Справа № 229/1942/22
Провадження № 2/229/261/2023
23 травня 2023 р. м.Дружківка
Дружківський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Панової Т.Л.
за участю секретаря судового
засідання Подорожньої В.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Дружківським міським судом Донецької області 27 .02.2023 року було ухвалено рішення № 229/1942/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, яким позов було задоволено. роте не вирішено питання з приводу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: судового збору.
Відповідачка не погодилася з рішенням суду і звернулася до Дніпровського апеляційного суду зі скаргою на рішення.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02 травня 2023року повернуто до Дружківського міського суду цивільну справу № 229/1942/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Надано місячний строк з дня надходження даної ухвали для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки в резолютивній частині рішення не зазначено висновку про розподіл судових витрат.
Враховуючи характер вирішуваного питання, виклик у судове засідання учасників справи не здійснювався, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 270 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи № 229/4518/21, дійшов такого висновку.
Частиною 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
У відповідності до вимог ч.1 ст.265 ЦПК України, рішення суду складається з вступної, описової, мотивувальної та резолютивної частини.
Зокрема, відповідно до ч.5 п.2 ст.265 ЦПК України, в резолютивній частині рішення зазначаються висновок суду про розподіл судових витрат.
Статтею 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом, у тому числі, не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.
Пунктом 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року передбачено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положенняст.88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Таким чином, ставки судового збору у 2022 році обраховуються з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня цього року (2481 грн).
За подання до суду цивільної юрисдикції позовної заяви немайнового характеру , яка подана фізичною особою сплачується судовий збір за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 992,40грн
Дослідивши матеріали справи в межах питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що дійсно під час ухвалення рішення не вирішено питання про судові витрати, а тому з даного приводу вважає за необхідне постановити додаткове рішення.
Оскільки позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір, позов задоволений до ОСОБА_2 , тому суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь ОСОБА_1 в розмірі 992,40грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141,142, 270 ЦПК України, суд,-
ухвалити по справі додаткове рішення.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати, а саме: витрати по сплаті судового збору в розмірі 992 ( дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.
Копію додаткового рішення суду направити учасникам справи.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя: Т.Л.Панова