкої хвороби ОСОБА_4 надавали інші, крім ОСОБА_1 особи. Разові грошові перекази чи спілкування на відстані з великими часовими перервами у таких з боку синів, що тривалий час проживали за межами України та не приїздили до батька, не є наданням допомоги та опіки, яку потребує щоденно непрацездатна хвора людина.

У даній справі обставини, з якими закон пов`язує застосування частини 2 статті 1259 ЦК України, доведені.

Суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, правильно визначився зі спірними правовідносинами та нормами матеріального права, що такі регулюють, та дійшов обґрунтованого висновку про зміну черговості одержання ОСОБА_1 права на спадкування після смерті ОСОБА_4 разом із спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом ОСОБА_3 .

Що ж до вимог зустрічного позову, то не спростованим є те, що ОСОБА_3 тривалий час проживає за межами України, на похованні батька чи потому в Україні не був, тому не доведеним є те, що йому чиняться перешкоди у користуванні будинком, в якому за життя проживав батько та який наразі є спадковим майном.

Захист права власності від порушень, не позбавлених із позбавленням володіння, врегульовано статтею 391 ЦК України. Дана норма матеріального права передбачає негаторний позов, який може бути пред`явлений у межах строку існування правопорушення; якщо перешкоди усунуто, то відпадають і підстави на пред`явлення негаторного позову. На час розгляду даної справи існування правопорушення (факт існування перешкод, створюваних неправомірною поведінкою ОСОБА_1 ) не було доведено, що й мало наслідком відмову у зустрічному позові. Проте, у разі виникнення таких перешкод в подальшому ОСОБА_3 не позбавлений права звернення до суду з відповідним позовом в межах строку існування правопорушення.

Правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Болградського районного суду Одеської області від 01 листопада 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Болградської міської ради Одеської області, ОСОБА_3 про зміну черговості права на спадкування, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 травня 2023 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Є.С.Сєвєрова

Т.В.Цюра