КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
номер провадження №22-ц/824/3155/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних прав:

судді - доповідача Білич І.М.

суддів Шебуєва В.А., Слюсар Т.А.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Оболонського районного суду міста Києва Жука М.В.

у цивільній справі №756/17852/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 за результатами розгляду якого, просила стягнути неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення у сумі 82 242 грн. 51 коп.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначаючи, що 18 липня 2010 року між сторонами зареєстровано шлюб, від якого вони мають доньку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 02 вересня 2011 року у справі № 2-3593/11 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_1 у розмірі 930 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 13 липня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 29 липня 2019 року у справі № 756/5642/19 розмір стягуваних аліментів на дитину було збільшено до 1 500 грн. з усіх видів доходу щомісячно. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 11 червня 2020 року у справі № 756/16639/19 стягнуто з ОСОБА_1 пеню за несплату аліментів у сумі 47 742 грн. 51 коп. за період з вересня 2014 року по листопад 2019 року. Вказуючи, що з січня 2014 року по день звернення позивача до суду з даним позовом, відповідач ухиляється від сплати аліментів, сплачує їх нерегулярно та не у повному обсязі, у зв`язку з чим, у нього утворилась заборгованість, яка станом на 31 жовтня 2021 року становить 82 245 грн. 51 коп., що є підставою для стягнення з нього пені за період з грудня 2019 року по жовтень 2021 року у сумі 82 242 грн. 51 коп.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 80 742 грн 51 коп.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу за результатами розгляду якої, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити чи задовольнити частково на суму заборгованості, яка була на момент подачі позову - 19 листопада 2021 року у розмірі 3 415 грн. 51 коп.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначаючи, що у 2021 році ним було сплачено на користь позивача аліментів у сумі, більш як 82 000 грн. і станом на 22 листопада 2021 року заборгованість була погашена у повному обсязі. До 2014 року та у листопаді 2021 року була переплата по сплаті аліментів, які не були враховані на наступний місяць. Довідки щодо наявності заборгованості по оплаті аліментів не відповідають дійсності. Вказуючи, що він не ухиляється від виконання своїх обов`язків по сплаті аліментів, однак низький рівень доходів та проблеми зі здоров`ям не дозволяли йому вчасно виконувати свої зобов`язання щодо сплати аліментів. При ухваленні оскаржуваного рішення, судом не було враховано квитанції про сплату аліментів за жовтень 2020 року, листопад 2021 року та довідку розрахунок від 24 жовтня 2022 року.

13 вересня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу з якого вбачається, що позивач не погоджується з доводами апеляційної скарги та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін. Вказуючи, що факт невиконання відповідачем рішення суду про стягнення аліментів, підтверджується розрахунком заборгованості наданим державним виконавцем. Квитанції про сплату відповідачем аліментів за червень, вересень 2021 року та червень, вересень 2021 року було враховано судом під час ухвалення оскаржуваного рішення у зв`язку з чим, заборгованість по сплаті аліментів становить 80 742 грн. 51 коп.

22 вересня 2023 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу у якій відповідач зазначив, що позивач не надає інформацію про стан здоров`я дитини. Відповідач перешкоджає бачитись з дитиною. Не відповідає на дзвінки та листи. Відповідач вважає за необхідне зменшити розмір пені до 3 415 грн. 51 коп. або звільнити від її сплати, оскільки несплата аліментів відбувалася з поважних причин.

Відповідно до ч. 1. ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

На час розгляду справи до суду апеляційної інстанції сторонами в справі не було надано заперечень щодо розгляду справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судом при розгляді справи встановлено, що 18 липня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, від якого вони мають доньку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 02 вересня 2011 року у справі №2-3593/11 з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 930 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 травня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 13 липня 2012 року шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 29 липня 2019 у справі №756/5642/19 збільшено розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на утримання його доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1500 грн. щомісячно.

Виконавчий лист виданий на примусове виконання рішення Оболонського районного суду міста Києва від 29 липня 2019 у справі №756/5642/19, перебуває на примусовому виконанні у Святошинському районному відділі ДВС у м. Київ ЦМУ МЮ (м. Київ).

Згідно довідки розрахунку заборгованості Святошинського районного відділу ДВС у м. Київ ЦМУ МЮ (м. Київ) від 24 жовтня 2022 року, у період з грудня 2019 року по жовтень 2021 року ОСОБА_1 неналежним чином виконував свої зобов`язання по сплаті аліментів. У спірний період (з грудня 2019 року по жовтень 2021 року) відповідачем було сплачено аліменти на утримання доньки: 1 500 грн. у жовтні 2020 року; 750 грн. у липні 2021 року; 750 грн. у вересні 2021 року.

У період з грудня 2019 року по жовтень 2021 року ОСОБА_1 було сплачено аліменти на утримання доньки у сумі 1 500 грн., що підтверджується квитанцією від 15 вересня 2021 року у сумі 750 грн., квитанцією від 01 червня 2021 року у сумі 750 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, відповідач не у повному обсязі сплачував аліменти на утримання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуті за рішеннями суду. Розмір заборгованості за аліментами ОСОБА_1 , згідно довідки-розрахунку від 24 жовтня 2022 року, складеної старшим державним виконавцем Святошинського районного відділу ДВС у м. Київ ЦМУ МЮ (м. Київ) становить 80 742 грн. 51 коп. Таким чином, пеня за прострочення ОСОБА_1 сплати аліментів за період з грудня 2019 року до жовтня 2021 року включно становить124 422 грн. 50 коп. Однак, оскільки сума пені за положеннями ч. 1 ст. 196 СК України не може перевищувати 100% заборгованості за аліментами, пеня за прострочення ОСОБА_1 сплати аліментів не може бути більшою 80 742 грн. 51 коп. та саме такий розмір заборгованості підлягає до стягнення з відповідача.

Однак, погодитися із вищевказаним висновком суду першої інстанції в повній мірі не можливо, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (ст. 196 СК України).

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц дійшла висновку про те, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України.

При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

З матеріалів справи вбачається, що у спірний період відповідач неналежним чином виконував свій обов`язок щодо сплати аліментів на утримання доньки.

Згідно довідки-розрахунку від 24 жовтня 2022 року, складеної старшим державним виконавцем Святошинського районного відділу ДВС у м. Київ ЦМУ МЮ (м. Київ), розмір заборгованості відповідача по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на жовтень 2021 року становить 72 765 грн. 51 коп. У період з грудня 2019 року по жовтень 2021 року відповідачем сплачено аліменти на утримання доньки у сумі 3 000 грн., а саме: 1 500 грн. - у жовтні 2020 року; 750 грн. - у червні 2021 року; 750 грн. - у вересні 2021 року.

Згідно наданих відповідачем квитанцій, у період з грудня 2019 року по жовтень 2021 року відповідачем сплачено на користь позивача аліменти на утримання доньки у сумі 1 500 грн., що підтверджується квитанціями від 15 вересня 2021 року та 01 червня 2021 року, які були враховані державним виконавцем під час складення довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 24 жовтня 2022 року.

Виходячи із довідки-розрахунку заборгованості по аліментам від 24 жовтня 2022 року, розрахунок пені за прострочення сплати аліментів за період з грудня 2019 року по жовтень 2021 року належить здійснювати таким чином: грудень 2019 року: 1 500 грн. х 1% х 702 дні; січень 2020 року: 1 500 грн. х 1% х 671 дні; лютий 2020 року: 1 500 грн. х 1% х 640 дні; березень 2020 року: 1 500 грн. х 1% х 609 дні; квітень 2020 року: 1 500 грн. х 1% х 579 дні; травень 2020 року: 1 500 грн. х 1% х 548 дні; червень 2020 року: 1 500 грн. х 1% х 518 дні; липень 2020 року: 1 500 грн. х 1% х 487 дні; серпень 2020 року: 1 500 грн. х 1% х 456 дні; вересень 2020 року: 1 500 грн. х 1% х 426 дні; листопад 2020 року: 1 500 грн. х 1% х 365 дні; грудень 2020 року: 1 500 грн. х 1% х 334 дні; січень 2021 року: 1 500 грн. х 1% х 303 дні; лютий 2021 року: 1 500 грн. х 1% х 272 дні; березень 2021 року: 1 500 грн. х 1% х 244 дні; квітень 2021 року: 1 500 грн. х 1% х 214 дні; травень 2021 року: 1 500 грн. х 1% х 183 дні; червень 2021 року: 750 грн. х 1% х 153 дні; липень 2021 року: 1 500 грн. х 1% х 123 дні; серпень 2021 року: 1 500 грн. х 1% х 92 дні; вересень 2021 року: 750 грн. х 1% х 62 дні; жовтень 2021 року: 1 500 грн. х 1% х 31 день.

Таким чином, розмір пені за прострочення ОСОБА_1 сплати аліментів за період з грудня 2019 року до жовтня 2021 року включно становить 118 497 грн. 50 коп., а не 124 422 грн. 50 коп., як помилково вважав суд першої інстанції.

Однак, зазначений розмір пені, значно перевищує сукупний розмір заборгованості по аліментам за цей період - 72 765 грн. 51 коп.

Частиною 9 ст. 7 СК України передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

З огляду на те, що розмір неустойки (пені) за спірний період значно перевищує сукупний розмір заборгованості за аліментами, враховуючи загальні засади справедливості та розумності регулювання сімейних відносин, а також приписи ч. 1 ст. 196 СК України, наявні підстави для зменшення суми пені, яка підлягає стягненню з відповідача до 72 765 грн. 51 коп., а не до 80 742 грн. 51 коп., як помилково вважав суд першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що станом на 22 листопада 2021 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів була погашена, колегія суддів відхиляє, оскільки у спірний період така заборгованість існувала, та була сплачена лише у листопаді 2021 року, що надає одержувачу аліментів право на стягнення неустойки (пені) у відповідності до ч. 1 ст. 196 СК України.

Також, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в частині того, що судом не враховано квитанції за листопад 2021 року про сплату заборгованості за аліментами, оскільки сплата відповідачем заборгованості по аліментах у листопаді 2021 року, не звільняє його від відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України за прострочення сплати аліментів за період з грудня 2019 року по жовтень 2021 року.

Посилання скаржника на те, що низький рівень доходів та проблеми зі здоров`ям не дозволяли йому вчасно виконувати свої зобов`язання щодо сплати аліментів, не свідчить про те, що скаржник вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, а відтак, не можуть бути підставою для звільнення його від відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України.

Посилання скаржника на те, що позивач не надає йому інформації про стан здоров`я дитини та перешкоджає бачитись з дитиною, колегія суддів відхиляє, оскільки вони не входять до предмету доказування у даній справі.

Пунктом 2 ч.1 ст.374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Частиною 1 ст. 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною 4 вказаної статті встановлено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині суми коштів (пені за прострочення сплати аліментів), які підлягають стягненню з відповідача за період з грудня 2019 року по жовтень 2021 року підлягає зменшенню з 80 742 грн. 51 коп. до 72 765 грн. 51 коп.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи наявність підстав для частково задоволення вимог апеляційної скарги, скаржнику слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір у розмірі 147 грн. 07 коп., що є пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381-384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2022 року змінити, зменшивши розмір пені за прострочення сплати аліментів, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з 80 742 грн. 51 коп. до 72 765 грн. 51 коп.

Компенсувати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір у сумі 147 грн. 07 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: