Справа № 364/639/22
Провадження № 2/364/25/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2023 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Моргун Г. Л.,

за участю секретаря судового засідання Сіваченко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в смт Володарка, цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , засоби зв`язку: № тел. НОМЕР_3 ),

представник позивача Іжак Олександр Івановича (адвокат, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2658 від 24.06.2004, діє на підставі довіреності, адреса: АДРЕСА_2 , засоби зв`язку: № тел. НОМЕР_4 )

до

ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_5 , виданий 30.04.2009 Володарським РВ ГУМВС України в Київській області, остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , засоби зв`язку: невідомі),

треті особи на стороні позивача без самостійних вимог:

служба у справах дітей та сім`ї Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області (, адреса: вул. Ярослава Мудрого, 2, м. Біла Церква, Київської області, засоби зв`язку: № тел. +38 (04563) 5 39 55),

орган опіки і піклування Володарської селищної територіальної громади Білоцерківського району Київської області (, адреса: площа Миру, 4, смт Володарка, Білоцерківського району, Київської області, № тел. +38 (04569) 5 21 24),

про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та встановлення опіки,

ВСТАНОВИВ:

03.11.2022 на адресу суду надійшла позовна заява, в якій позивачка зазначає, що вона є бабусею ОСОБА_3 . Матір`ю дитини є ОСОБА_2 ( дочка позивачки), яка перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 . В шлюбі народилася ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після народження доньки відповідачка почала вживати алкоголь та вести аморальний спосіб життя. У липні 2010 року вона покинула ОСОБА_6 та виїхала. Шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 розірвано, в подальшому з актового запису про народження дитини виключено запис про батька дитини. Матір дитини ( дочка позивачки) не піклується про фізичний та духовних розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, участі у її утриманні та вихованні не бере. ОСОБА_8 проживає та перебуває на утриманні позивачки.

Позивачка, посилаючись на вищезазначені обставини та ст. ст. 19, 150, 155, 157, 164-166 СК України та ст. ст. 118-120 ЦПК України, просить суд:

- позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , батьківських прав щодо її доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- передати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на опікування бабі - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини від всіх видів її доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення повноліття дитини;

- звільнити від сплати судового збору.

14.11.2022 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

22.12.2022 суд закрив підготовче судове засідання та призначив справу до судового розгляду по суті на 27.01.2023.

27.01.2023 за клопотанням сторони позивача суд повернувся до підготовчої стадії провадження у справі № 364/639/22 та призначив підготовче судове засідання на 06.03.2023.

06.03.2023 підготовче судове засідання за клопотанням представниці органу опіки та піклування Володарської селищної територіальної громади відкладено на 30.03.2023.

30.03.2023 підготовче провадження у справі закрите та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.04.2023 о 09:00. В судовий розгляд суд запросив неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та викликав свідків.

25.04.2023 в судове засідання з`явилися: представник позивачки, представниця третьої особи без самостійних вимог: орган опіки та піклування Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області та неповнолітня ОСОБА_3 .

Представник позивачки підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилася, суд доклав всіх необхідних заходів для її належного повідомлення про перебування цієї справи у провадженні суду. Так, остання відома адреса місця проживання та реєстрації відповідачки: АДРЕСА_1 . Судові повістки направлялися їй засобами поштового зв`язку у загальному порядку, але поштові конверти про виклик у судове засідання на : 22.11.2022; 22.12.2022; на 06.03.2023 , які було скеровано відповідачу на останню відому суду адресу, повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» ( а.с. 37,47, 72). Суд відповідно до положень ч. 10 ст. 130 ЦПК України , керуючись ч.ч. 11, 12 ст. 128 ЦПК України повідомив відповідачку належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (частина десята статті 187 ЦПК України) про відкриття провадження у справі та про час і місце розгляду справи ( а.с. 40, 60, 78, 91).

Представниця органу опіки і піклування Володарської селищної територіальної громади Білоцерківського району Київської області вказала, що не заперечує проти позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо неповнолітньої ОСОБА_3 , посилаючись на висновок органу опіки та піклування. Одночасно вказуючи, що вимога про встановлення опіки є передчасною та не узгоджується із матеріалами справи та діючим законодавством.

Третя особа на стороні позивача без самостійних вимог: служба у справах дітей та сім`ї Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області в підготовче судове засідання свого представника не направили, надіслали клопотання, яким просять суд розгляд справи проводити за їх відсутності ( а.с. 39, 92 ).

Суд визнав наявних у справі матеріалів достатнім для встановлення прав та взаємовідносин сторін.

