ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2021 року по справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в порядку регресу, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2019 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 27.03.2018 року в м. Дніпро по вул.Шмідта біля буд.3 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля MG, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керувала водій ОСОБА_1 та автомобілем Mersedes Benz 312D, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_4 (належить ОСОБА_5 ), внаслідок чого було пошкоджено транспорті засоби. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.05.2018 року водія ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Відомості ЄЦБД МТСБУ не містять підтвердження, що на момент ДТП транспортний засіб MG, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був забезпечений договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У свою чергу, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Mersedes Benz 312D реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_5 була забезпечена у ПрАТ СК «Країна» чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик. З метою отримання відшкодування (регламентної виплати) ОСОБА_5 , як власник пошкодженого у ДТП транспортного засобу Mersedes Benz 312D реєстраційний номер НОМЕР_2 , звернувся до позивача із повідомленням про ДТП від 01.04.2018 року та із заявою про виплату страхового відшкодування від 25.06.2018 року. Відповідно до звіту оцінки вартості матеріальної шкоди, спричиненою власникові колісного транспортного засобу №23-04-18В від 27.06.2018 року, вартість відновлюваного ремонту автомобіля Mersedes Benz 312D реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 40836,71 грн. з урахуванням ПДВ на запасні частини і матеріали, у зв`язку із чим МТСБУ перерахувало власнику автомобіля марки Mersedes Benz 312D, реєстраційний номер НОМЕР_2 , суму регламентної виплати у розмірі 36975,21 грн. Крім того, МТСБУ сплатило особам за збір документів по справі та проведення огляду пошкодженого у ДТП автомобіля потерпілого в розмірі 800,00 грн. Таким чином, фактичні витрати МТСБУ на відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою по страховому випадку складають 37775,21 грн., які відповідачем в добровільному порядку не відшкодовані позивачу. Тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідача 37775,21 грн.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України понесені витрати у розмірі 37775,21 грн., судові витрати у розмірі 1921,00 грн., а всього 39696,21 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги ціну позову в розмірі 37775,21 грн., розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 27.03.2018 року близько 18:18 год. по вул. Шмідта біля буд. №3 в м. Дніпро сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля MG, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автобуса Mersedes Benz 312D, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , внаслідок чого транспорті засоби отримали механічні пошкодження (а.с. 7).

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.05.2018 року у справі №203/1173/18 водія ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. (а.с. 7).

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, вказана вище постанова не оскаржувалась та набрала законної сили 30.05.2018 року.

Також судом встановлено, що на момент ДТП 27.03.2018 рокуцивільно-правова відповідальність власника (володільця) транспортного засобу MG, реєстраційний номерНОМЕР_1 , не була забезпечена відповідним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Доказів наявності у відповідачки на час вказаної ДТП чинного договору добровільного, або обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів суду не представлено, клопотання про витребування відповідних доказів судом - не заявлено, що підтверджується матеріалами справи.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_5 у ДТП, яка мала місце 27.03.2018 року, була забезпечена договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується копією поліса серія №АК/7825935 від 20.12.2017, страховик - ПрАТ СК «Країна» (а.с. 12).

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого Центром ДАС 1203 04.11.2015, власником транспортного засобу Mersedes Benz 312D, реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_5 (а.с. 11).

З метою отримання відшкодування (регламентної виплати), ОСОБА_5 як власник пошкодженого у ДТП транспортного засобу Mersedes Benz 312D, реєстраційний номерНОМЕР_2 , звернувся до позивача із повідомленням про ДТП від 01.04.2018 року та із заявою про виплату страхового відшкодування від 25.06.2018 року (а.с. 8, 9).

Відповідно до звіту №23-04-18В оцінки колісного транспортного засобу, складеного 27.06.2018 року ФОП ОСОБА_7 , вартість відновлюваного ремонту автомобіля Mersedes Benz 312D д.р.н. НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 40836,71 грн., з урахуванням ПДВ на запасні частини і матеріали (а.с. 16-23).

18.07.2018 року МТСБУ, на підставі ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та довідки про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №1 від 18.07.2018 року, було прийнято наказ №7357 від 30.07.2018 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» про виплату власнику суми у розмірі 36975,21 грн., без ПДВ (а.с. 25), яку перераховано власнику автомобіля Mersedes Benz 312D д.р.н. НОМЕР_2 , що підтверджується платіжним дорученням №920668 від 31.07.2018 року (а.с. 26).

Крім того, МТСБУ сплатило ТОВ Експерт Сервіс за збір документів по справі та проведення огляду пошкодженого у ДТП автомобіля потерпілого (послуги експерта) в розмірі 800,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №909534 від 23.06.2018 року (а.с. 26).

Відповідачка змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 , у зв`язку з реєстрацією 06.09.2019 року шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області 06.09.2019 року (а.с. 90).

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, а також вини заподіювача шкоди.

Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності).

Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом.

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Згідно зі статтею 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

У статті 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно зі статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176 цс 18, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27.03.2018 року, не мала чинного договору обов`язкового, або добровільного страхування цивільно-правової відповідальності.

Статтею 29 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, зокрема, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Крім того, у п.п. 72-74 постанови від 22 жовтня 2020 року у справі № 910/18279/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду при перегляду аналогічної вимоги МТСБУ про стягнення шкоди в порядку регресу у контексті тлумачення статті 1191 ЦК України та ст. Статті 38Закону України "Прообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" надав таке визначення поняття регресу.

Регресом (з лат. "regressus" - зворотній рух) є право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. При регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи. Це виходить із змісту статей 559 та 1191ЦК України, згідно яких зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Зважаючи на зміст наведених норм ЦК України, право зворотної вимоги (регресу) не переходить від однієї особи до іншої, як у випадку заміни сторони (кредитора) у вже існуючому зобов`язанні (при суброгації у страхових відносинах). При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою (див. Пункти 44-46 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 910/2603/17).

Під час регресу право вимоги (регресу) виникає у третьої особи після виконання такою особою обов`язку боржника та, відповідно, припинення основного (деліктного) зобов`язання та виникнення нового (регресного) зобов`язання.

Таким чином, якщо відповідач не оспорив розмір чи підстави страхової виплати, то він за вищевказаним змістом поняття регресу після сплати страхового відшкодування позивачем у даному випадку може спростовувати лише цей факт та розмір здійсненного платежу.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; приймаючи до уваги встановлену вину відповідачки у вчиненні ДТП, яка мала місце 27.03.2018 року,судовим рішенням, що набрало законної сили; встановивши завдання у цій ДТП матеріальної шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу Mersedes Benz 312D д.р.н. НОМЕР_2 , наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідачки та завданою шкодою; встановивши, що ОСОБА_1 не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність на час вказаної пригоди, а МТСБУ 31.07.2018 року здійснило виплату потерпілому за завдану матеріальну шкоду, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача у порядку регресу 36975,21 грн., які були виплачені потерпілому за завдану матеріальну шкоду внаслідок пошкодження його транспортного засобу, а також 800,00 грн. на проведення огляду пошкодженого у ДТП автомобіля потерпілого й складання звіту, що всього становить 37775,21 грн.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у ФОП ОСОБА_7 повноважень на складення звіту №23-04-18В від 27.06.2018 року є безпідставними.

ФОП ОСОБА_7 , згідно копії свідоцтва про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів від 02.08.2004 року №1508 та копії сертифікату суб`єкта оціночної діяльності, що видані Фондом державного майна України, ОСОБА_7 зареєстрований оцінювачем, який має право здійснювати оцінку майна та майнових прав за напрямком оцінки дорожніх транспортних засобів (а.с. 23).

Доручення МТСБУ проведення, зокрема, робіт з визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу Товариству з обмеженою відповідальністю «Український центр післяаварійного захисту „Експерт-Сервіс" за укладеним між ними договором №2015/0003 від 10.12.2015, не позбавляє можливості останнього на передоручення таких робіт кваліфікованому оцінювачу - ФОП ОСОБА_7 .

Крім того, згідно пунктів 2.4, 3.3.4, 5.1.1 договору №2015/0003 від 10.12.2015, копію якого надано позивачем до апеляційного суду, виконавець зобов`язується виконувати доручення особисто або залучати до його виконання працівників, які мають чинну кваліфікацію, оцінювача та/або експерта або залучати інших осіб, які мають чинну кваліфікацію оцінювача та/або експерта. Виконавець, за умови отримання доручення та з урахуванням зазначеного у ньому переліку робіт, які необхідно виконати, зобов`язаний визначити ринкову вартість транспортного засобу на момент ДТП, вартість відновлювального ремонту, коефіцієнт фізичного зносу складників, тощо - відповідно до завдань, зазначених у Дорученні або забезпечити виконання зазначених робіт особами, залученими виконавцем відповідно до п.2.4. цього Договору. Виконавець за умови отримання доручення та з урахуванням зазначеного у ньому переліку робіт, які необхідно виконати, має право проводити або організовувати проведення досліджень щодо визначення розміру шкоди, яка заподіяна потерпілому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу під час ДТП.

Таким чином, ТОВ «УЦПЗ „Експерт-Сервіс" мало право залучати для визначення вартості відновлювального ремонту кваліфікованого оцінювача - ФОП ОСОБА_7 .

Колегія звертає увагу, що відповідачка, згідно змісту її апеляційної скарги, не заперечує вину у скоєному ДТП та розміру завданої матеріальної шкоди власнику транспортного засобу Mersedes Benz 312D, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Окрім того, ОСОБА_1 не представлено суду висновку експерта на спростування розміру завданих у ДТП збитків власнику транспортного засобу Mersedes Benz 312D, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; клопотання про призначення відповідної експертизи судом - не заявлено, що підтверджується матеріалами справи.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України).

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складений 23 травня 2023 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова