Справа № 128/1448/22
Провадження № 22-ц/801/866/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 рокуСправа № 128/1448/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Ковальчука О.В., Якименко М.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 22 лютого 2023 року, ухвалене суддею Шевчук Л.П. в м.Вінниці, в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення з спадкоємця заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У липні 2022 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №б/н від 18 липня 2006 року у розмірі 5 424,30 гривень.

Позов мотивований тим, що з метою отримання банківських послуг до АТ КБ «ПриватБанк» звернулася ОСОБА_2 , у зв`язку з чим підписала заяву від 18.07.2006. Позичальнику було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а також надано кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 8 000 гривень.

Позивач вказує, що свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі та надав позичальнику можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору. Однак, у процесі користування кредитним рахунком позичальник не надав своєчасно банку кошти для погашення заборгованості.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 померла. Спадкоємцем після її смерті відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України є ОСОБА_1 , оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

На виконання вимог ст. 1281 ЦК України позивач 02.04.2020 направив претензію кредитора до Третьої вінницької державної нотаріальної контори, яку 15.04.2020 переслано до Вінницької районної державної нотаріальної контори за місцем заведення спадкової справи та 07.08.2020 отримано відповідь.

Таким чином вважає, що відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, в тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у визначений законом строк.

05.08.2021 позивач направив спадкоємцю позичальника лист-претензію з вимогою сплатити заборгованість за кредитним договором, проте така вимога відповідачем виконана не була.

Станом на дату смерті позичальника заборгованість по кредитному договору становить 5 424,30 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту.

Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 22 лютого 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

У скарзі зазначає, що позивачем своєчасно, 02.04.2020, було пред`явлено кредиторські вимоги. Реєстрація спадкоємця за місцем проживання спадкодавця на час смерті спадкодавця свідчить про автоматичне прийняття спадкоємцем спадщини. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 і оскільки він не подав заяву про відмову від прийняття спадщини він вважається таким, що фактично прийняв спадщину. Стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які також були зареєстровані зі спадкодавцем за однією адресою, позивачу нічного невідомо. Спадкодавець мала у власності житловий будинок, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який подається до суду апеляційної інстанції з метою повного та всебічного апеляційного перегляду. Доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує щодо вимог кредитора.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведені норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, встановивши, що на момент відкриття спадщини після смерті боржника ОСОБА_2 відповідач був зареєстрований за місцем реєстрації спадкодавця і доказів подання ним заяви про відмову від спадщини матеріали справи не містять, зробив висновок, що ОСОБА_1 є таким, що прийняв спадщину відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України. Однак, оскільки позивач жодними доказами не довів факт наявності спадкового майна, факт звернення із вимогою до спадкоємця боржника в межах строків визначених ст. 1281 ЦК України про погашення заборгованості за кредитним договором, можливість погашення зобов`язання спадкодавця перед кредитором за рахунок спадкового майна, а також не зазначив про наявність перешкод для виявлення такого майна, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що з метою отримання банківських послуг ОСОБА_2 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 18.07.2006 (а.с.37).

ІНФОРМАЦІЯ_2 позивальник ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 07.11.2019 (а.с.55).

За розрахунками банку, заборгованість ОСОБА_2 на дату смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 , за кредитним договором становить 5 424,30 грн - заборгованість за тілом кредиту.

02.04.2020 АТ КБ «ПриватБанк» за вих. №SAMDN1795 надіслав до Третьої вінницької державної нотаріальної контори претензію кредитора від 12.03.2020 в порядку ст. 1281 ЦК України, в якій вказав, що ОСОБА_2 уклала із банком кредитний договір №б/н від 19.07.2006. На теперішній час банку стало відомо, що ОСОБА_2 померла, а тому просить: включити кредиторські вимоги АТ КБ «Приватбанк» в спадкову масу; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком в сумі 5 424,30 грн.; повідомити банк чи зверталися спадкоємці із заявами про прийняття спадщини; повідомити про осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини; надати відомості про видані свідоцтва про право на спадщину та про осіб, які такі свідоцтва отримали.

Вказану претензію згідно листа від 07.04.2020 було передано до Вінницької районної державної нотаріальної контори та отримано нею 11.04.2020.

Саме за заявою позивача було заведено спадкову справу №150/2020 до майна померлої ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Вінницька районна державна нотаріальна контора листом від 30.03.2021 №486/02-14 повідомила АТ КБ «ПриватБанк», що претензія кредитора отримана, зареєстрована у книзі реєстрації спадкових справ за №341, спадкова справа №150/2020; щодо надання іншої запитуваної інформації, то в силу ст. 8 Закону України «Про нотаріат» така інформація не підлягає наданню на запит банку (а.с.105).

05.08.2022 позивач за вих. № SAMDN1795 направив відповідачу ОСОБА_1 , як спадкоємцю позичальника ОСОБА_2 , лист-претензію від 22.07.2021 з вимогою сплатити заборгованість за кредитним договором №б/н від 19.07.2006 в сумі 5424,30 грн (а.с.60).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

За змістом частин першої, третьої, п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно з частиною першою статті 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Законодавством визначено, що у подібних випадках не відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовилися від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника. У такому випадку відбувається правонаступництво, яке є транслятивним, тобто таким, що переносить права та обов`язки первісного боржника на нового боржника.

Отже, правовідносини, що виникли між позикодавцем і позичальником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між позикодавцем та спадкоємцями позичальника і вирішуються у порядку, передбаченому положеннями статті 1282 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 01 липня 2021 року у справі №202/7691/17 зазначено, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

Встановлено, що позичальник ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а 02.04.2020 банк звернувся до нотаріальної контори з претензією щодо погашення суми заборгованості за кредитним договором спадкоємцями померлої ОСОБА_2 , і саме за заявою позивача була заведена спадкова справа № 150/2020.

Апеляційний суд погоджується із позицією апелянта з приводу дотримання у даному випадку кредитором строків пред`явлення вимог до спадкоємців, оскільки стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Така вимога може бути пред`явлена як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса.

На запит суду першої інстанції староста Сокиринецького старостинського округу Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області Тернопільський О.П. листом від 02.02.2023 №04-15/33 повідомив, що за наявних в погосподарській книзі №1 с. Майдан-Чапельський Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області даних погосподарського об`єкта №402-1, на момент смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - відповідач; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.122).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 21.11.2003 були зареєстровані по АДРЕСА_1 і проживали за однією адресою.

Відповідач ОСОБА_1 є чоловіком ОСОБА_2 , що підтверджується вказаною ОСОБА_2 в заяві від 18.07.2006 інформацією, а також відміткою в паспорті ОСОБА_1 в графі «сімейний стан».

Вказані обставини, зокрема, що ОСОБА_1 був чоловіком ОСОБА_2 , зареєстрований та постійно проживав з нею за однією адресою на час відкриття спадщини не заперечувалося відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Відтак, в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки протягом встановленого статтею 1270 цього Кодексу строку (шість місяців з часу відкриття спадщини) він не заявив про відмову від неї.

Та обставина, що ОСОБА_1 , як спадкоємець, який прийняв спадщину, не отримав свідоцтво про право на спадщину не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора, оскільки отримання свідоцтва відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця.

Якщо спадкоємець прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця.

До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 19.02.2020 у справі №607/98/17.

Станом на день смерті боржника, 06.11.2019, заборгованість за кредитним договором від 18.07.2006 становила 5 424,30 грн.

На підтвердження вказаного розміру заборгованості позивачам надано розрахунок заборгованості, а також виписку по рахунку (а.с.9-25,26-35).

Факт отримання ОСОБА_2 кредиту, користування кредитними коштами та прострочення виконання зобов`язань не заперечувався відповідачем, розрахунок заборгованості останнім не спростований.

Хибним є висновок суду першої інстанції з приводу недоведення наявності у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого рухомого чи нерухомого майна та його вартості, оскільки обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець у разі заперечення проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

ОСОБА_1 було відомо про розгляд справи в суді першої інстанції, однак він не скористався своїм правом на подання відзиву. Також в судове засідання на виклик суду він не з`явився, будь-яких пояснень не надав.

Враховуючи мотиви відмови суду першої інстанції в задоволенні позову, зокрема недоведення позивачем наявності у спадкодавця на праві власності будь-якого майна, АТ КБ «ПриватБанк» до апеляційної скарги додало Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №326018929 від 16.03.2023, з якої вбачається, що ОСОБА_2 на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями загальною площею 30,8 кв.м, житловою площею 13,3 кв.м. по АДРЕСА_1 (а.с.138).

Враховуючи, що підтвердження обсягу спадкового майна та його вартості є обов`язком відповідача, а не позивача, беручи до уваги, що розгляд справи відбувався без участі відповідача та враховуючи мотиви відмови в задоволенні позову щодо спадкового майна, апеляційний суд вважає за можливе прийняти вказаний доказ.

Встановивши відповідно до положень статті 1282 ЦК України наявність порушеного права (наявність непогашеної спадкодавцем заборгованості за кредитним договором), факт прийняття спадщини відповідачем після смерті позичальника ОСОБА_2 , своєчасне звернення кредитора до спадкоємців, наявність спадкового майна у вигляді житлового будинку, виходячи з принципу змагальності цивільного процесу, який закріплений у статті 81 ЦПК України, враховуючи розмір заборгованості, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором №б/н від 18.07.2006 у розмірі 5 424,30 грн.

Оскільки позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача на підставі ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2 481 грн та за подання апеляційної скарги в розмірі 3 721,50 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 22 лютого 2023 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення з спадкоємця заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість за договором № б/н від 18 липня 2006 року в розмірі 5 424 (п`яти тисяч чотирьохсот двадцяти чотирьох) гривень 30 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2 481 (двох тисяч чотирьохсот вісімдесяти одної) гривні та за подання апеляційної скарги в розмірі 3 721 (трьох тисяч семисот двадцяти одної) гривні 50 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

М.М. Якименко