Ознайомившись із позовною заявою, матеріалами справи, висновком органу опіки та піклування, заслухавши представника позивачки, представницю третьої особи, неповнолітню, свідка та позивачку в якості свідка, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , про що виконкомом Тарганської сільської ради Володарського району Київської області, про що 06.05.2009 зроблено відповідний актовий запис за № 04 ( а.с. 12).

Дитина проживає разом з бабусею - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить акт обстеження матеріально-побутових умов ( а.с.20).

Мати дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою позивачки ( а.с.9). З липня 2010 року відповідачка залишила ОСОБА_6 , не цікавиться її життям, здоров`ям, навчанням, кошти на її утримання не передає тощо. Згідно психолого-педагогічної характеристики наданої дитині КЗ КОР «Володарська спеціалізована загальноосвітня школа-інтернат ІІ-ІІІ ступенів- центр реабілітації» батьки в період навчання в школі-інтернаті не провідували дівчинку, не цікавилися її навчанням та вихованням.

Останнє відоме місце проживання відповідачки: АДРЕСА_1 . 25.09.2015 її знято з реєстрації місця проживання без відмітки в паспорті за рішенням суду ( а.с.31), донині місце проживання (перебування) відповідачки не відоме.

Щодо батька дитини, слід зазначити наступне. Так, в свідоцтві про народження дитини в графі батько зазначений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ( а.с.12). Однак за рішенням Володарського районного суду Київської області від 26.05.2021 справа № 364/1026/20 з актового запису за № 04 від 06.05.2009 внесеного виконкомом Тарганської сільської ради Володарського району Київської області про народження ОСОБА_2 виключено відомості про батька ( а.с.14-15).

Представник позивачки, як на підставу обґрунтованості позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 вказував суду, що відповідачка жодної участі у вихованні доньки не приймає, про її здоров`я та фізичний, духовний, моральний розвиток не піклується, що, в свою чергу, свідчить про ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, які забезпечують життєдіяльність дитини, зокрема відповідачка не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитині. Про що зазначено і у висновку служби у справах дітей та сім`ї затверджений рішенням № 67 від 24.03.2023 виконкому Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області.

Представниця третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог: орган опіки і піклування Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області підтримала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо її дочки ОСОБА_3 , в частині позову щодо встановлення опіки вказувала, що в даний час надати відповідний висновок для визначення опікуном неповнолітньої - ОСОБА_1 не можливо, оскільки у служби відсутні документи визначені п. 40 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини ( а.с.79).

Дитина в судовому засіданні надала пояснення та зокрема зазначила, що коли вона навчалася у третьому класі матір її покинула. Востаннє вона бачила маму весною 2021 року у місті Боярка. Остання не цікавиться нею, не проявляє уваги , не запитує про її здоров`я, успіхи у навчанні, навіть коли вона захворіла мама не приходила до неї у лікарню. Матеріально не допомагає, зловживає спиртними напоями.

Позивачка допитана у судовому засіданні в якості свідка вказала суду, що дитина ОСОБА_3 проживає з нею та перебуває на її утриманні. Матір дитини свою дочку вона вже значний проміжок часу не бачила. ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утриманні дитини не надає, не телефонує, не приїздить та не цікавиться дитиною взагалі.

Свідок ОСОБА_11 ствердила пояснення дитини та надані позивачкою покази. Вказала, що дійсно дуже давно не бачила ОСОБА_2 , вона не цікавиться дитиною і її життям та навчанням.

Встановлені судом та зазначені вище обставини справи свідчать про ухиляння відповідачки від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що може бути підставою для позбавлення її батьківських прав, оскільки наявні факти винної поведінки матері та свідомого нехтування своїми обов`язками по відношенню до дитини.

Така позиція суду узгоджена із діючим законодавством.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст.164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Так, згідно ч. 8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

В п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року „ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено , що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний стан, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарання, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до вимог ст. 12. Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків у відношенні дочки, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, матеріальне забезпечення, зокрема: не забезпечує та не турбується про наявність необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з нею, тобто не надає дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє жодного інтересу до дитини, що є правовою підставою для позбавлення її батьківських прав.

Судом не встановлено будь-яких об`єктивних підстав, які б зумовлювали таку тривалу неналежну поведінку матері по відношенню до дочки. Тому суд приходить до переконання, що інші заходи впливу на відповідачку, окрім позбавлення її батьківських прав, будуть недостатніми, а позбавлення батьківських прав буде відповідати в першу чергу саме інтересам дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Аналогічної позиції притримується і судова практика . Зокрема, у Постанові Великої Палати Верховного суду від 29.05.2019 у справі № 357/17852/15 визначено, що «Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть переважати інтереси батьків. При цьому при вирішенні питань, які стосуються її життя, дитині, здатній сформувати власні погляди, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Крізь призму врахування найкращих інтересів дитини та враховуючи, що одним з основних прав дитини є її право висловлювати свою думку та право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя, суд бере до уваги що в даному провадженні дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в силу свого віку висловила свою думку при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав її матері та зазначила, що не заперечує проти позбавлення батьківських прав матері - ОСОБА_2 .

Таким чином, встановлені судом обставини вказують, що вимоги позивачки щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 базуються на законі.

Вирішуючи питання, щодо встановлення опіки (піклування), суд прийшов до переконання, що у задоволенні зазначеної вимоги слід відмовити виходячи з наступних міркувань.

Так, статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.4 ст.167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою , баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

Згідно ст.243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування.

Опіка встановлюється над дитиною , яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Так, згідно ч.4 ст.60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ч.1, 2 ст.244 СК України піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа, при призначенні якої органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що ратифікована Верховної Радою України від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За змістом ч. 1 ст. 27 цієї Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Суд при визначенні основних інтересів дитини враховує не тільки можливість забезпечення її розвитку у здоровому середовищі, а й необхідність виключення умов, якими було б завдано шкоду здоров`ю та розвитку дитини.

Так, в ході розгляду справи судом було встановлено, що батька дитина не має, оскільки відомості про нього виключено з актового запису про народження дитини. Матір дитина позбавляється судом батьківських прав. Неповнолітня ОСОБА_6 проживає разом з позивачкою, одночасно судом встановлено перешкоди для призначення ОСОБА_1 піклувальником дитини, оскільки остання не надала суду необхідних та достатніх доказів на ствердження своєї спроможності бути піклувальником для дитини. А відтак, суд доходить до висновку, що вимога позивачки про визначення її піклувальником є передчасною, та одночасно суд вважає, що слід рекомендувати позивачці зібрати відповідні докази своєї спроможності забезпечити належні умови щодо піклування відносно неповнолітньої ОСОБА_6 , які надати органу опіки та піклування та повторно звернутися до суду.

Щодо вимоги про стягнення аліментів, суд вважає, що відповідно до ст.166 Сімейного Кодексу України, вона підлягає задоволенню.

Статтями 155, 180, 181, 182, 183 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а при ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку, в розмірі визначеному судом.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Однак слід зазначити, що позивачка просить суд стягнути з відповідачки аліменти у розмірі 1/3 частки її доходу, в той же час позивачка не надала суду доказів того, що ОСОБА_13 , має відповідний дохід та матиме можливість сплачувати аліменти у такому розмірі. Підсумовуючи слід зазначити, що відповідачка є працездатною особою, відомості про розмір та джерела доходів відсутні, а тому з урахуванням усіх обставин справи, суд приходить до висновку, що аліменти на утримання дитини необхідно стягнути у розмірі (одна чверть) частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд врахує, що за подання позову немайнового характеру особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно до Закону України "Про судовий збір", що складає 1073,60 гривень та оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат щодо вимоги про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з відповідача в силу ст. 141 ЦПК України слід стягнути судові витрати у розмірі судового збору визначено державою для розгляду справ даної категорії з відповідачки, всього 1073,60+1073,60 = 2147,20 гривень.

Керуючись ст. ст. 9, 12, 18, 27 Конвенції про права дитини, ст. ст. 4, 5, 6, 141, 150, 155, 157, 164-167, 171 СК України, ст. ст. 7, 10, 76, 89, 133, 141, 206, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,

треті особи на стороні позивача без самостійних вимог:

служба у справах дітей та сім`ї Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області; орган опіки і піклування Володарської селищної територіальної громади Білоцерківського району Київської області

про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та встановлення опіки - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (паспорт НОМЕР_5 , виданий 30.04.2009 Володарським РВ ГУМВС України в Київській області, остання відома адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що виконкомом Тарганської сільської ради Володарського району Київської області, 06.05.2009 зроблено відповідний актовий запис за № 04 .

Неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передати органу опіки та піклування виконавчого комітету Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області для вирішення питання про призначення піклувальника.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (паспорт НОМЕР_5 , виданий 30.04.2009 Володарським РВ ГУМВС України в Київській області, остання відома адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) аліменти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі (одна чверть) частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.11.2022, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (паспорт НОМЕР_5 , виданий 30.04.2009 Володарським РВ ГУМВС України в Київській області, остання відома адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 2147,20 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 24.05.2023 .

Копію рішення направити ОСОБА_2 - для відому.

Після набрання рішенням законної сили направити його до Володарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) (09301, Київська область, Білоцерківський район, смт Володарка, площа Миру, 2) - для внесення відповідних відомостей до актового запису про народження дитини.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г. Л. Моргун