Провадження № 2/638/637/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2023 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Мяснянкіної Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати поважною причину пропуску строку для прийняття спадщини, визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , 1939 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та постійно мешкав за адресою: АДРЕСА_1 . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 стало відомо, що помер її дядько ОСОБА_2 . Відомості про смерть дядька вона отримала від невідомих осіб, які повідомили, що муміфіковане тіло її дядька знайшли у січні 2017 року у належній йому квартирі, де воно пролежало близько 1,5 року. Належна дядькові квартира була опечатана, зі слів сусідів стало відомо, що квартира належить вже іншій особі з приводу чого вона зверталась до правоохоронних органів. Отримавши всі необхідні документи з приводу родинних відносин між нею та дядьком, звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Саутенко Н.В. із заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено через пропуск шестимісячного строку встановленого законодавством для звернення із відповідною заявою. Вважає, що з моменту коли вона довідалась про смерть дядька, тобто з 24.07.2017 року, нею вживались усі заходи щодо прийняття спадщини, однак існування непереборних, істотних і незалежних від неї обставин як відсутність інформації про смерть дядька, не здійснення правоохоронними органами дій щодо встановлення родинних відносин померлого і повідомлення про смерть, відсутність документів, які б підтверджували факт її родинного зв`язку з дядьком, що мало наслідком надсилання запитів та час на їх відповіді, все це стало причиною для пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини, а тому вона звернулась до суду з даним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належно.

Представник відповідача Харківської міської ради до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, в матеріалах справи наявний відзив на позов, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , вважаючи їх необґрунтованими, оскільки позивач в період з 21.01.2017 року, моменту смерті ОСОБА_3 протягом довгого проміжку часу не спілкувалась з померлим, а отже була необізнаною в тому, що в цей період часу відкрита спадщина і є спадкове майно, що в свою чергу не можна вважати поважною причиною. Також, вказував про відсутність належних доказів, які б підтверджували факт смерті ОСОБА_2 . Позивачка не подала заяву про прийняття спадщини у строк, встановлений законом ні особисто, ані за допомогою пошти, доказів поважності пропуску цього строку не надано. В подальшому звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку з виключенням об`єктивної можливості уповноваженого представника прибути до суду.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визначено ОСОБА_1 додатковий строк у два місяці, з дня набрання рішення суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Постановою Харківського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року апеляційну скаргу Харківської міської ради залишено без задоволення, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2019 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 17.03.2021 року скасовані вказані рішення судів першої та апеляційної інстанції, справу передано на новий розгляд до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Ухвалою суду від 07 квітня 2021 року дану цивільну справу прийнято до провадження судді Аркатової К.В.

Враховуючи викладене, неявку належним чином повідомлених учасників процесу, тривалість перебування справи в провадженні суду, достатність часу для подання сторонами доказі на підтвердження обставин, на які вони посилаються, введення воєнного стану в України, що триває по теперішній час, суду прийшов до висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Верховного суду від 17.03.2021 року по даній справі встановлено наступне.

У ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000116 від 21 січня 2017 року за ч.1 ст.115 КК України встановлено, що муміфікований труп ОСОБА_2 виявлений 21 січня 2017 року лежачим на дивані у квартирі АДРЕСА_2 .

Згідно висновку судово-медичного експерта від 30 січня 2017 року смерть громадянина ОСОБА_2 настала від одного до кількох років до проведення експертизи трупа. При дослідженні трупу судово-медичними експертами Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи встановити причину смерті громадянина ОСОБА_2 неможливо.

Зазначені обставини встановлені ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2017 року у справі № 646/801/17 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , яка з 31 грудня 2016 року належить ОСОБА_4 на праві приватної власності.

Батьками померлого ОСОБА_2 та батька позивача ОСОБА_3 були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , тобто вони були рідними братами, що підтверджується архівними довідками від 07 вересня 2017 року та копіями актових записів про народження.

ОСОБА_7 (до шлюбу ОСОБА_8 ) є дочкою ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто племінницею ОСОБА_2 .

Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саутенко Н. В. від 17 жовтня 2017 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, належну померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , оскільки вона у встановлений законом строк спадщину не прийняла, постійно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживала та не подала заяву про прийняття спадщини.

Право власності на квартиру АДРЕСА_2 , 31 грудня 2016 року зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 31 грудня 2016 року № 675, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Клопотовою Л. Ю., що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно листа комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради від 13 червня 2018 року з наявних архівних матеріалів реєстрація права власності на вказану квартиру станом на 31 грудня 2012 року не проводилась.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2017 року у справі № 646/801/17 на вказану квартиру накладено арешт.

Згідно відомостей відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 17.01.2023 року, що надіслана на виконання ухвали суду від 21.11.2022 року, перевіркою по архіву відділу виявлено актовий запис про смерть № 3498 від 07.03.2017 року, складений Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області на ОСОБА_9 , 1939 року народження. Зазначений актовий запис внесено до Державного реєстру актів цивільного стану громадян 07.03.2017 року № 4.

Предметом спору у справі, яка переглядається, є визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку з необізнаністю про смерть спадкодавця.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 14 вересня 2016 року № 6-1215цс16, Верховний Суд у постановах від 18 січня 2018 року у справі № 198/476/16 (провадження № 61-1750св18); від 12 лютого 2018 року у справі № 712/656/15 (провадження № 61-23947св18), від 06 червня 2018 року у справі № 592/9058/17-ц (провадження № 61-200св18), від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, відсутність доказів, які б свідчили про поважність причини пропуску ОСОБА_1 строку на подачу заяви про прийняття спадщини, посилання останньої на вжиття заходів щодо прийняття спадщини з моменту того як дізналась про смерть ОСОБА_2 суд не вважає поважними з урахуванням того, що з моменту смерті останнього до проведення експертизи дослідження трупу минуло від одного до кількох років, що свідчить про відсутність зв`язку та спілкування між позивачем та померлим за його життя.

Достатніх та належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач не надала та не довела наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а тому суд залишає позов ОСОБА_1 без задоволення.

Згідно вимог статей 141, 264 та 265 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення по суті, вирішує питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст.ст.12,13,76,77,78,81,141,259,265,354 ЦПК України,суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуючий