Справа №949/935/23
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

19 травня 2023 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Оборонова І.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника адвокат Гунько В.С. звернувся до суду із заявою, у якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала з грудня 1987 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Золоте Сарненського району Рівненської області.

Заяву обгрунтовує тим, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Золоте Сарненського району Рівненської області. Має статус особи, яка потерпіла від аварії на Чорнобильській АЕС. 30 листопада 2022 року вона звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії за віком, згідно п.2 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи» в зв`язку з досягненням 54 років. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 06.12.2022р. за № 83 прийнято рішення про відмову у призначені пенсії в зв`язку з тим, що на час звернення за призначенням пенсії, проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 року становить 2 роки 08 місяців 03 дні. Проте відповідно до рішення Пенсійного фонду України періоди проживання у зоні гарантованого добровільного відселення з 18.09.1987 року по 31.08.1989 року та з 08.08.1990 року по 03.09.1990 року не підтверджено. Заявник проживає в с.Золоте Сарненського району Рівненської області з народження, крім періодів навчання у Рівненському кооперативному економіко-правовому коледжі. Встановлення факту постійного проживання заявника в період з грудня 1987 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Золоте Сарненського району Рівненської області необхідно для використання статусу потерпілої від аварії на ЧАЕС та пов`язаних із цим статусом пільг, а заява про встановлення фактів породжує для неї юридичні наслідки, оскільки надає право для оформлення різного роду компенсацій та пільг.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З матеріалів справи вбачається, що заявнику 25 квітня 1994 року було видано Чорнобильське посвідчення серії «Д» №675227, про що свідчить довідка №1125 від 30 листопада 2022 року, видана Відділом «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Висоцької сільської ради Сарненського району Рівненської області

Перелік підвідомчих суду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, наведений у п.1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України. Встановлення факту проживання особи на території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, до цього переліку не віднесено.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також інші справи у випадках, встановлених законом.

Аналіз наведених норм процесуального права дає підстави зробити висновок про те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. 2 Постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Вказаною постановою також роз`яснено, що не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду.

Суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2019 року у аналогічній справі № 162/760/17, в пункті 31 вказала про неможливість розгляду судами заяв про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Як вбачається із заяви заявник просить встановити факт її постійного проживання в період з грудня 1987 року по 29 червня 1989 року в с.Золоте Сарненського району Рівненської області, що необхідно для використання статусу потерпілої від аварії на ЧАЕС та пов`язаних із цим статусом пільг, а заява про встановлення фактів породжує для неї юридичні наслідки, оскільки надає право для оформлення різного роду компенсацій та пільг.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 11 Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого (добровільного) відселення - не менше трьох років.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 15 Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", підставами для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Тобто, встановлення даного факту для заявника матиме юридичне значення, оскільки вона матиме змогу користування соціальними пільгами, передбаченими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої цієї статті).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Таким чином, заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а наявний спір повинен вирішуватися в порядку позовного провадження з дотриманням правил адміністративної юрисдикції.

Відповідно до п. 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, вважаю, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, не підлягає розгляду судом в порядку окремого провадження, оскільки законодавством визначено порядок захисту її прав шляхом оскарження відмови відповідного органу в порядку позовного провадження, визначеному КАС України, а тому у відкритті провадження у даній справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 186, 258-261, 293-294, 315, 353-355 ЦПК України, ст.ст. 5, 19-20 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз`яснити заявнику, що вона має право на оскарження протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень при здійсненні управлінських функцій в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати заявнику разом із заявою та всіма доданими до неї документами.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області Оборонова І.В.