Справа №464/5205/19
пр № 4-с/464/14/23
У Х В А Л А

про залишення скарги заяви без руху

19 травня 2023 року суддя Сихівського районного суду м.Львова БЕСПАЛЬОК О.А. розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на рішення, дії державного виконавця,

в с т а н о в и в :

адвокат Дуб О.Р. в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на рішення, дії державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Оглянувши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Згідно ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року (ред. від 03 червня 2016 року), враховуючи положення статті 383 ЦПК, суб`єктом оскарження може бути державний виконавець чи інша посадова особа державної виконавчої служби, які представляють орган державної виконавчої служби, зазначений у статті 3 Закону України «Про державну виконавчу службу», оскільки відповідно до частини другої статті 4 цього Закону державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом (пункт 5). Згідно зі статтею 26 ЦПК України сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов`язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи. Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси. (пункт 17).

Отже, належним суб`єктом оскарження у таких категорій справ є не орган державної виконавчої служби, а певна посадова особа - державний виконавець.

Як вбачається зі змісту скарги, заявник зазначив суб`єктом оскарження Залізничного відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в той час як суб`єктом оскарження в розумінні ст.450 ЦПК України може бути лише державний виконавець, дії або бездіяльність якого оскаржується або посадова особа державної виконавчої служби.

За таких обставин, заявнику у скарзі необхідно уточнити процесуальне становище зазначених у скарзі осіб та вказати його вірно, зазначивши повне ім`я (прізвища, ім`я, по батькові) суб`єкту оскарження (конкретну посадову особа).

Крім того, відповідно до п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити серед іншого, підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, заявником дану вимогу не виконано.

Також, заявнику необхідно уточнити зміст своїх вимог, з огляду на те, що пунктом 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року (ред. від 03 червня 2016 року) виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Проте, всупереч вимогам норми ч. 2 ст. 183 ЦПК України заявником не додано до скарги на дії державного виконавця докази її надіслання іншим учасникам справи.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року (ред. від 03 червня 2016 року) скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 185 ЦПК.

За нормами ст.185 ЦПК України, враховуючи вимоги ч.9 ст.10 ЦПК України, позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК України підлягає залишенню без руху, з наданням строку для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, скарга підлягає залишенню без руху, а заявнику необхідно надати строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.185,450 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії державного виконавця залишити без руху, надавши заявнику строк, який не може перевищувати п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення скарги без руху, для усунення зазначених недоліків.

Роз`яснити заявнику, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, скарга вважатиметься неподаною та буде її повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

СУДДЯ БЕСПАЛЬОК О.А.