Справа № 183/9091/21
№ 2/183/641/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., за участі секретаря судового засідання Моісєєва К. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро», Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» про:

- розірвання Договору оренди земельної ділянки площею 5,6200 га (кадастровий номер :02:008:0046), без номеру та дати, зареєстрований Новомосковським ДЗКЦ за № 04:05:126:03117 від 25 жовтня 2005 року, з урахуванням змін, викладених у Додатковій угоді без номеру та дати, зареєстрованої Новомосковським районним відділом Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру за № 04:09:126:01736 від 04 травня 2009 року, Додатковій угоді № б/н від 17 квітня 2018 року, укладений між спадкодавцем ОСОБА_2 (спадкоємець ОСОБА_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро», яке в подальшому безоплатно відступило свої права та обов`язки новому орендареві - Товариству з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське»;

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати у грошовій формі за період з 2020 року по 2022 рік у сумі 42 293,34 грн, -

В С Т А Н О В И В:

у грудні 2021 року позивач, через представника, звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати Договір оренди земельної ділянки площею 5,6200 га (кадастровий номер :02:008:0046), без номеру та дати, зареєстрований Новомосковським ДЗКЦ за № 04:05:126:03117 від 25 жовтня 2005 року, з урахуванням змін, викладених у Додатковій угоді без номеру та дати, зареєстрованої Новомосковським районним відділом Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру за № 04:09:126:01736 від 04 травня 2009 року, Додатковій угоді № б/н від 17 квітня 2018 року, укладений між спадкодавцем ОСОБА_2 (спадкоємець ОСОБА_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро», яке в подальшому безоплатно відступило свої права та обов`язки новому орендареві - Товариству з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати у грошовій формі за період з 2019 року по 2021 рік у сумі 42 293,34 грн.

Постановленою суддею ухвалою від 31 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

18 липня 2022 року відповідачем-2 надано письмові пояснення у справі, в яких останній просив відмовити в задоволенні позову.

Розгляд справи неодноразово відкладався в зв`язку з заявами сторін, перебуванням представника позивача на військовій службі.

21 лютого 2023 року представником позивача подано уточнену позовну заяву у редакції, чинній на момент розгляду справи. Уточнена позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 (надалі - позивач, спадкоємець) на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 травня 2020 року, виданого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рублевським В. К. (спадкова справа № 4/2020), зареєстровано в реєстрі за № 354, успадкував земельну ділянку загальною площею 5,6200 га, кадастровий номер :02:008:0046, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 5,6200 га (кадастровий номер :02:008:0046) зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 29 травня 2020 року приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рублевським В. К., згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 52433505 від 29 травня 2020 року, номер запису про право власності: 36675167. Зазначену земельну ділянку ОСОБА_1 успадкував після смерті матері - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та належала їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ДП № 113699, виданого 28 листопада 2002 року Новомосковською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 25150.

У 2005 році між спадкодавцем позивача - ОСОБА_4 (Орендодавцем) та ТОВ Агрофірмою «Олімпекс-Агро» (Орендарем) (в подальшому - відповідач-1) укладено Договір оренди земельної ділянки (далі по тексту - Договір), без номеру та дати, зареєстрований Новомосковським ДЗКЦ 25 жовтня 2005 року за № 04:05:126:03117. Відповідно до умов Договору ОСОБА_4 надала відповідачеві-1 в строкове, платне користування належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,6200 га.

04 травня 2009 року Новомосковським районним відділом Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру зареєстровано Додаткову угоду без номеру та дати до Договору, яка зареєстрована в реєстрів за № 04-09-126-01736 (в подальшому - Додаткова угода від 04 травня 2009 року).

За змістом Додаткової угоди від 04 травня 2009 року Сторонами вирішено внести зміни до умов Договору в частині виплати орендної плати у грошовій формі, а також проведення безкоштовного завезення соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га, а також щодо термінів дії Договору.

17 серпня 2013 року ОСОБА_4 уклала шлюб із ОСОБА_5 . Після проведення державної реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_4 змінено на « ОСОБА_4 ».

17 квітня 2018 року між спадкодавцем позивача - ОСОБА_7 , ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» та ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське» (надалі - ТОВ «АП «Придніпровське», відповідач-2) укладено Додаткову угоду (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) до Договору оренди землі (далі - Додаткова угода від 17 квітня 2018 року).

Відповідно п. 1 Додаткової угоди від 17 квітня 2018 року - зі згоди ОСОБА_7 „ (яка виражається шляхом підписання даної Угоди), відповідач-1 передає, а відповідач-2 приймає на себе права та обов`язки сторони (Орендаря), передбачені в Договорі оренди. Вирішено внести зміни в абз. 1, п. 2.2, абз. 1, п. 2.3 Договору оренди землі: за пунктом 4.2 Додаткової угоди від 17 квітня 2018 року - Договір діє до 31 грудня 2028 року, але в будь-якому випадку даний Договір та право оренди за даним Договором є чинним до моменту закінчення збирання врожаю Орендарем;за пунктом 4.1. Додаткової угоди від 17 квітня 2018 року - Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі в розмірі 7,5 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 14 097,78 грн за рік оренди, а також Орендар проводить безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця та здійснює безкоштовну оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га в територіальних межах Орендаря на підставі поданої письмової заяви. Орендар утримує податки та збори, передбачені чинним законодавством із орендної плати. Орендар також здійснює одноразову виплату в грошовій формі в розмірі грн. коп. (розмір не зазначено) з урахуванням ПДФО та військового збору в момент підписання даної Додаткової угоди;за пунктом 4.3 Додаткової угоди від 17 квітня 2018 року - викладено абзаці 5 «Інші умови» Розділу 3 «Права та обов`язки сторін» у новій редакції.

Позивач указує, що сторони погодили три рівнозначних складових орендної плати: грошову - орендна плата у грошовій формі у розмірі 7,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка становить 14 097,78 грн; відробіткову - оранка та культивація присадибної земельної ділянки Орендодавця розміром до 0,40 га; натуральну - безкоштовна поставка 1 тонни соломи до садиби Орендодавця. Звертає увагу суду на те, що ТОВ «АП «Придніпровське» визнає факт існування орендних правовідносин, як і їх умови, що існували за життя спадкодавця позивача - ОСОБА_7 .

Ураховуючи умови Договору, ст. 1216, 1218, 1225 ЦК України, ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» вказує, що позивач успадкував земельну ділянку загальною площею 5,6200 га та набув прав та обов`язків за Договором оренди землі, який за життя укладений між його матір`ю (Спадкодавцем) та відповідачем-1, відповідачем-2 у тому числі - набув право отримати орендну плату, обумовлену в Договорі, за земельну ділянку, яка перебуває в оренді, набув прав та обов`язків попереднього власника земельної ділянки, який за життя уклав договір оренди земельної ділянки, тобто став новим Орендодавцем.

Зазначає, що підставами позову є те, що відповідач-2 не надав позивачу послуги з оранки і культивації присадибної земельної ділянки і поставки соломи за 2019 рік. Так, 04 серпня 2020 року позивачем на адресу відповідача-2 направлено лист-повідомлення про прийняття спадщини та вимогу про погашення заборгованості із виплати орендної плати, який отримано відповідачем 19 серпня 2020 року, однак останнім проігноровано, заборгованість не сплачена.

09 грудня 2021 року позивачем на адресу відповідача-2 повторно направлено вимогу про погашення заборгованості із виплати орендної плати, отриманий відповідачем-2 15 грудня 2021 року, однак останню проігноровано, заборгованість не сплачена.

04 жовтня 2022 року позивач звернувся за адресою відповідача-2 з вимогою компенсації вартості ненаданих послуг з обробітку присадибної земельної ділянки і поставки соломи за 2021 рік. Заявив про необхідність надання вищезазначених послуг і за 2022 рік. Дана вимога отримана відповідачем-2 07 жовтня 2022 року, однак компенсацію за ненадані послуги за 2021 рік не сплачено, а послуги з обробітку присадибної земельної ділянки, як і поставка соломи за 2022 рік не проведені. Орендну плату в грошовій формі за 2022 рік також не сплачено.

Позивач указує, що на момент звернення до суду відповідач не виконав свій обов`язок сплати орендної плати за укладеним Договором з 2020 року по 2022 рік у частині сплати орендної плати у грошовій формі, не виконав взятих на себе зобов`язань щодо надання послуг з оранки, культивації присадибної земельної ділянки розміром до 0,40 га та безкоштовної поставки 1 тони соломи до садиби позивача у період з 2019 року по 2022 рік. Оскільки перехід прав орендаря відбувся в рамках основного Договору оренди земельної ділянки, який був спочатку укладений між спадкодавцем позивача та відповідачем-1, умови якого щодо виплати орендної плати не виконуються відповідачем-2, то такий договір підлягає розірванню. Систематичне невиконання відповідачем-2 свого обов`язку щодо сплати орендної плати, як у грошовій так і в натуральній та відробітковій формі є грубим порушенням прав позивача як Орендодавця та підставою для розірвання Договору.

Порушення виконання договору призвели до того, що позивач позбавлений тих благ, які розраховував отримати за Договором після прийняття спадщини. Тобто, на момент звернення до суду відповідач з 2020 року по 2022 рік не виплатив орендну плату у сумі 42293,34 грн, а саме: за 2020 рік - 14 097,78 грн (7,5 % від грошової оцінки за п. 4.1 Додаткової угоди від 17 квітня 2018 року); за 2021 рік - 14 097,78 грн (7,5 % від грошової оцінки за п. 4.1 Додаткової угоди від 17 квітня 2018 року); за 2022 рік - 14 097,78 грн (7,5 % від грошової оцінки за п. 4.1 Додаткової угоди від 17 квітня 2018 року). Не погасив заборгованість по орендній платі за період дії спірного Договору (2020 - 2022 роки), яку повинен був виплатити позивачу за користування земельною ділянкою протягом 2020 - 2022 років. Позивач вважає, що систематичне невиконання відповідачем-2 свого обов`язку за Договором оренди землі щодо сплата орендної плати є грубим порушенням прав позивача, який не отримав ті блага, на які розраховував, відповідно до умов Договору.

Зазначає, що з поданих відповідачем-2 доказів виплати орендної плати в грошовій формі фактично підтверджується лише виплата орендної плати за 2019 рік в загальному розмірі 15 130,71 грн (11 348,71 грн за відомістю на виплату готівки №0 за 15 травня 2018 року та 3 782,00 грн за відомістю на виплату готівки № 0 за 10 червня 2019 року). При цьому не підлягає врахуванню, як доказ виплати спадкодавцеві позивача орендної плати в грошовій формі за 2020 рік наперед за відомістю на виплату готівки № 3 за 15 травня 2018 року, оскільки у видатковому касовому ордері від 15 травня 2018 року підставою зазначено: «видана оренда земельних паїв за 2018 рік з-но договорам», тобто подані відповідачем-2 докази підтверджують виплату орендної плати за 2018 рік, питання щодо чого не оскаржується позивачем та не є предметом розгляду у цій справі. Крім того, розмір орендної плати є значно меншим за розмір орендної плати, як за Договором, так і за розмір орендної плати, виплаченої за 2019 рік.

Вказує, що відповідачем у період з 2019 по 2022 роки включно, взагалі не виконуються взяті на себе зобов`язання щодо безкоштовної поставки і тони грубих кормів (соломи) до садиби Орендодавця, а також не надаються послуги по обробітку присадибної земельної ділянки Орендодавця до 0,40 та (оранка та культивація), як і не надано компенсації за такий вид орендної плати, про що зазначалось у листах-вимогах від 04 серпня 2020 року, від 09 грудня 2021 року та від 30 вересня 2022 року. Даний вид орендної плати, який сторони передбачили в договорі оренди, для позивача є вкрай важливим та необхідним, враховуючи те, що позивач має підсобне господарство (утримує велику рогату худобу, свиней, птицю та іншу худобу) та присадибну ділянку для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за у територіальних межах Орендаря, на якій вирощує сільськогосподарську продукцію для власного споживання, а також реалізації її надлишків. Саме за рахунок ведення особистого селянського господарства позивач забезпечує себе та свою родину, як продуктами харчування так і коштами (за рахунок реалізації надлишків сільськогосподарської продукції).

Також просить стягнути з відповідачів на користь позивача, з кожного окремо, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі по 5 000,00 грн, витрати понесені на сплату судового збору в розмірі по 908,00 грн.

14 березня 2023 року судом отримано відзив на уточнену позовну заяву. У відзиві відповідач-2 заперечив проти вимог позову, визнав укладення основного Договору зі Спадкодавцем, Додаткових угод, указаних у позові. Обґрунтовуючи заперечення, вказує на те, що ТОВ «АП «Придніпровське» з 2018 року виконувало всі умови Договору з урахуванням Додаткової угоди від 17 квітня 2018 року, вчасно нараховувало та сплачувало орендну плату за користування земельною ділянкою, належною Орендодавцю. Твердження позивача про не проведення розрахунків відповідачем-2 в натуральній та відробітковій формі є помилкові. Зазначає, що позивач хибно вважає, що безкоштовна поставка соломи - це натуральна форма орендної плати, а оранка та культивація присадибної ділянки - відробіткова форма орендної плати. Натуральна та відробіткова форми орендної плати - це плата, а тому з робіт, виконаних у рахунок розрахунків по орендній платі та виплата в натуральній формі (цукор, пшениця, ін.) Товариство повинно утримати податок і перерахувати його податковому органу, так як є податковим агентом. При наданні безкоштовних послуг з поставки соломи, оранки та культивації податок не утримується та не проводиться перерахування до податкового органу, тому як безкоштовні послуги є безкоштовними для Орендодавців, які бере на себе підприємство, таким чином вони не мають рахуватись як натуральна та відробіткова форми орендної плати. Враховуючи зазначене, безкоштовне завезення соломи до садиби орендодавця та безкоштовна оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця за своєю сутті не є самостійними формами орендної плати, а є додатковими обов`язками Орендаря за Договором у випадку, якщо Орендодавець зробить волевиявлення у формі письмової заяви про бажання скористатись такими обов`язками Орендаря та подасть її Орендарю. В Додатковій угоді завезення соломи, оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця визначені сторонами саме як «безкоштовні», тобто такі, що не мають грошового еквіваленту. Відповідно компенсацій за не проведення безкоштовних послуг не проводиться, крім того Позивачем не обґрунтовано ні в листах-вимогах направлених Товариству, ні в позовній заяві на підставі чого він дійшов висновку, що Товариство повинно провести компенсацію за ненадання безкоштовних послуг за 2021 рік у розмірі 1 500,00 грн. Крім того, за відсутності поданих письмових заяв Орендодавця, Орендар не міг знати про потребу в зазначених безкоштовних послугах та проводити їх.

Вказує, що позивачу надіслана відповідь на вимогу від 30 вересня 2022 року, якою роз`яснено, що відповідно до ч. 3 ст. 148-1 Земельного кодексу України ним не долучено до вимоги платіжних реквізитів банківської установи, що діє на території України для перерахування орендної плати, контакти для встановлення обставин, не додано копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 травня 2020 року, крім того, зазначеною нормою закону визначено, що особа, яка набула право власності на земельну ділянку повинна протягом одного місяця з дня набуття права власності повідомити про це її користувача. Водночас, позивач, з його слів, звернувся лише 04 серпня 2020 року.

На підтвердження виплати орендної плати зокрема за 2020 рік Товариством до письмових пояснень надавались докази: відомість на виплату готівки № 3 від 15 травня 2018 року, вставний аркуш до неї та вкладиш з книжки пайовика на суму орендної плати 11 348,71 грн, де міститься підпис Спадкодавця в отриманні орендної плати в аванс за 2020 рік. Твердження позивача про виплату орендної плати в меншому розмірі не відповідає дійсності з урахуванням положень п.п. 170.1.4 п. 170.1 ст. 170 ПК України, оскільки підприємством нараховано 14 097,78 грн орендної плати, з яких - 211,47 грн військовий збір (1,5%) та 2 537 грн ПДФО (18%). Сума до виплати Орендодавцеві становить 11 348,71 грн.

ТОВ «АП «Придніпровське» добросовісно виконує умови Договору з урахуванням додаткових угод, вчасно нараховує та сплачує орендну плату, якщо не існують перешкоди для оплати зі сторони самого позивача. Відповідач-2 не порушував умови Договору оренди земельної ділянки та Додаткової угоди від 17 квітня 2018 року протягом спірного періоду, а посилання позивача на обставини щодо порушення умов спірного Договору оренди не підтверджуються належними, достатніми та допустимими доказами. Позивач сам створює перешкоди для отримання ним орендної плати за 2021 рік та 2022 рік.

З приводу вимог про стягнення витрат на правову допомогу вказує, що в матеріалах справи відсутній доказ про сплату позивачем гонорару адвокату, хоча за п. 4.3. договору про надання правової допомоги № 05/08-20 від 04 серпня 2020 року, укладеного позивачем та адвокатом передбачено виплату авансу, який складає 100% суми гонорару, зазначеного в додатку до цього договору, в день підписання цього договору.

22 березня 2023 року позивачем подано відповідь на відзив, у якому позивач указує, що у період, що припадає на момент укладення основного договору оренди земельної ділянки, та до 2020 року, офіційною адресою юридичної особи іідповідача-1 - ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» була: 03115, м. Київ, прос. Перемоги, 121-В, але фактично виробничі потужності знаходились у с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, де розташовувалось рухоме та нерухоме майно ТОВ АФ «Олімпекс-Агро», а також його наймані працівники. В подальшому, а саме у період з 2020 року до 2021 року проведено державну реєстрацію зміни місцезнаходження юридичної особи відповідача-1 за адресою: 51230, Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, вул. Лесі Українки, 10. У свою чергу, відповідач-2 - ТОВ «АП «Придніпровське» є порідненим з відповідачем-1 підприємством, створеним, здебільшого, з метою виведення активів ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» та повністю функціонує на виробничих потужностях ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» у с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, власного рухомого та нерухомого майна не має. Для стимулювання орендодавців, у тому числі і ОСОБА_8 до підписання тристоронніх угод про заміну сторони - орендаря в орендних зобов`язаннях за Додатковою угодою № б/н від 17 квітня 2018 року (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) до Договору оренди землі передбачено мотиваційну, одноразову виплату в грошовій формі без зазначення її розміру (п. 4.1 Додаткової угоди від 17 квітня 2018 року). Саме таку виплату і здійснив відповідач-2, в той час як відповідач-2 безпідставно вказує, що така виплата є авансом за 2020 рік.

Вказує, що право власності позивача на спадкову земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що свідчить відповідний Витяг № 210672723 від 29 травня 2020 року. Позивач засобами поштового зв`язку звернувся на адресу відповідача-2 із листом-повідомленням про прийняття спадщини та вимогою сплати заборгованості з орендної плати, при цьому у цьому листі-повідомленні зазначена повна інформація, яка є обов`язковою за ч. 3 ст. 148-1 ЗК України, окрім платіжних реквізитів, оскільки на момент оформлення спадкових прав, позивач не мав відкритого карткового рахунку, у зв`язку із чим у листі-повідомленні зазначено про необхідність виплати орендної плати шляхом безготівкового перерахування грошових коштів через відділення «Укрпошта» на його ім`я за відповідною адресою, що не є порушенням вимог чинного законодавства України.

Позивач звертає увагу, що він неодноразово звертався на адресу відповідача-2 із заявою про поставку соломи до його садиби та про проведення оранки і культивації присадибної земельної ділянки, про що свідчить вимога позивача від 30 вересня 2022 року, яку направлено на адресу відповідача-2 засобами поштового зв`язку 04 жовтня 2022 року та отримано останнім 07 жовтня 2022 року, проте відповідач-2 не виконує свій обов`язок у сплаті орендної плати за договором у зазначених формах. При цьому, відповідачем-2 надано позивачеві повідомлення від 10 жовтня 2022 року за вих. № 10/1, у якому останнім зазначено про нібито відсутність в заяві адреси за якою необхідно поставити солому, а також провести оранку і культивацію присадибної земельної ділянки, що не відповідає дійсності та спростовується вимогою позивача від 30 вересня 2022 року. Додатково відповідач-2 зазначає про необхідність додаткового звернення до фахівця земельного відділу Товариства. Зазначені обставини на думку позивача є спробою ухилення відповідачем-2 від свого обов`язку з виплати орендної плати в цій частині, оскільки вимогу п. 4.1 Додаткової угоди від 17 квітня 2018 року щодо подання заяви виконано позивачем.

06 квітня 2023 року відповідачем-2 подано заперечення, в якому відповідач-2 вказує, що у відповіді відповідача-2 від 10 жовтня 2022 року на вимогу позивача, позивачу запропоновано зв`язатись з фахівцем Товариства за контактним номером для узгодження часу для проведення безкоштовної оранки та культивації присадибної земельної ділянки, а також уточнити адресу безкоштовної поставки соломи, роз`яснено, що небажання зв`язатись з фахівцями земельного відділу Товариства буде розцінене як навмисна спроба перешкоджання Товариству виконати свої обов`язки передбачені Договором. Дана відповідь отримана позивачем 22 жовтня 2022 року. До вищезазначеної вимоги надісланої Позивачем на адресу Товариства не додано жодного підтверджуючого документу, який свідчив про набуття прав власності позивачем на земельну ділянку з кадастровим № :02:008:0046, копії паспорту громадянина України спадкоємця, копія ІПН, розрахункового номеру картки банку для здійснення виплат, контактного номеру для зв`язку. Позивач сам, своїми діями перешкоджає позивачу у належній виплаті орендної плати, не надаючи Товариству у встановлені ст. 148-1 Земельного кодексу України строки належні відомості та документи, тим самим створюючи штучні перешкоди для належної виплати орендної плати. Виходячи із зазначеного, має місце порушення самим позивачем місячного строку з дня набуття права власності на земельну ділянку повідомити про це її користувача

Постановленими в підготовчому засіданні 13 червня 2023 року ухвалами суду, клопотання позивача від 21 лютого 2023 року, з урахуванням уточнень в підготовчому засіданні задоволено, зобов`язано відповідача-2 надати на огляд оригінали доказів, копії яких подані стороною відповідача-2 до справи. В частині надання оригіналу Договору відмовлено з огляду на повідомлення представника відповідача-2 про відсутність даного Договору у сторони відповідача-2. Закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 19 вересня 2023 року представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у ньому та у відповіді на відзив. Додатково вказав на невиплату відповідачем-2 орендної плати на суму 42 293,34 грн. Позивач у письмовій формі своєчасно повідомив про правонаступництво відповідача-2 та про необхідність виконання на його користь обов`язків за Договором. Невиконання обов`язку зі сплати орендної плати, проведення оранки та культивації земельної ділянки, поставки соломи, є підставою для розірвання Договору.

В судовому засіданні 19 вересня 2023 року представник відповідача-2 просила відмовити в задоволенні позову з підстав, указаних у відзиві та запереченнях. Додатково вказала про безкоштовність послуг з обробітку земельної ділянки, поставки соломи.

В судовому засіданні 16 жовтня 2023 року судом оглянуто оригінали доказів, долучених відповідачем до справи, зобов`язано відповідача-2 надати суду копію Договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого Новомосковським ДЗКЦ за № 04:05:126:03117 від 25 жовтня 2005 року, витяг з Державного реєстру про реєстрацію іншого речового права щодо реєстрації Додаткової угоди від 17 квітня 2018 року.

До судового засідання 23 листопада 2023 року представником відповідача-2 подано витребувані судом докази з клопотанням про поновлення строку їх подання - виявлення вказаних доказів новим представником відповідача-2 під час отримання оригіналів доказів від підприємства. З метою всебічного та об`єктивного розгляду справи, зважаючи на предмет та підстави позову, з огляду на те, що обставини, на підтвердження яких подано вказані докази фактично визнавалися учасниками справи, зважаючи на позицію сторін у справі суд вважає за необхідне визнати обґрунтованими підстави подання вказаних доказів на стадії додаткових пояснень, які можуть доповнити матеріали справи та визнати поважними причини пропуску строку для подання доказів.

До судового засідання 23 листопада 2023 року представником позивача подано заяву про підтримання уточненого позову та розгляд справи у відсутність сторони позивача.

Представником відповідача-2 подано заяву про відмову в задоволенні уточненого позову та розгляд справи у відсутність сторони відповідача-2.

Представник відповідача-1 ТОВ «АФ «Олімпекс-Агро» у судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Підстави неявки представника суду не відомі. Клопотань, заяв не направляв.

З урахуванням повторності неявки представника відповідача-1, позиції представників позивача та відповідача-2, неявка представника відповідача-1 не перешкоджає розгляду справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача-2, оглянувши оригінали доказів, наданих стороною відповідача-2, суд убачає таке.

За ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України).

За положеннями ст. 77 - 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частинами 2 - 4, 8, 9 статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Також, за ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до частин 2, 6 статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Так, судом установлено, що згідно з засвідченою копією Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ДП № 113699 від 28 листопада 2022 року ОСОБА_4 належала земельна ділянка (пай № НОМЕР_1 ), площею 5,6200 га, розташована на території Попасненської сільської ради, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с.13/.

У 2005 році між ОСОБА_4 (Орендодавцем) та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» (Орендарем) укладено Договір оренди земельної ділянки, без номеру та дати, зареєстрований Новомосковським державним земельним кадастровим центром 25 жовтня 2005 року за № 04:05:126:03117 /а.с.177/. Згідно з Договором Орендодавець передав, а Орендар прийняв в оренду земельну ділянку № 46 розміром 5,62 га, вартістю згідно з кадастровою оцінкою 55016 грн для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За користування вказаною земельною ділянкою Орендар нараховує Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 1,5 відсотка від грошової оцінки землі, що становить 825,24 грн. Вказана орендна плата коригуватиметься Орендарем шляхом видання наказу без внесення змін до договору у випадках зміни законодавством мінімальної орендної плати, індексації грошової оцінки землі. Орендар сплачує Орендодавцю суму орендної плати після утримання прибуткового податку. Строк видачі - до 30 грудня кожного календарного року. Термін дії Договору - 4 роки 11 місяців 29 днів. Початок дії договору - з моменту державної реєстрації. Орендар зобов`язується, в тому числі, своєчасно сплачувати орендну плату, утримувати з орендної плати Орендодавця прибутковий податок та вносити його в бюджет, за несвоєчасну сплату орендної плати нести відповідальність, згідно з договором.

Сторонами у заявах по суті справи визнано та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна підтверджено, що 04 травня 2009 року Новомосковським районним відділом Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру зареєстровано Додаткову угоду без номеру та дати до Договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро», яка зареєстрована в реєстрів за № 04-09-126-01736, за змістом якої, Сторонами вирішено внести зміни до умов Договору в частині виплати орендної плати у грошовій формі у розмірі 7,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в сумі на час укладання Договору становить 14097,78 грн та збільшено строк дії договору до 31 грудня 2028 року з правом пролонгації. з правом передачі в піднайм /а.с.19/. Кадастровий номер орендованої земельної ділянки вказано :02:008:0046.

17 серпня 2013 року ОСОБА_4 уклала шлюб із ОСОБА_5 , про що Виконавчим комітетом Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 2 (вказане підтверджується засвідченою належним чином копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 від 17 серпня 2013 року /а.с.14/). Після проведення державної реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_4 змінено на « ОСОБА_4 ».

17 квітня 2018 року між ОСОБА_7 , ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» та ТОВ «АП «Придніпровське» укладено Додаткову угоду (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) до Договору оренди землі /а.с.15/. Відповідно до п. 1 Додаткової угоди від 17 квітня 2018 року - зі згоди ОСОБА_7 (яка виражається шляхом підписання даної Угоди), відповідач-1 передає, а відповідач-2 приймає на себе права та обов`язки сторони (Орендаря), передбачені в Договорі оренди. Згідно з п. 4 Додаткової угоди Сторони домовились внести зміни в Договір оренди: п.4.1.Внести зміни в абз. 1, п. 2.2, Орендна плата, Розділу 2 Умови договору та викласти його у наступній редакції:«п.2.2. За користування вказаною в Договорі земельною ділянкою Орендар нараховує Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 7,5 відсотків від грошової оцінки землі, та становить 14097,78 грн, а також проводить безкоштовне заведення соломи до садиби Орендодавця та здійснює безкоштовну оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0.40 га, в територіальних межах Орендаря, на підставі поданої письмової заяви Орендодавцем». Орендар також здійснює одноразову виплату в грошовій формі в розмірі __ грн __ коп. з урахування ПДФО та військового збору в момент підписання даної Додаткової угоди. За пунктом 4.2 Додаткової угоди від 17 квітня 2018 року: внести зміни в абзац 1, п.2.3. Термін дії Договору, Розділу 2 Умови Договору та викласти його в наступній редакції: Договір діє до 31 грудня 2028 року, але в будь-якому випадку даний Договір та право оренди за даним Договором є чинним до моменту закінчення збирання врожаю Орендарем; за п. 4.3: Абзац 5 «Інші Умови» Розділ 3 Права та обов`язки сторін» викласти у наступній редакції: «Під час дії цього договору Орендар несе ризик випадкового пошкодження або знищення земельної ділянки (її частки). Сторони не мають права відмовитися від виконання умов цього Договору в односторонньому порядку. За Орендодавцем зберігаються всі права розпорядження земельною ділянкою. В разі переходу права власності до третіх осіб Договір оренди зберігає свою чинність для нового власника. Орендодавець не має права вимагати збільшення орендної плати у разі збільшення податку на землю згідно з законодавчими актами України. Орендодавець надає згоду Орендареві самостійно надавати в суборенду земельну ділянку, яка знаходиться в оренді, у разі виникнення в цьому необхідності». За п. 4.4 Сторони домовились змінити по всьому тексту Договору та встановити термін (строк) в 30 календарних днів до закінчення строку дії Договору оренди для надіслання Орендарем повідомлення Орендодавцю про намір продовжити дію Договору оренди на підставі свого переважного права. За п.5 Новий орендар самостійно здійснює необхідні дії для державної реєстрації права оренди згідно з законодавством України. Орендодавець та Орендар повинні сприяти та не перешкоджати Новому орендарю. За п. 6Договір діє в подальшому в врахуванням змін та доповнень, внесених даною Угодою. Інші умови Договору, не змінені даною Угодою є дійсними та обов`язковими для виконання Сторонами.

10 березня 2018 року між сторонами складено акт прийому-передачі об`єкта оренди /а.с.16/.

18 грудня 2018 року зареєстровано право оренди відповідача-2 земельною ділянкою, належною ОСОБА_7 /а.с.178/.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 травня 2020 року, виданого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рублевським В. К. (спадкова справа № 4/2020), зареєстрованого в реєстрі за №354 /а.с.17/, ОСОБА_1 набув права власності на земельну ділянку загальною площею 5,6200 га, кадастровий номер :02:008:0046, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, належну ОСОБА_7 /а.с.17/. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 29 травня 2020 року приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рублевським В. К., згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 52433505 від 29 травня 2020 року, номер запису про право власності: 36675167 /а.с.18/.

