24.11.2023
Справа № 642/3361/21
Провадження №2/642/802/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року Ленінський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Грінчук О.П.,

за участю секретаря Шрамко Н.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Вишневецької Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м.Харкові клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в:

У провадженні суду знаходиться позов Харківської міської ради до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії, а саме зобов`язати ОСОБА_2 здійснити за власний рахунок перебудову фасаду квартири АДРЕСА_1 шляхом знесення балкону та приведення фасаду будинку у стан, що існував до здійснення самочинного будівництва.

Від представника відповідача до суду надійшло клопотання про закриття провадження по справі, на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку із тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В обґрунтування клопотання вказала, що позивач звертається до суду як суб`єкт владних повноважень та на виконання управлінських функцій в частині контролю за утриманням житлових будинків та просить суд зобов`язати відповідача знести самочинно побудований балкон приватної квартири та привести фасад будинку в попередній стан. З огляду на це, відносини між сторонами є публічно-правовими, а тому вважає, що спір має розглядатися виключно за правилами адміністративного судочинства. Також вказує, що за змістом правовідносин позивача з відповідачем спір не має ознак приватно - правового, оскільки жодні майнові чи особисті немайнові права позивача та відповідача не порушує та не оспорює. Послалась на практику ВС у справах 161/14920/16-а від 11.04.2018, 464/5497/13-ц від 05.02.2020, 914/1092/18 25.06.2019, 459/3054/18 від 17.02.2021.

Представник позивача подала заперечення проти вказаного клопотання, які обгрунтувала тим, що позовні вимоги ХМР обгрунтовується не реалізацією повноважень суб`єкта владних повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, а необхідністю захисту права комунальної власності на земельну ділянку, що підтверджує приватноправовий характер спірних правовідносин. У даному випадку міська рада не здійснювала такого контролю та не приймала рішень, обов`язкових для виконання відповідачем, а спір пов`язаний із вирішенням питання щодо речового права, а тому підлягає розгляду в цивільному судочинстві. Даний позов обгрунтовується порушенням відповідачем вимог Цивільного кодексу України, Земельного кодексу та мотивується вимогою про знесення самочинного будівництва для захисту права комунальної власності на земельну ділянку. Послалась на практику ВС у справах №461/12052/15, 523/11508/18, 520/9253/17, 916/2791/13, 922/439/21.

У судовому засіданні представник відповідача клопотання підтримала, прохала його задовольнити.

Представник позивача підтримала подані нею заперечення проти клопотання представника відповідача.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про відмову у задоволенні заявленого клопотання, з огляду на таке.

Судом встановлено, що Харківська міська рада у позові прохала зобов`язати ОСОБА_2 здійснити за власний рахунок перебудову фасаду квартири АДРЕСА_1 шляхом знесення балкону та приведення фасаду будинку у стан, що існував до здійснення самочинного будівництва, а саме до характеристик раніше існуючого фасаду будинку, який носив системний характер, єдиний для всього будинку, визначений поверховим планом, що міститься в матеріалах справи КП «Харківське міське бюро інвентаризації».

Порушення законодавства у сфері благоустрою населений пунктів ОСОБА_2 було зафіксовано у Акті №174-А перевірки благоустрою міста Харкова від 04.12.2020, складеному Інспекцією з благоустрою Департаменту територіального контролю та земельних відносин Виконавчого комітету Харківської міської ради. В Акті зазначено, що вимоги Припису №174-П від 27.11.2020, виданого також Інспекцією, з строком усунення порушень до 03.12.2020, не виконані (а.с. 41)

За правилами частини першої статті 15 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Юрисдикція ж адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, зокрема, спори за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, установлених Конституцією та законами України, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення (частина друга статті 4, пункт 5 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) у редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій).

За змістом пункту 8 частини першої статті 3 КАС України (тут і далі - у редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) позивачем в адміністративній справі є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, визначених Конституцією та законами України (частина третя статті 6 КАС України).

Стаття 50 цього Кодексу визначає сторони в адміністративному процесі, якими є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень. Громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом (частини перша, друга, пункт 5 частини четвертої зазначеної статті).

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Звертаючись із цим позовом до суду, Харківська міська рада підставою вимоги про зобов`язання здійснити знесення самочинного балкону та приведення фасаду будинку в попередній стан зазначила те, що відповідач здійснив самочинне будівництво з порушенням будівельних норм і правил, без належного дозволу на будівництво об`єктів нерухомості, що призвело до істотного порушення Правил благоустрою міста Харкова. Також у відповідача відсутні документи, які підтверджують його право власності або право користування земельною ділянкою, на якій здійснено самочинне будівництво. Позов обґрунтовано порушенням вимог статті 376 Цивільного кодексу України(далі -ЦК України).

Державне регулювання та управління у сфері містобудування здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою та Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством (стаття 7 Закону України «Про основи містобудування», стаття 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та звернення до суду із цим позовом).

За змістом положень статей 25,26,31,33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у редакції, чинній на час звернення Харківської міської ради до суду із цим позовом, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження у галузі будівництва - щодо здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій та вирішення відповідно до законодавства спорів з питань містобудування, а у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища - щодо здійснення контролю за дотриманням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.

Виконавчими органами міських рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи міських рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади (стаття 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Разом з тим, позов пред`явлено Харківською міською радою з підстав порушення Правил благоустрою території міста.

Тобто цей позов про знесення самочинного будівництва обумовлено не реалізацією передбачених законами України повноважень суб`єкта владних повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, а захистом права комунальної власності, що свідчить про приватноправовий характер спірних правовідносин.

Здійснення такого державного контролю означає обов`язковість прийнятих за його результатами рішень для підконтрольного суб`єкта, що свідчить про владно-управлінський характер, а відтак і публічно-правову природу таких правовідносин. Натомість Харківська міська рада в межах наданих їй законами повноважень такого контролю не здійснювала, відповідних рішень, обов`язкових для виконання відповідачем, не приймала, приписів про усунення порушень не видавала, а спір, який є предметом цього судового розгляду, пов`язаний з вирішенням питання щодо речового права.

Таким чином, з урахуванням положень частини третьої статті6, пункту 5 частини четвертої статті50 КАС України у редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій, цей спір не відноситься до кола спорів, які підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічний висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі № 639/6261/13-ц).

Посилання відповідача на позиції Великої Палати Верховного Суду у постановах 161/14920/16-а від 11.04.2018, 464/5497/13-ц від 05.02.2020, 914/1092/18 25.06.2019, 459/3054/18 від 17.02.2021 судом спростовуються, оскільки у вказаних справах спори виникали з інших правовідносин, зокрема, коли управлінські приписи виносилися саме позивачами у справі.

У даному випадку позивач Харківська міська рада припис про усунення порушень та акт перевірки благоустрою м. Харкова не приймала, відповідні рішення були прийняті Інспекцією.

Таким чином, клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.255, 259, 260ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 24.11.2023.

Головуючий