Справа № 127/8634/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 травня 2023 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Роздорожної А.Г.

за участі секретаря судового засідання Сербіної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до

відповідача ОСОБА_2

вимоги позивача: про стягнення безпідставно набутих коштів

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

представник позивача - адвокат Полігас С.В.,

представник відповідача - адвокат Мишковська Т.М.,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1. Позивач звернувся до суду з цим позовом та вказав, що протягом довгого періоду часу разом із своєю сім`єю: дружиною ОСОБА_3 та неповнолітнім сином ОСОБА_4 , проживали в гуртожитку заводу «Маяк» по АДРЕСА_1 та накопичували кошти на купівлю власного житла. У 2018 році, зібравши наявні кошти, позивач з родиною змогли придбати собі житло. З цією метою, вони звернулися до агентства нерухомості «Ромашка», яке підшукало їм квартиру, та представник якого забезпечувала супровід по купівлі-продажу даного нерухомого майна. 10 березня 2018 року було укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого продавець ОСОБА_2 передав у власність, а покупець ОСОБА_1 прийняв у власність (купив) квартиру під АДРЕСА_2 . Договір було посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Радіоновою Н.В.. В день підписання вказаного договору купівлі-продажу, за рекомендацією агентів, які їх супроводжували, з метою зменшення податкових витрат, за погодженням з продавцем, в тексті підписаного договору ними була зазначена занижена вартість відчужуваної квартири - 50000 грн (що по курсу НБУ становило 1920 дол. США). Решту суми коштів в розмірі 18080 доларів США, за домовленістю із відповідачем, позивач передав останньому в приміщенні нотаріальної контори, в присутності нотаріуса та агентів нерухомості ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , під розписку, яку ОСОБА_2 власноручно написав. У грудні 2019 року на поштову адресу позивача надійшла позовна заява про визнання права власності та витребування майна. Позивачем в даній позовній заяві виступав один із попередніх власників квартири - ОСОБА_7 . Із змісту зазначеної позовної заяви позивачу стало відомо, що 16 липня 2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_7 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0 (із змінами від 14 лютого 2009 року), на забезпечення виконання якого між цими особами укладено іпотечний договір №59045 від 19 липня 2007 року, який було посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курбатовою С.П.. За умовами договору іпотеки в іпотеку банку передано належну позивачеві квартиру АДРЕСА_2 зі всіма об`єктами, функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном (предметом іпотеки). Право вимоги за вказаним договором іпотеки перейшло до ТОВ «Кей-Колект» 12 грудня 2011 року на підставі договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки 5207-5208. На підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 21 серпня 2015 року право власності на спірну квартиру було зареєстровано за ТОВ «Кей-Колект». Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 15 січня 2016 року по справі №802/3968/15-а, залишеною без змін рішенням Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2016 року, визнано неправомірним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте 21 серпня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу. Однак 26 листопада 2015 року спірна квартира за договором купівлі-продажу була відчужена ТОВ «Кей-Колект» громадянину ОСОБА_8 .. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26 вересня 2016 року по цивільній справі № 127/8068/16, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 23 листопада 2016 року, в задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про витребування майна (спірної квартири) відмовлено. Постановою Верховного Суду від 14 лютого 2018 року зазначені судові рішення скасовані та прийняте нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_7 задоволені, спірна квартира витребувана із незаконного володіння ОСОБА_8 14 лютого 2017 року спірна квартира, саме під час розгляду справи в суді касаційної інстанції, вже була відчужена ОСОБА_8 за договором купівлі-продажу ОСОБА_2 , який, в свою чергу, 10 березня 2018 року відчужив її на користь позивача - ОСОБА_1 .. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 9 вересня 2020 року витребувано із незаконного володіння ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_2 , стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 1412,02 грн судового збору та на корить держави 4944,36 грн судового збору. Рішення суду набрало законної сили на підставі Постанови Вінницького апеляційного суду від 3 лютого 2021 року. В березні 2021 року позивачем до Вінницького міського суду Вінницької області було подано позовну заяву про стягнення грошових коштів в якості відшкодування понесених збитків у зв`язку із витребуванням у позивача квартири. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 грудня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму збитків у розмірі 50000 грн. Рішення суду першої інстанції набуло законної сили на підставі Постанови Вінницького апеляційного суду від 13 квітня 2022 року. Суд мотивував своє рішення про стягнення лише 50000 грн тим фактом, що зазначена сума коштів вказана в договорі купівлі-продажу, в якому також є посилання про те, що сторони правочину не мали жодних претензій один до одного щодо проведених розрахунків. Тому, враховуючи зазначені висновки суду, позивач вважає, що решта суми, в розмірі 18080 доларів США, яка була передана відповідачу під розписку, не була предметом договору купівлі-продажу квартири, а тому набута відповідачем за відсутності для цього правових підстав і вказана сума підлягає стягненню відповідно до статті 1212 ЦК України. Позивач просить стягнути з відповідача 528840 та понесені судові витрати (а.с.1-3).

