Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №711/1393/23
Провадження № 2/711/864/23
У Х В А Л А

18.05.2023 м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі судового засідання - Осадчій А.Ю.,

за участю представника позивача

за довіреністю Зельтіньш Ю.Ю.

відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Черкаси цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Позивач КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення у сумі 4165 грн. 00 коп., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 2684 грн. 00 грн.

До того ж, при подачі вказаного позову до суду, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 731 від 02.03.2023.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ухвалою суду від 23.03.2023 позовну заяву прийнято, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали.

У судовому засіданні представниця позивача за довіреністю Зелтіньш Ю.Ю. подала заяву про закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки, під час розгляду справи у суді, а саме 02.05.2023, відповідачка сплатила заборгованість за водопостачання та водовідведення (2100 грн. + 2100 грн. зараховано на погашення заборгованості, а 35 грн. зараховано на поточні платежі). Крім того, у зв`язку з відмовою позивача від позову, просила повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту 50 відстотків стягнути з відповідачки на користь позивача.

У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 не заперечувала проти закриття провадження по справі та стягнення з неї 50 відсотків судового збору. Крім того, 16.05.2023 подала до суду заяву про закриття провадження по справі, у зв`язку з повним погашення заборгованості перед позивачем за надані комунальні послуги.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як визначено ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Так, у судовому засіданні 18.05.2023 позивачем, через представницю за довіреністю Зелтіньш Ю.Ю., у межах наданих їй повноважень (довіреність № 831/12 від 23.03.2022) подана до суду письмова заява від 18.05.2023 про відмову від позову, яка прийнята судом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Як передбачено частинами 1-3 статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Суд роз`яснює наслідки закриття провадження у справі, передбачені статтею 256 ЦПК України. Так, ч. 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі, повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Підстав для неприйняття заяви про відмову від позову судом не встановлено, оскільки наразі відсутні причини та підстави для захисту його прав судом, а тому провадження у справі підлягає до закриття, відповідно до поданої представницею позивача зави, датованої 18.05.2023. Крім того, у судовому засіданні сторони зазначили, що наслідки закриття провадження їм відомі та зрозумілі.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету (ч. 2 ст. 255 ЦПК України).

Щодо розподілу судових витрат між сторонами:

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону № 3674-VІ.

Статтями 3 і 4 Закону України «Про судовий збір» визначено об`єкти справляння судового збору, його розміри та перелік позовних заяв чи інших заяв, передбачених процесуальним законодавством, за подання яких судовий збір не справляється.

Частиною першою статті 9 згаданого Закону передбачено сплату судового збору за місцем розгляду справи із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України).

Частиною другою статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми, а в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. Зазначений порядок затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів» та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182. Відповідно до п. 5 зазначеного порядку, у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до головних управлінь Казначейства, Казначейства (у разі сплати судового збору в іноземній валюті) подається копія судового рішення, яке набрало законної сили, засвідчена належним чином.

Як зазначено у пункті 42 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», статтею Закону «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

При цьому, поданий заявником платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, повертається заявнику, а до матеріалів справи приєднується належним чином посвідчена копія цього документа. Про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи.

Згаданим законом не передбачено граничного терміну повернення сплаченої суми судового збору.

Крім того, як передбачено п. 44 вище зазначеної постанови, питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

Таким чином, підлягає до повернення позивачу за рахунок коштів Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, а саме 1342 грн. 00 коп., оскільки справу провадженням закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з тим, що позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Крім того, враховуючи ту обставину, що справа провадженням закрита на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з відмовою позивача від позову та повернення позивачу за рахунок коштів Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, а саме 1342 грн. 00 коп., тому до стягнення з відповідачки на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі - 1342 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 141, 142, 255, 256, 259, 353, 354 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

Заяву представника позивача за довіреністю Зельтінш Ю.Ю. задовольнити.

Цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - закрити провадженням у зв`язку з відмовою від позову.

Повернути Комунальному підприємству «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради (; місцезнаходження: вул. Гетьмана Сагайдачного, буд.12, м. Черкаси) за рахунок коштів Державного бюджету України суму судового збору 1342грн. 00 коп., сплаченого відповідно до платіжної інструкції №731 від 02.03.2023, за подачу до Придніпровського районного суду м. Черкаси цієї позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_1 (код дані відсутні, зареєстрована: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради (; місцезнаходження: вул. Гетьмана Сагайдачного, буд.12, м. Черкаси) судовий збір у розмірі 1342грн. 00коп.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено 23.05.2023.

Головуючий: С. М. Позарецька