04 серпня 2020 року позивачем на адресу відповідача-2 направлено лист-повідомлення про прийняття спадщини та вимогу про погашення заборгованості із виплати орендної плати, отриманий відповідачем-2 19 серпня 2020 року /а.с.20-21, 22/, відповідно до якого позивач повідомив відповідача-2, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 травня 2020 року, виданого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рублевським В.К., зареєстрованого в реєстрі за № 354 (спадкова справа № 4/2020) та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29 травня 2020 року, індексний номер витягу: 210672723, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер; 52433505 від 29 травня 2020 року, номер запису про право власності/довірчої власності: 36675167, ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку площею 5,6200 га (кадастровий номер :02:008:0046), яка знаходиться на території Попасненської сільської ради Новомосковського. району Дніпропетровської області, з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває в оренді на підставі Додаткової угоди від 17 квітня 2018 року ТОВ «АП «Придніпровське». Вказав, що успадкувавши право власності на земельну ділянку площею 5,6200 га (кадастровий номер :02:008:0046), яка перебуває на правах оренди у ТОВ «АП «Придніпровське», він набув прав та обов`язків за Договором оренди землі, серія та номер: 04:05:126:03117 від 25 жовтня 2005 року, Додатковою угодою до Договору оренди земельної ділянки, серія та номер: 04:09:126:01736 від 04.05.2009 року та Додатковою угодою (про заміну сторони та внесення змін до договору оренди) від 17 квітня 2018 року, в тому числі також набув право отримати орендну плату за користування вищезазначеною земельною ділянкою протягом 2019 року. Тобто наявна заборгованість відповідача-2 перед позивачем в розмірі 14 097,78 грн. Також, у зв`язку зі смертю Орендодавця ТОВ «АП «Придніпровське» не надало послуги щодо здійснення оранки та культивації присадибної земельної ділянки розміром до 0,40 га, а також безкоштовного завезення соломи до садиби Орендодавця. Вказав, що оскільки надання даних послуг передбачено п. 4.1 Додаткової угоди від 17 квітня 2018 року, як обов`язкові форми орендної плати, то ТОВ «АП «Придніпровське» зобов`язане сплатити грошову компенсацію за ненаданні послуги у сумі 2 000,00 грн, з яких: компенсаційна вартість оранки та культивації присадибної земельної ділянки - 1 000,00 грн; компенсаційна вартість поставки соломи -1000,00 грн. Вимагав негайно сплатити йому заборгованість по орендній платі у грошовій формі у сумі 14 097,78 грн, компенсацію за ненадання послуг у розмірі 2 000,00 грн. Указав, що зазначену суму необхідно сплатити шляхом безготівкового перерахування грошових коштів через відділення «Укрпошти» на його ім`я, за адресою: АДРЕСА_1 .

09 грудня 2021 року позивачем на адресу відповідача-2 повторно направлено вимогу про погашення заборгованості із виплати орендної плати, отриману відповідачем-2 15 грудня 2021 року /а.с.23-24, 25, 26/, в якій позивач повторно повідомив відповідача-2 про прийняття у спадщину земельної ділянки з кадастровим номером :02:008:0046. Вказав, що набув право отримати орендну плату за користування вищезазначеною земельною ділянкою протягом 2019-2021 років. Зазначив про наявність заборгованості відповідача-2 перед позивачем в розмірі 42 293,34 грн та про ненадання послуг щодо здійснення оранки та культивації присадибної земельної ділянки розміром до 0,40 га, а також безкоштовного завезення соломи до садиби Орендодавця за період з 2019 року по 2021 роки. Вказав на обов`язок сплатити грошову компенсацію за ненаданні послуги у сумі 4 500,00 грн, з яких: компенсаційна вартість оранки та культивації присадибної земельної ділянки - 3 000,00 грн; компенсаційна вартість поставки соломи - 1 500,00 грн. Вимагав негайно сплатити йому заборгованість по орендній платі у грошовій формі у сумі 46 793,34 грн, компенсацію за ненадання послуг у розмірі 4 500,00 грн. Вказав, що зазначену суму необхідно сплатити шляхом безготівкового перерахування грошових коштів через відділення «Укрпошти» на його ім`я, за адресою: АДРЕСА_1 .

04 жовтня 2022 року позивач звернувся на адресу відповідача-2 із вимогою компенсації вартості ненаданих послуг з обробітку присадибної земельної ділянки і поставки соломи за 2021 рік, заявою щодо надання вищезазначених послуг і поставки соломи за 2022 рік, отриманою відповідачем-207 жовтня 2022 року /а.с.113-114, 115/, в якій позивач втретє повідомив відповідача-2 про прийняття у спадщину земельної ділянки з кадастровим номером :02:008:0046. Вказав, що набув право отримати орендну плату за користування вищезазначеною земельною ділянкою 29 травня 2020 року. Зазначив про попередні звернення від 04 серпня 2020 року та 09 грудня 2021 року та відсутність відповіді на них, про додаткове звернення з приводу надання послуг з оранки та культивації присадибної земельної ділянки розміром до 0,40 га, а також безкоштовного завезення соломи до садиби Орендодавця, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 за 2021 рік, ненадання таких послуг. Вказав на обов`язок сплатити грошову компенсацію за ненаданні послуги за 2021 рік у сумі 1 500,00 грн, з яких: компенсаційна вартість оранки та культивації присадибної земельної ділянки - 1 000,00 грн; компенсаційна вартість поставки соломи - 500,00 грн. Вимагав негайно сплатити йому компенсацію за ненадання послуг шляхом безготівкового перерахування грошових коштів через відділення «Укрпошти» на його ім`я, за адресою: АДРЕСА_1 .

Листом відповідача-2 від 10 жовтня 2022 року /а.с.128, 129/ позивача повідомлено, що безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця та здійснення безкоштовної оранки та культивації присадибної ділянки здійснюється на підставі поданої письмової заяви, запропоновано надати докази звернення до Товариства із письмовими заявами про необхідність проведення безкоштовної оранки чи культивації, сплати коштів за послуги з оранки та культивації присадибної земельної ділянки для прийняття рішення щодо можливої компенсації понесених затрат. Роз`яснено положення ч. 3 ст. 148-1 ЗК України про необхідність протягом одного року з дні набуття права власності на земельну ділянку повідомити про це її користувача із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Також повідомлено про необхідність надання Товариству платіжних реквізитів будь-якої банківської установи, що діє на території України для перерахування орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:008:0046, загальною площею 5,62 га. Запропоновано надати контактний номер телефону для зв`язку, явку для вирішення окреслених питань за адресою: АДРЕСА_3 у зручний час чи зв`язок із фахівцями земельного відділу за контактним номером: + 38 . Повідомлено, що заява про здійснення обробітку присадибної земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 отримана. Вказано, що у зверненні щодо поставки соломи не зазначена адреса поставки соломи.

З копії довідки Попасненського старостинського округу Губиниської селищної ради № 419 від 21 вересня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 має земельну ділянку розміром 0,50 га для розташовану за адресою: АДРЕСА_2 /а.с.112/.

Також, з наданих відповідачем доказів (копій видаткових касових ордерів, відомостей на виплату готівки та вставних аркушів до відповідних відомостей на виплату готівки, квитанцій), оригінали яких досліджено судом убачається, що:

- 15 травня 2018 року ОСОБА_9 фактично отримано орендної плати: 11348,71 грн. Підставою виплати у видатковому касовому ордері вказано: видана оренда земельних паїв за 2018 рік /а.с.83, 84, 85/. Підстава виплати грошових коштів у вставному аркуші до відомості на виплату готівки вказано - договір ОЗ № АЗ ОСОБА_4. від 04.05.2009 № 46;

- 15 травня 2018 року ОСОБА_9 фактично отримано орендної плати: 11348,71 грн. Підставою виплати у видатковому касовому ордері вказано: видана оренда земельного паю за 2019 рік /а.с.76, 77, 78, 79/. Підстава виплати грошових коштів у вставному аркуші до відомості на виплату готівки вказано - договір ОЗ № АЗ ОСОБА_4. від 01.01.2018. Квитанція № 8272 від 15 травня 2018 року містить призначення платежу: о/пл. за 2019;

- 15 травня 2018 року ОСОБА_9 фактично отримано орендної плати 11348,71 грн /а.с.86/. Квитанція № 8272 від 15 травня 2018 року містить призначення платежу: о/пл. за 2020 р.;

- 10 червня 2019 року ОСОБА_9 фактично отримано орендної плати: 3782,00 грн. Підставою виплати у видатковому касовому ордері вказано: видана оренда земельних паїв за 2019 рік /а.с.80, 81, 82/. Підстава виплати грошових коштів у вставному аркуші до відомості на виплату готівки вказано - договір ОЗ № АЗ ОСОБА_4 від 25.10.2005.

При цьому, досліджені судом відомості з Державного реєстру фізичних осіб -платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 31 травня 2022 року та станом на 20 лютого 2023 року щодо ОСОБА_1 вказують на відсутність, протягом 2020 - 2022 року доходу, отриманого від відповідача-1 або відповідача-2 /а.с.59-60, 112-113/.

З огляду на пояснення учасників справи та надані докази судом установлено, що між позивачем та відповідачами виник спір щодо належного виконання умов договору оренди відповідачем-2 перед спадкодавцем позивача, обсягу прав, набутих позивачем у порядку правонаступництва за договором оренди, належного виконання зобов`язань відповідачем-2 перед позивачем, та як наслідок - правових підстав для розірвання договору оренди, стягнення заборгованості з орендної плати за 2020 - 2022 роки.

Вирішуючи спір суд ураховує наступні норми законодавства.

Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Неодмінним елементом правовідносин є їхній зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Відтак судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

Охоронюваний законом інтерес полягає у прагненні особи набути певні матеріальні або нематеріальні блага з метою задоволення певних потреб, якщо такі прагнення є абстрактними, тобто випливають із певного суб`єктивного права у конкретних правовідносинах. Тому порушення охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створенням об`єктивних перешкод на шляху до здобуття відповідного матеріального та (або) нематеріального блага.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані у цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України «Про оренду землі», ЗК України та загальними нормами ЦК України щодо підстав дострокового розірвання такого договору.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно з частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Отже, наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди.

Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.

Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимоги заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

За ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент внесення змін до Договору, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. У разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається. Абзац 5 статті 24 Закону України «Про оренду землі» встановлює право орендодавця на вимогу від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.

За ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Вирішуючи спір у частині виконання відповідачем-2 договору оренди перед Спадкодавцем позивача суд виходить з того, що Договором оренди з урахуванням Додаткової угоди від 17 квітня 2018 року встановлено обов`язок Орендаря своєчасно сплачувати орендну плату.

У Додатковій угоді від 17 квітня 2018 року абзац 1 п. 2.2 Договору оренди викладено таким чином, що орендна плата у грошовій формі становить 7,5 відсотків від грошової оцінки землі - 14097,78 грн.

Нормами п. 170.1 ст. 170 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено особливості нарахування (виплати) та оподаткування доходу від надання нерухомості в оренду (суборенду), житловий найм (піднайм).

Так, пп. 170.1.1 п. 170.1 ПК України визначає, що податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі.

П.п.170.1.4 п. 170.1 ст. 170 ПК України вказує, що доходи, зазначені у підпунктах 170.1.1-170.1.3 цього пункту, оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування (виплати) за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Якщо орендар є фізичною особою, яка не є самозайнятою особою, особою, відповідальною за нарахування та сплату (перерахування) податку до бюджету, є платник податку - орендодавець (абз.1 пп. 170.1.5 п. 170. 1 ст. 170 ПК України).

Відповідно до п. 167.1 ПК України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

За п. 168.1.1, 168.1.4 ПК України Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох операційних днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

Згідно зі ст. 22, 23, 24, 25, 29 ПК України об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку. Базою оподаткування визнаються конкретні вартісні, фізичні або інші характеристики певного об`єкта оподаткування. База оподаткування - це фізичний, вартісний чи інший характерний вираз об`єкта оподаткування, до якого застосовується податкова ставка і який використовується для визначення розміру податкового зобов`язання. База оподаткування і порядок її визначення встановлюються цим Кодексом для кожного податку окремо. У випадках, передбачених цим Кодексом, один об`єкт оподаткування може утворювати кілька баз оподаткування для різних податків. У випадках, передбачених цим Кодексом, конкретна вартісна, фізична або інша характеристика певного об`єкта оподаткування може бути базою оподаткування для різних податків. Одиницею виміру бази оподаткування визнається конкретна вартісна, фізична або інша характеристика бази оподаткування або її частини, щодо якої застосовується ставка податку. Одиницею виміру бази оподаткування визнається конкретна вартісна, фізична або інша характеристика бази оподаткування або її частини, щодо якої застосовується ставка податку. Одиниця виміру бази оподаткування є єдиною для розрахунку і обліку податку. Одній базі оподаткування повинна відповідати одна одиниця виміру бази оподаткування. Ставкою податку визнається розмір податкових нарахувань на (від) одиницю (одиниці) виміру бази оподаткування. Обчислення суми податку здійснюється шляхом множення бази оподаткування на ставку податку із/без застосуванням відповідних коефіцієнтів.

Тобто, орендна плата включається до загального оподатковуваного доходу фізичної особи - орендодавця. Податковим агентом є орендар, на якого покладено обов`язок утримувати з орендної плати прибутковий податок та вносити його до бюджету.

За таких обставин, ПДФО нараховується на суму, вказану в Договорі оренди, а позивачу виплачується орендна плата в розмірі, за винятком ПДФО та ВЗ, який сплачується податковим агентом - орендарем за фізичну особу орендаря і розмір орендної плати, який підлягає до безпосередній виплаті орендодавцю з квітня 2018 року, виходячи з умов договору становить 11 348,71 грн (14 097,78 - 2 537,60 (податку з доходів фізичних осіб (надалі - ПДФО)) - 211,47 (військового збору (надалі - ВЗ).

Таке-ж саме положення про виплату орендної плати після утримання податків, зборів, обов`язкових платежів з суми орендної плати закріплено сторонами і в Договорі оренди, оскільки в Договорі оренди вказано, що Орендар сплачує Орендодавцю суму орендної плати після утримання прибуткового податку.

П. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України визначає однією з загальних засада цивільного законодавства - свободу договору.

Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч. 1 - 3 ст. 6 ЦК України).

Ч. 1 ст. 14 ЦК України визначає, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Тобто, з огляду на умови договору та чинне законодавство, відповідач-2 повинен був виплатити Спадкодавцеві позивача за 2018 - 2020 роки суму в розмірі 34 043,13 грн.

Надані відповідачем у справу докази свідчать, що ТОВ «АП «Придніпровське» в рахунок орендної плати за 2018 - 2020 роки фактично виплачені протягом 2018 - 2019 років ОСОБА_7 37 828,13 грн. Таким чином є обґрунтованими доводи відповідача-2 про належне виконання ним умов Договору оренди перед ОСОБА_7 .

При цьому, суд не приймає до уваги посилання представника позивача на неможливість виплати вказаної суми наперед, оскільки ст. 531 ЦК України передбачає, що Боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. При цьому, умови Договору оренди не забороняють сплату орендної плати за наступні роки достроково, положення ч. 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» дають таке право, а докази на підтвердження наявності заперечень Спадкодавця позивача проти виплати орендної плати за 2019-2020 роки у 2018 році відсутні. Самі лише посилання на ненадання відповідачем-2 доказів звернення ОСОБА_7 з письмовою заявою до ТОВ «АП «Придніпровське» про таку виплату, не є підставою для висновку про виплату грошових коштів на інших підставах, ніж орендна плата за договором.

Посилання позивача на той факт, що грошові суми, видані ТОВ «АП «Придніпровське» ОСОБА_7 не є орендною платою, а погашенням заборгованості, яка нібито існувала у відповідача-1 перед Спадкодавцем не підтверджені доказами, до того ж спростовуються відмітками про підстави видачі, вказаними у видаткових касових ордерах, квитанціях, відсутністю вказівки суми у Додатковій угоді від 17 квітня 2018 року, визначеної, як одноразова виплата в грошовій формі.

Суд звертає увагу на наявність невідповідності щодо підстави, вказаної у вставному аркуші до відомості про виплату 11 348,71 грн ОСОБА_7 в частині дати договору, однак, вказана невідповідність, без надання доказів наявності іншого договору від 01 січня 2018 року, повернення вказаних коштів ОСОБА_7 відповідачу-2, враховуючи принцип розумності, не є підставою для висновку про не виконання відповідачем-2 договірних зобов`язань за спірним договором. Недоліки та неточності в господарських документах, з огляду на наявність доказів отримання Спадкодавцем сум орендної плати, про що останньою поставлено свій підпис, не є самі по собі підставою для висновку про не виплату таких сум орендної плати.

Щодо обсягу прав, набутих позивачем після вступу у спадщину після ОСОБА_7 .

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України).

Частиною третьою статті 1223 ЦК України визначено, що спадщина належить спадкодавцю від дня відкриття спадщини. Тобто датою оформлення спадщини, а саме отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не може обмежуватись можливість реалізації належних спадкоємцю прав власника від дня відкриття спадщини.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України в редакції, чинній на момент смерті ОСОБА_7 ).

Згідно з частиною шостою статті 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Отже, спадкоємець земельної ділянки набуває права орендодавця (зокрема право на отримання орендної плати) із моменту відкриття спадщини.

Оскільки ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач з цієї дати набув прав та обов`язків Орендодавця за Договором оренди, в тому числі і право на отримання орендної плати. Водночас, ураховуючи висновок суду про підтвердження матеріалами справи факту виконання відповідачем-2 перед спадкодавцем позивача обов`язку зі сплати орендної плати за 2019 - 2020 роки, до обсягу прав позивача отриманих ним у порядку спадкування не перейшло право на отримання орендної плати за 2019 - 2020 роки, оскільки такий обов`язок відповідачем-2 фактично виконаний.

Щодо переходу права на отримання послуг з оранки та культивації земельної ділянки, поставки соломи за 2019 рік, суд виходить з такого.

Аналіз п.2.2 Договору оренди, з урахуванням Додаткової угоди від 17 квітня 2018 року, узгодження даного пункту єдиним абзацом без його розриву свідчить, що викладаючи п.2.2 Договору оренди в новій редакції сторонами погоджено три основні складові орендної плати, а саме: орендна плата у грошовій формі 7,5 % від грошової оцінки землі, безкоштовне завезення соломи до садиби орендодавця та здійснення безкоштовної оранки і культивації присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га, в територіальних межах Орендаря, на підставі поданої письмової заяви Орендодавцем.

Відтак, зазначені умови є складовими орендної плати. Даний висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі № 183/274/16.

Крім того, з огляду на встановлений Договором оренди строк виплати орендної плати, суд приходить до висновку, що такі послуги повинні надаватися до 30 грудня календарного року, в якому отримано відповідну заяву.

Водночас, на відміну від умов договору, який був предметом дослідження Верховним Судом у справі № 183/274/16, у цій справі умовами договору передбачено безкоштовне завезення соломи, тобто безкоштовне доставляння соломи до садиби Орендодавця. Крім того, в Договорі сторонами обумовлено, що таке доставляння, разом із оранкою та культивацією здійснюється на підставі письмової заяви, та попередньої заяви яку подає Орендодавець Орендарю.

Оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження подання заяви ОСОБА_7 до ТОВ «АП «Придніпровське» з приводу надання послуг з обробітку земельної ділянки, поставки соломи за 2019 рік до дати смерті, то до обсягу прав Орендодавця, які набув позивач у порядку правонаступництва після смерті ОСОБА_7 право на отримання послуг з обробітку земельної ділянки, поставки соломи за 2019 рік не увійшло, через що не увійшло і право на отримання будь-якої компенсації таких послуг.

Пояснення представника позивача про те, що такі заяви подавалися, в тому числі і спадкодавцем позивача, приймалися службовою особою відповідача-2 та ігнорувалися, без підтвердження таких обставин належними доказами (відмітками про прийняття службовою або посадовою особою підприємства, канцелярією, про доставку засобами поштового зв`язку, кур`єрською чи фельд`єгерською службами, тощо) має характер припущень, а тому не приймається судом до уваги.

Щодо питання про неналежне виконання зобов`язань ТОВ «АП «Придніпровське» перед ОСОБА_1 та наявності підстав для розірвання договору оренди суд виходить з такого.

Матеріали справи у виді належним чином засвідчених копій відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків щодо ОСОБА_1 вказують на не отримання протягом 2020 - 2022 року позивачем від відповідача-2 будь-якого виду доходу. Доказів на підтвердження того, що ТОВ «АП «Придніпровське» нараховано позивачеві орендну плату за Договором оренди, та виплачено її, після утримання ПДФО та ВЗ за 2021, 2022 роки не надано.

При цьому, матеріалами справи підтверджено, що позивачем неодноразово (04 серпня 2020 року, 09 грудня 2021 року та 04 жовтня 2022 року) повідомлено відповідача-2 про заміну сторони в зобов`язанні та перехід до позивача прав орендодавця за Договором оренди, земельної ділянки з кадастровим номером :02:008:0046, укладеним між ОСОБА_7 та ТОВ «АП «Придніпровське». Також підтверджено, що лише 10 жовтня 2022 року відповідачем-2 повідомлено позивача, зокрема, про необхідність надання позивачем платіжних реквізитів, місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси.

Так, стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.

Застосування такого правового наслідку як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з вимогами статті 537 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса в разі: відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; відсутності представника недієздатного кредитора.

Зазначена норма надає за певних умов право добросовісному кредитору виконати свій обов`язок іншим шляхом, ніж надання орендної плати особисто орендодавцю.

Однак зазначені положення не свідчать про обов`язковість таких дій, а лише регламентують можливу поведінку орендаря та нотаріуса.

Винна поведінка, яка є підставою для припинення правовідносин, кореспондується з обов`язком та небажанням його виконувати на умовах, визначених договором.

Відсутність у договорі обов`язку перераховувати кошти на депозит нотаріуса і нездійснення орендарем таких дій, не може бути безумовною підставою для розірвання договору, а лише тягне за собою виплату цих сум.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 709/1089/17 (провадження № 61-12745сво18).

Законом України від 06 вересня 2012 року № 5245-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», який набрав чинності 01 січня 2013 року, ЗК України було доповнено статтею 148-1.

Станом на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7 була чинною стаття 148-1 ЗК України.

Частинами першою, третьою статті 148-1 ЗК України визначено, що до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

Дотримання вищевказаних дій для власника, до якого перейшло право власності на земельну ділянку, є важливим етапом, спрямованим для налагодження виплати орендної плати за укладеним до переходу права власності договором.

Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 10 березня 2021 року у справі № 146/350/20 (провадження № 61-10491св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 341/245/19 (провадження № 61-215св21), від 16 лютого 2022 року у справі № 146/350/20 (провадження № 61-6262св21).

Матеріалами справи підтверджено, що 29 травня 2020 року приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рублевським В. К. зареєстровано право власності позивача на земельну ділянку, яка є предметом спірного Договору оренди, після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . 04 серпня 2020 року позивач повідомив про це відповідача-2. Тобто таке перше повідомлення відбулося у строк, що перевищує встановлений ст. 148-1 ЗК України. При цьому, суд звертає увагу, що в направлених позивачем відповідачеві-2 повідомленні та вимогах відсутні платіжні реквізити, а поштова адреса належним чином повідомлена лише у вимозі від 04 жовтня 2022 року ( АДРЕСА_2 ), оскільки направлені до вказаної дати повідомлення та вимога не містили номеру будинку позивача, хоча і містили РНОКПП останнього.

Згідно з п. 42, 43 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 на поштовому відправленні, поштовому переказі зазначається: 1) найменування адресата: для фізичних осіб - прізвище, ім`я та по батькові (у називному відмінку), для юридичних осіб - повне найменування підприємства, установи, організації, а також якщо відомо посада, ім`я та прізвище адресата. На простих та рекомендованих поштових картках, листах і бандеролях (крім тих, що адресуються до запитання) може бути зазначено лише прізвище та ініціали або ім`я та прізвище адресата. На поштових відправленнях, адресованих до населених пунктів, які не мають вулиць і нумерації будинків, прізвище, ім`я та по батькові адресата зазначаються повністю;за наявності номер мобільного телефону адресата (для реєстрованих поштових відправлень); 2) поштова адреса в такій послідовності: найменування вулиці (проспекту, бульвару, провулку), номер будинку, квартири; найменування населеного пункту, району, області;поштовий індекс; країна призначення. У разі коли поштове відправлення, поштовий переказ адресуються до запитання або на абонементну скриньку, після найменування адресата зазначається:до запитання (абонементна скринька); найменування населеного пункту, району, області; найменування об`єкта поштового зв`язку місця призначення; поштовий індекс; країна призначення.

Доказування - це діяльність, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності.

Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у разі його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалася заінтересована сторона, неіснуючим чи, навпаки, як це має місце при використанні презумпції, - існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.

З огляду на надані в справу докази вбачається, що несплата орендної плати за період з 2021 року до пред`явлення позову в грудні 2021 року та уточненого позову, яким збільшено позовні вимоги 21 лютого 2023 року мала місце у зв`язку з невиконанням орендодавцем обов`язку, передбаченого частиною третьою статті 148-1 ЗК України щодо повідомлення новим власником земельної ділянки платіжних реквізитів для перерахування орендної плати.

Повідомлення позивачем відповідача-2 про необхідність виплати орендної плати шляхом безготівкового перерахування грошових коштів через відділення «Укрпошти» на його ім`я за адресою: АДРЕСА_1 , без зазначення номеру будинку, абонентської скриньки, також не може вважатися належним повідомленням про адресу та узгодження способу виконання договірних зобов`язань між сторонами, оскільки вказуючи неповну інформацію позивач фактично унеможливлює виконання відповідачем-2 обов`язку зі сплати орендної плати з огляду на наявність по АДРЕСА_1 будинків із нумерацією.

Посилання представника позивача на той факт, що позивач не міг вчинити дії з відкриття розрахункового рахунку у 2020 році та не вчинив таких дій аж до 2023 року, без надання доказів на їх підтвердження суд вважає неналежними та такими, що суперечать принципу розумності.

Враховуючи правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 545/262/18 (провадження № 61-47367св18) та з підстав, викладених вище, суд приходить до висновку, що відсутність належних та допустимих доказів, які підтверджували б факт виконання позивачем законодавчо визначеного обов`язку, передбаченого частиною третьою статті 148-1 ЗК України, за умови заперечення відповідача-2 факту належного повідомлення орендаря про зміну власника спірної земельної ділянки і надання ним даних щодо платіжних реквізитів, наявні підстави для висновку про відмову у задоволенні вимог про розірвання договору, оскільки затримка зі сплати орендної плати зумовлена діями орендодавця, який створив перешкоди для належного виконання орендарем обов`язку зі сплати орендної плати.

Саме на позивача, як нового орендодавця покладено обов`язок доведення до позивача як орендаря інформації про перехід права власності із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі).

З урахуванням наведеного, звернення позивача до суду з позовом про розірвання договору оренди за відсутності доказів належного, передбаченого ст. 148-1 ЗК України, повідомлення орендаря про перехід права власності на земельну ділянку, яка перебуває в оренді, не узгоджується із засадами розумності, добросовісності та справедливості, визначеними статтею 3 ЦК України.

Що до обґрунтування наявності підстав для розірвання Договору оренди невиконанням відповідачем-2 перед позивачем обов`язку з безкоштовного завезення соломи до садиби Орендодавця та здійснення безкоштовної оранки та культивації земельної ділянки, то враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів, на підтвердження подання позивачем та отримання Орендарем таких заяв до 10 жовтня 2022 року, з урахуванням наведеного вище висновку суду про обов`язкову необхідність подання таких заяв, саме лише невиконання такого обов`язку у 2022 році не вказує на систематичність невиконання відповідачем-2 договору.

Відтак, суд приходить висновку, що в задоволенні позову про розірвання договору оренди з підстав систематичної невиплати орендної плати належить відмовити.

Водночас суд ураховує також і те, що відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Як указано вище, згідно з умовами спірного Договору оренди, укладеного між позивачем та відповідачем, орендна плата сплачується не пізніше 30 грудня кожного календарного року. 04 серпня 2020 року позивачем на адресу відповідача-2 направлено лист-повідомлення, в якому, хоча і без дотримання частини третьої статті 148-1 ЗК України, однак повідомлено про перехід права власності на земельну ділянку, якою на праві оренди користується відповідач-2. Вказане повідомлення, як і вимоги від 09 грудня 2021 року та 04 жовтня 2022 року, отримані відповідачем, містило ЄДРПОУ, прізвище, ім`я та по батькові нового власника - позивача. Будучи обізнаним про зміну власника земельної ділянки відповідач, ураховуючи виконання ним обов`язку по виплаті орендної плати первісному орендодавцю по 2020 рік включно, жодних дій, спрямованих на виплату орендної плати за 2021 рік новому орендодавцю, узгодження способу виконання такого обов`язку перед позивачем до 10 жовтня 2022 року не вчинив, правом, передбаченим статті 537 ЦК України не скористався, орендну плату за 2021 - 2022 роки за спірним Договором оренди позивачу, як новому орендарю не нарахував, про що свідчить відсутність таких доказів у матеріалах справи та надані позивачем докази.

Відсутність факту вказаної виплати порушує право позивача на отримання належної йому орендної плати за спірним договором та в цій частині позов обґрунтовано належними та допустимими доказами та аргументами.

Таким чином, з урахуванням визначеного в Договорі оренди розміру орендної плати, підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача-2 на користь позивача 22 697,42 грн (2 х (14 097,78 - 2 537,60 (ПДФО) - 211,47 (ВЗ))) орендної плати за 2021 - 2022 роки.

При цьому вимоги щодо стягнення орендної плати за 2020 рік задоволенню не підлягають, оскільки така сума фактично виплачена спадкодавцеві позивача. що підтверджується дослідженими судом доказами.

За таких обставин, поданий позов підлягає задоволенню частково.

Інші доводи та аргументи сторін, викладені у заявах по суті справи, поясненнях, наданих у судовому засіданні, з огляду на відсутність доказів на їх підтвердження, як самі по собі так і у сукупності з іншими не можуть бути підставою для задоволення чи відмови в задоволенні позову, а тому не приймаються судом до уваги та не досліджуються. Самі лише посилання на порідненість відповідачів, зміну місця реєстрації відповідача-2 не позбавляє сторону позивача обов`язку доведення належними доказами факту подання відповідної заяви, передбаченої договором. Також, не передбачено ані нормами договору, ані вимогами законодавства порядку компенсації вартості ненаданих безкоштовних послуг.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, оскільки суд прийшов висновку про задоволення позовних вимог частково, судові витрати підлягають стягненню з відповідача-2, як особи, якою порушено право позивача на отримання орендної плати на користь позивача - 487,32 грн, що становить 53,67% від сплаченого позивачем судового збору за вимогами майнового характеру (стягнення заборгованості із виплати орендної плати).

Щодо стягнення витрат, пов`язаних з правовою допомогою, судом досліджено наданий представником позивача ордер серії АЕ № 1113054 від 28 грудня 2021 року /а.с.11/, копії: договору про надання правової допомоги № 05/08-20 від 04 серпня 2020 року, додаткової угоди № 1 до Договору від 04 серпня 2020 року /а.с.28/, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю /а.с.20/ та попередній розрахунок надання послуг, наведений в позові. Водночас, суду не надано відповідний акт про надані послуги, докази сплати позивачем представнику будь-якої суми на підставі акту про виконані послуги, заявлення представником до закінчення судових дебатів у справі відповідної заяви, передбаченої ч. 8 ст. 141 ЦПК України, внаслідок чого у стягненні витрат на правничу допомогу з відповідача-2 пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2683,50 грн суд відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати за Договором оренди земельної ділянки без номеру та дати, зареєстрованого Новомосковським ДЗКЦ за № 04:05:126:03117 від 25 жовтня 2005 року, з урахуванням змін, викладених у Додаткових угодах від 04 травня 2009 року та від 17 квітня 2018 року, у грошовій формі за період з 2021 року по 2022 рік включно, у розмірі 22 697 (двадцять дві тисячі шістсот дев`яносто сім) гривень 42 копійки.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 32 копійки.

У решті позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 23 листопада 2023 року.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач-1 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімпекс-Агро», , місцезнаходження юридичної особи за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, вул. Лесі Українки, буд. 10;

відповідач-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське», ; місцезнаходження юридичної особи за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, вул. Лесі Українки, буд. 10.

Суддя Д. О. Парфьонов