УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року Суддя Київського районного суду м. Харкова Колесник С.А., розглянувши матеріали справи №953/11498/23 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати послуг з газопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

22.11.2023 представник ТОВ «Харківгаз збут» Хом`як Р.В. звернувся до суду із вищевказаною заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати послуг з газопостачання.

Ознайомившись із змістом заяви, доданих до неї документів, суд приходить до до висновку про необхідність передачі заяви про видачу судового наказу за підсудністю.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно ч.1 ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. У заяві повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до ч.ч. 5,7 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника. Суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно з даними, які містяться у інформаційній довідці з Реєстру теритріальної громади міста Харкова від 24.11.2023, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально знаходиться у Київському районі міста Харкова.

Однак, з заяви про видачу судового наказу вбачається, що просять стягнути заборгованість, яка утворилася за адресою: м. Харків, вул. Познанська, буд. 22/А, що територіально відноситься до Салтівського району м. Харкова.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17 (провадження №61-30812св18), заяви про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження майна, за правилами виключної підсудності.

Також, згідно правової позиції викладеної у постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата ВС визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Позиція Великої Палати ВС ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових.

Згідно з п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на вищевикладене суддя приходить до висновку про необхідність передання вищевказаної заяви ТОВ «Харківгаз збут» про видачу судового наказу за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова.

На підставі вищевикладеного та керуючисьсь ч. 8 ст. 165 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати послуг з газопостачання, направити за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова (адреса: 61005, м. Харків, пр-т. Ювілейний, буд. 38Е).

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.А.Колесник