2. 4 листопада 2022 року від позивача до суду надійшла заява про зміну предмета позову, в якій він просив стягнути з відповідача 18080 доларів США та понесені судові витрати (а.с.53-54).

3. На підтвердження позовних вимог позивач надав копію договору купівлі - продажу квартири, копію та оригінал розписки, копії постанов Вінницького апеляційного суду, копію рішення Вінницького міського суду Вінницької області.

4. Відповідач на пропозицію суду відзиву на позов не подав.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

5. Разом з позовною заявою позивач подав до суду заяву, в якій просить звільнити його від сплати судового збору за подання позовної заяви або відстрочити його сплату до ухвалення судового рішення у справі (а.с.4).

6. 7 листопада 2022 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення підготовчого судового засідання у зв`язку із її зайнятістю в іншому судовому засіданні 8 листопада 2022 року у Вінницькому міському суді (а.с.56-58).

7. 22 листопада 2022 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання, в якому вона просить забезпечити проведення судового засідання у режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення Easycon (а.с.66).

8. 6 грудня 2022 року від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просить підготовче судове засідання призначене на 9 грудня 2022 року проводити у режимі відеоконференції з Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області (а.с.75).

9. 9 грудня 2022 року від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він вказує, що в підготовче судове засідання прибути не може, оскільки буде зайнятий по іншим справам в Жмеринському міськрайонному суді Вінницької області (а.с.77).

10. 3 січня 2023 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання, в якому вона просить забезпечити проведення судового засідання у режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення Easycon (а.с.92).

11. 1 березня 2023 року від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просить проводити підготовче судове засідання у відсутність позивача та його представника, у зв`язку із зайнятістю в інших судових засіданнях у Жмеринському міськрайонному суді. Не заперечує, щодо призначення справи до судового розгляду (а.с.112-113).

12. 22 березня 2023 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання, в якому вона просить закрити підготовче судове засідання та перейти до розгляду справи по суті (а.с.118).

13. 23 березня 2023 року від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просить проводити підготовче судове засідання у його та позивача відсутність у зв`язку із зайнятістю в інших судових засіданнях у Жмеринському міськрайонному суді (а.с.119).

14. 20 квітня 2023 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання, в якому вона просить відкласти судове засідання у зв`язку із її зайнятістю в інших судових засіданнях (а.с.125).

15. 20 квітня 2023 року від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просить судове засідання відкласти у зв`язку із поданою заявою представника відповідача (а.с.127).

ІІІ. Пояснення учасників справи.

16. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, з підстав викладених у позовній заяву та у заяві про зміну предмета позову. Крім цього, надав оригінал розписки.

17. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала, щодо задоволення позовних вимог повністю посилаючись на правову позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові від 11 січня 2023 року у справі № 548/741/21 (провадження № 61-1022св22) і стосується аналогічної ситуації. Крім цього, на думку представника, відповідач в даному випадку не є тою особою, яка повинна відшкодувати позивачу заподіяну шкоду. Такою особою є ТОВ "Кей-Колект", адже неправомірність реєстрації права власності за цим ТОВ стала причиною того, що позивач залишився без грошових коштів та без квартири.

ІV. Інші процесуальні дії у справі.

18. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 вересня 2022 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, передано за підсудністю на розгляд до Шаргородського районного суду Вінницької області (а.с.39).

19. Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в строк до 7 листопада 2022 року відзив на позовну заяву та відстрочено позивачу сплату судового збору за подання позовної заяви до ухвалення судового рішення у справі (а.с.46).

20. Копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу за адресою, що вказана в позові. За наданою суду Управлінням ДМС України у Вінницькій області, відповідач зареєстрований за адресою, що вказана в позові (а.с.38). Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відповідач отримав вказані документи 24 жовтня 2022 року (а.с.50).

21. Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 8 листопада 2022 року, підготовче судове засідання по справі відкладено на 22 листопада 2022 року (а.с.59).

22. Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 22 листопада 2022 року постановлено допустити участь представника відповідача Мишковської Тетяни Миколаївни в підготовчому судовому засіданні, призначеному на 9 грудня 2022 року, в режимі відеоконференції відповідно до Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23 квітня 2020 року №196 (а.с.67).

23. Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 23 листопада 2022 року, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів повернуто ОСОБА_1 (а.с.71).

24. Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 6 грудня 2022 року, підготовче судове засідання по даній справі постановлено провести 9 грудня 2022 року в режимі відеоконференції між Шаргородським районним судом Вінницької області та Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області та доручено Жмеринському міськрайонному суду Вінницької області забезпечити проведення підготовчого судового засідання 9 грудня 2022 року у режимі відеоконференції за участі представника позивача адвоката Полігаса Володимира Миколайовича (а.с.76).

25. Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 9 грудня 2022 року, підготовче судове засідання по даній справі відкладено на 12 січня 2023 року та доручено Жмеринському міськрайонному суду Вінницької області забезпечити проведення підготовчого судового засідання 12 січня 2023 року у режимі відеоконференції за участі представника позивача адвоката Полігаса Володимира Миколайовича (а.с.79).

26. Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 3 січня 2023 року постановлено допустити участь представника відповідача Мишковської Тетяни Миколаївни в підготовчому судовому засіданні, призначеному на 12 січня 2023 року, в режимі відеоконференції відповідно до Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23 квітня 2020 року №196 (а.с.93).

27. Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 12 січня 2023 року, підготовче судове засідання по даній справі відкладено на 9 лютого 2023 року та доручено Жмеринському міськрайонному суду Вінницької області забезпечити проведення підготовчого судового засідання 9 лютого 2023 року у режимі відеоконференції за участі представника позивача адвоката Полігаса Володимира Миколайовича (а.с.95).

28. Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 9 лютого 2023 року, в задоволенні клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляються самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача попередніх власників квартири АДРЕСА_2 , відмовлено (а.с.109).

29. Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 2 березня 2023 року, підготовче судове засідання по справі відкладено на 23 березня 2023 року (а.с.114).

30. Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 23 березня 2023 року підготовче провадження закрито та справа призначена до судового розгляду (а.с.120).

31. Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 20 квітня 2023 року, судове засідання по справі відкладено на 15 травня 2023 року (а.с.129).

V. Фактичні обставини встановлені Судом.

32. Згідно з копією договору купівлі - продажу квартири від 10 березня 2018 року, ОСОБА_2 (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець), уклали даний договір про те, що Продавець передав у власність (продав), а Покупець прийняв у власність (купив) квартиру під АДРЕСА_2 . Ринкова вартість відчужуваної квартири становить 50000 грн (а.с.9).

33. Відповідно до копії та оригіналу розписки від 10 березня 2018 року, ОСОБА_2 , отримав доплату за продаж квартири у АДРЕСА_3 у розмірі 18080 доларів США від ОСОБА_1 (а.с.10, 133).

34. Згідно з копією постанови Вінницького апеляційного суду від 3 лютого 2021 року, справа №127/29175/19, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 9 червня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , за участю третіх осіб - ОСОБА_2 , Органу опіки та піклування Вінницької міської ради про визнання права власності та витребування майна, залишено без задоволення (а.с.11-14).

35. Відповідно до копії рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 грудня 2021 року, справа №127/6126/21, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , треті особи, які не заявляють самостійний вимог на стороні відповідачів: ОСОБА_8 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей - Колект» про стягнення грошових коштів, задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму збитків у розмірі 50000 грн (а.с.15-19).

36. Згідно з копією постанови Вінницького апеляційного суду від 13 квітня 2022 року, справа №127/6126/21, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 грудня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , треті особи, які не заявляють самостійний вимог на стороні відповідачів: ОСОБА_8 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей - Колект» про стягнення грошових коштів, залишено без задоволення (а.с.20-25).

VІ. Оцінка Суду.

37. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

38. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

39. Згідно з частинами першою та другою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

40. Таким чином, загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України, а предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

41. Постановою Верховного Суду України від 2 березня 2016 року у справі №6-3090цс15 зазначено, що положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Характерною особливістю кондиційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так неправомірних. Крім того, у кондиційному зобов`язанні не має правового значення чи вибуло майно, з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним чи недобросовісним. Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: 1) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Конструкція статті 1212 ЦК, як і загалом норм глави 83 ЦК, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. Тому, Верховний Суд України, дійшов висновку, що кондиція - позадоговірний зобов`язальний спосіб захисту права власності або іншого речового права, який може бути застосований самостійно. Кондикція також застосовується субсидіарно до реституції та віндикації як спосіб захисту порушеного права у тому випадку, коли певна вимога власника (титульного володільця) майна не охоплюється нормативним урегулюванням основного способу захисту права, але за характерними ознаками, умовами та суб`єктним складом підпадає під визначення зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави. Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця, з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 ЦК України у разі наявності правових відносин речово-правового характеру безпосередньо між власником та володільцем майна. Такий спосіб захисту можливий шляхом застосування кондиційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 1212 ЦК України, які дають право витребувати в набувача це майно.

42. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17 вказано, що положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що цей вид зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

43. У постанові від 8 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20 Верховний Суд роз`яснив, що за правовою природою конструкція зобов`язання, що виникає з безпідставного набуття майна (безпідставного збагачення), є формою реалізації охоронного правовідношення та виконує компенсаторну функцію. Зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення є протилежністю до зобов`язання з правочинів (договорів). Правочин, зокрема договір, як належна правова підстава встановлює зобов`язання з передання речі, виконання робіт (надання послуги), сплати коштів. Відповідно, за відсутності (або у подальшому відпадіння) правової підстави в особи виникає зобов`язання повернути те, що було отримано безпідставно (кондикція). Отримання майна, набутого без підстави, призводить до реституційного ефекту, прямо протилежного тому, що передбачено договором. Загальною ознакою кондикції є відсутність (або відпадіння у подальшому) правової підстави для утримання майна, набутого особою, до якої потерпілий звертається з кондикційним позовом. Зі змісту статті 1212 ЦК України Верховний Суд зробив висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення безпідставного збагачення.

44. Предметом спору в даному випадку є грошові кошти у розмірі 18080 доларів США.

45. Як встановлено було судами під час розгляду справи 127/6126/21 (а.с.15-25) ця сума не була сплачена як ціна за квартиру, оскліьки, відповідно до договору купівлі-продажу від 10 березня 2018 року, вартість квартири АДРЕСА_2 була вказана 50000 грн. Таким чином 18080 доларів США були передані позивачем відповідачу за межами вказаного договору, шляхом написання відповідачем розписки від 10 березня 2018 року. Слід також звернути увагу, що сам факт написання відповідачем вказаної розписки ніким під час розгляду цієї справи не оспорювався.

46. Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 січня 2023 року у цивільний справі № 548/741/21 зазначив, що в основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Суд звернув увагу, що безпідставно набуті грошові кошти не підлягають поверненню, якщо потерпіла особа знає, що в неї відсутнє зобов`язання (відсутній обов`язок) для сплати коштів, проте здійснює таку сплату, оскільки вказана особа поводиться суперечливо, якщо згодом вимагає повернення сплачених коштів.

47. Аналізуючи цей спір та спір, який стосувався вищевказаної позиції Верховного суду (пункт 46), суд вважає, що цю правову позицію не можна застосувати до правовідносин, що мають місце в цій справі з огляду на наступне.

48. Приймаючи постанову від 11 січня 2023 року по справі №548/741/21, суд виходив з того, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). У пункті VII.-2:101 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказано, що збагачення є безпідставним, за винятком таких випадків: особа, яка збагатилася, має право на отримання збагачення за рахунок потерпілого в силу договору чи іншого юридичного акту, судового рішення або норми права; або потерпілий вільно і без помилки погодився на настання невигідних для себе наслідків.

49. В цій же справі потерпілий ( ОСОБА_1 ) вважав, що передавши відповідачу 50000 грн по договору та доплативши 18080 доларів США по розписці від 10 березня 2018 року, він повністю розрахувався за придбану квартиру і має повне право бути її власником. Позивач не міг знати про наслідки таких його дій, не міг знати, що станом на 10 березня 2018 року на розгляді в касаційній інстанції перебуває спір щодо цієї квартири. Поведінка позивача можливо була недобросовісною відносно держави, оскільки він розумів для чого грошові кошти в сумі 18080 доларів США за придбану квартиру не включаються в договір купівлі-продажу цієї квартири, а передаються по розписці, а саме з метою уникнення значних витрат при оформленні права власності на вказану квартиру. Разом з тим, суд вважає, що поведінка позивача не була суперечливою чи недобросовісною віносно відповідача, який повністю отримав 50000 грн по договору та 18080 доларів США по розписці. Вказане, зокрема, представником відповідача не заперечувалось в судовому засіданні.

50. Виходячи з викладеного, Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача безпідставно набутих ним за рахунок позивача грошових коштів.

VІI. Розподіл судових витрат.

51. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

53. Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки ухвалою суду від 18 жовтня 2022 року позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення справі, то, у зв`язку із задоволеннм позову повністю, витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави.

З цих підстав,

Керуючись статтями 2, 4, 5, 10, 12, 13, 18, 141, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України , Суд, -

у х в а л и в :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів задовольнити повністю.

2. Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти в сумі 18080 (вісімнадцять тисяч вісімдесят) доларів США.

3. Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 5288 (п`ять тисяч двісті вісімдесят вісім) грн 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 23 травня 2023 року.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, паспорт серії НОМЕР_1 , ід.№ НОМЕР_2 , мешканець АДРЕСА_3 .

Представник позивача: адвокат Полігас Володимир Миколайович, який знаходиться по вул. Горького, 5, в м. Жмеринка Вінницької області, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №752, видане 6 червня 2012 року на підставі рішення Вінницької обласної кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури від 28 травня 2012 року №5, діє на підставі ордеру серії АВ №1036241 від 22 листопада 2022 року;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, ід.№ НОМЕР_3 , зареєстрований по АДРЕСА_4 .

Представник відповідача: адвокат Мишковська Тетяна Миколаївна, яка знаходиться по вул. М. Оводова, 24/1, м. Вінниця, діє на підставі ордеру серії АВ №1052060 від 7 листопада 2022 року.

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА