Номер провадження по справі 2/387/240/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 року смт Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

головуючого судді Майстера І.П.

за участю секретаря судового засідання Косюг І.В.

представника позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення компенсації за частину неподільного рухомого майна,-

В С Т А Н О В И В :

І. Описова частина

Стислий зміст позовних вимог позивача та позиції відповідача

До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 18 квітня 2023 року надійшла позовна заява, в якій представник позивача ОСОБА_1 просить в інтересах ОСОБА_2 стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки ЗАЗ 110307-42, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 1/2 частини трикорпусного плуга, 1/2 частини оприскувача тракторного 400л., 1/2 частини культиватора 4.2, у розмірі 37988,75 грн та припинити право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину автомобіля марки ЗАЗ 110307-42, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 1/2 частину трикорпусного плуга, 1/2 частину оприскувача тракторного 400л., 1/2 частину культиватора 4.2 з дня отримання грошової компенсації у розмірі 37988,75 гривень.

В обґрунтування позову представник позивача ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 з відповідачем ОСОБА_4 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1990 року у селі Липняжка Добровеличківського району Кіровоградської області, а 29.02.2008 зареєстрували шлюб. Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 25.05.2020 шлюб між сторонами розірваний. За весь період спільного сумісного проживання та перебування у шлюбі сторони придбали: автомобіль марки ЗАЗ 110307-42, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , трикорпусний плуг, оприскувач тракторний 400 л, культиватор 4.2, яке за рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області, від 08.02.2022 визнано спільною сумісною власністю сторін та у порядку розподілу визнано за ОСОБА_2 право приватної власності на 1/2 частку автомобіля марки ЗАЗ 110307-42 державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на 1/2 частку трикорпусного плуга, на 1/2 частку оприскувача тракторного 400 л, на 1/2 частку культиватора 4.2. Все вищевказане майно, загальна вартість якого складає 75977,50 грн є неподільним рухомим майном, яке перебуває у володінні та користуванні відповідача, який чинить перешкоди позивачці у користуванні спірним майном, що спонукало її звернутися до суду з відповідним позовом.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просили задовольнити, обгрунтували обставинами викладеними в позовній заяві. Також представник позивача до судових дебатів заявив, що протягом п`яти днів подасть до суду документи про витрати на правничу допомогу адвоката.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково та зазначили, що висновок про оцінку автомобіля марки ЗАЗ 110307-42, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 зазначив, що у долученому до позовної заяви висновку оцінювача від 25 лютого 2023 року становить 46080 гривень станом на 25 лютого 2023 року. Водночас у іншій справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права спільної сумісної власності та поділ спільного майна подружжя у справі №2/387/542/20 надано звіт про оцінку транспортного засобу №6356 відповідно до якого середня ринкова вартість автомобіля ЗАЗ 110307-42, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 станом на 15 жовтня 2020 року становила 38510 гривень. Отже враховуючи, що починаючи з 15 жовтня 2020 року майже протягом трьох років був експлуатації, що впливає на його фізичний стан. Враховуючи рік випуску автомобіля та кількість років використання автомобіля, а тому його ціна не може бути вищою станом на 25 лютого 2023 року ніж відповідно до оцінки транспортного засобу станом на 15 жовтня 2020 року. Отже відповідач просив задовольнити позовні вимоги частково та прийняти до уваги саме звіт про оцінку транспортного засобу №6356 відповідно до якого середня ринкова вартість автомобіля ЗАЗ 110307-42, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 станом на 15 жовтня 2020 року становила 38510 гривень. В іншій частині щодо позовних вимог не заперечували. Також сторона відповідача заперечувала з приводу стягнення витрат на правничу допомогу, так як представник позивача не дотримався положень ЦПК України, а також не надав орієнтований розрахунок витрат на правничу допомогу.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду на позов не подавав, про причини неподання суду відзиву не повідомляв, зустрічного позову не пред`являв.

Процесуальні дії суду

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 15.06.2023 було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 22.08.2023 закрито підготовче провадження у цивільній справі та справу призначено до судового розгляду.

ІІ. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, доходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 08.02.2022 по справі ЄУН 387/990/20 визнано автомобіль марки ЗАЗ 110307-42 державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , трикорпусний плуг, оприскувач тракторний 400л, культиватор 4.2 - спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . В порядку розподілу об`єктів спільної сумісної власності подружжя визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на 1/2 частку автомобіля марки ЗАЗ 110307-42 державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на 1/2 частку трикорпусного плуга, на 1/2 частку оприскувача тракторного 400 л, на 1/2 частку культиватора 4,2 (а.с85).

Згідно зі звітом оцінювача ФОП ОСОБА_5 від 25.02.2023, ринкова вартість культиватора 4,2 станом на 25.02.2023 становить 17000,00 грн без урахування ПДВ ( а.с. 5-27).

Відповідно зі звітом оцінювача ФОП ОСОБА_5 від 25.02.2023, ринкова вартість трикорпусного плуга, станом на 25.02.2023 становить 6235,00 грн без урахування ПДВ (а.с. 29-48).

Згідно зі звітом оцінювача ФОП ОСОБА_5 від 25.02.2023, ринкова вартість оприскувача тракторного 400 літрів, станом на 25.02.2023 становить 6662,50 грн без урахування ПДВ ( а.с.49-68).

Відповідно до звіту №6393 про оцінку транспортного засобу від 25.02.2023 ФОП ОСОБА_5 , середня ринкова вартість ЗАЗ 110307-42, держ.№ НОМЕР_1 , 2007 року випуску, станом на 25.02.2023 становить 46080,00 грн ( а.с. 69-84).

Відповідно до звіту №6356 про оцінку транспортного засобу від 15.10.2020 ФОП ОСОБА_5 , середня ринкова вартість ЗАЗ 110307-42, держ. № НОМЕР_1 , 2007 року випуску, станом на 15.10.2020 становить 38510,00 гривень.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

На підставі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік недомовилися про порядок поділу майна,спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини,чоловіка,дітей та інші обставини,що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними . Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Статтею 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо :частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим ;таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника а членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Згідно з ч. 2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Відповідно до ч.1,2 ст.369 ЦК України співвласники майна,що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно,якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності,здійснюється за згодою всіх співвласників,якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків,установлених законом. У разі виділу частки із майна,що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників управі спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними,законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364цього Кодексу.

Статтею 372 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається,що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Уразі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Судом встановлено, що рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 08.02.2022 визнано автомобіль марки ЗАЗ 110307-42 державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , трикорпусний плуг, оприскувач тракторний 400л, культиватор 4.2 - спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . В порядку розподілу об`єктів спільної сумісної власності подружжя визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на 1/2 частку автомобіля марки ЗАЗ 110307-42 державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на 1/2 частку трикорпусного плуга, на 1/2 частку оприскувача тракторного 400 л, на 1/2 частку культиватора 4.2.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Проте, звертаючись до суду з даним позовом позивачка зазначила, що вони рухоме неподільне майно перебуває у власності відповідача, а тому просила стягнути на її користь грошову компенсацію за належну їй частку. Позивачка не претендує на те, щоб рухоме майно залишити собі, припинивши право відповідача на частку у праві спільної сумісної власності з компенсацією йому за цю частку. Вона дала згоду на те, аби отримати грошову компенсацію за її частку у праві спільної сумісної власності на рухоме майно від відповідача.

Велика Палата Верховного суду у своїй постанові від 08.02.2022 року у справі № 209/3085/20 зазначила, що: «приписи частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України і статті 365 ЦК України з урахуванням принципу розумності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) треба розуміти так: (а) правила про необхідність попереднього внесення коштів на депозитний рахунок суду стосуються тих випадків, коли позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) згідно зі статтею 365 ЦК України заявив вимогу про припинення права відповідача на частку у спільній власності (такі кошти забезпечують отримання відповідачем грошової компенсації); (б)якщо позивач (один із подружжя чи колишній чоловік,колишня дружина) таку вимогу не заявив(а вимагає,наприклад,поділити неподільну річ шляхом виділення її у власність відповідача та стягнення з нього грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на цю річ),то підстави для внесення ним відповідної суми коштів на депозитний рахунок суду відсутні. Інакше кажучи, вимога позивача про стягнення з відповідача грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на майно подружжя не породжує обов`язку відповідача попередньо внести відповідну суму на депозитний рахунок суду (див. висновок, сформульований у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 червня 2018 року у справі № 299/2587/15-ц). Підтвердження платоспроможності такого відповідача законодавство України не вимагає.»

Заперечуючи частково проти позову, представник відповідача просив прийняти до уваги звіт №6356 про оцінку транспортного засобу від 15.10.2020 ФОП ОСОБА_5 , середня ринкова вартість ЗАЗ 110307-42, держ. № НОМЕР_1 , 2007 року випуску, станом на 15.10.2020 становить 38510,00 гривень. Суд не приймає вказаний звіт належним доказом, так як ціна транспортного засобу оцінювача зазначена станом на 15.10.2020, що не є актуальним сьогодні. Також зазначений звіт подавався позивачкою в іншій справі ЄУН 387/990/20 про розподіл майна подружжя та слугував підставою для сплати судового збору у справі.

Отже суд приймає як належний та допустимий доказ саме звіт №6393 про оцінку транспортного засобу від 25.02.2023, відповідно до якого, середня ринкова вартість ЗАЗ 110307-42, держ.№ НОМЕР_1 , 2007 року випуску, станом на 25.02.2023 становить 46080,00 гривень.

Сторонами в судовому засіданні не заперечувалося, що рухоме майно перебуває в користуванні відповідача, а тому позивачка не має змоги ним користуватися, а тому бажає скористатися своїм правом на отримання компенсації за свою частку.

За змістом частини четвертої статті 71 СК України згоду на отримання такої компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на майно при його поділі має надати той із подружжя, на чию користь таку компенсацію присуджує суд. Цей припис узгоджується з приписом частини другої статті 364 ЦК України, за змістом якої саме той співвласник, який бажає виділу, має надати згоду на одержання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки у неподільній речі (близькі за змістом висновки висловлені, зокрема, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 квітня 2020 року у справі № 210/4854/15-ц, від 24 березня 2021 року у справі № 501/2211/18, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 3 лютого 2020 року у справі № 235/5146/16-ц, Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 3 червня 2020 року у справі № 487/6195/16-ц і від 9 червня 2021 року у справі № 760/789/19).

Згідно з п. 1 постанови Пленуму ВСС України №5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", оскільки згідно з чинним законодавством суд вирішує спори співвласників щодо розпорядження чи користування майном, то не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової або іншої матеріальної компенсації за частку у спільній власності за наявності умов, передбачених пунктами 1-4 частини першої та частини другої статті 365 ЦК України, якщо її неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватися ним.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Зі змісту зазначеної норми закону вбачається, що припинення права особи на частку в спільному майні допускається за рішенням суду на підставі позову іншого співвласника за наявності будь-якого з передбачених п.п.1-4 ч.1 ст. 365 ЦК України випадку, але в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. При цьому рішення про припинення права особи на частку у спільному майні суд постановляє за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Відповідно п.п. 22-25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11, від 21 грудня 2007 року, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, враховуючи те, що спірне рухоме майно знаходиться в користуванні відповідача ОСОБА_4 , а позивачка згідна одержати від відповідача матеріальну компенсацію за належні їй частки рухомого майна, суд доходить до висновку, що автомобіль марки ЗАЗ 110307-42, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , трикорпусний плуг, оприскувач тракторний 400л., культиватора 4.2 , - підлягає поділу між сторонами у справі шляхом виділення відповідачу спірного рухомого майна з визнанням за ним права власності на це рухоме майно із стягненням з відповідача на користь позивачки 1/2 вартості його, що за даними звіту про оцінку становить 37988,75 гривень.

Суд вважає, що після одержання позивачкою від відповідача грошової компенсації, право власності на 1/2 частку вищезазначеного рухомого майна має перейти до відповідача, адже за приписами абзацу 3 частини 2 ст. 364 ЦК України право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення грошової компенсації вартості частки у спільному майні є правомірними, відповідають способу захисту права та інтересів позивача, не порушують права та свободи відповідача, тому позов необхідно задовольнити у повному обсязі .

Відтак, для врегулювання конфлікту щодо користування та розпорядження рухомим майном суд через рішення про стягнення з відповідача компенсації збалансує інтереси двох співвласників, які не дійшли згоди щодо долі неподільних речей.

Така позиція суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 25 травня 2020 року у справі № 347/955/16.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються , зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1073,60 грн та витрати за оплату послуг оцінювача в розмірі 2100,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 4, 16, 20, 76-81,141, 258, 259, 273 ЦПК України, ст.ст. 183, 355, 365, 369, 370, 372 ЦК України , суд -

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення компенсації за частину неподільного рухомого майна - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки ЗАЗ 110307-42, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 1/2 частини трикорпусного плуга, 1/2 частини оприскувача тракторного 400 л., 1/2 частини культиватора 4.2, у розмірі 37 988 (тридцять сім тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім) гривень 75 копійок.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/2 частини автомобіля марки ЗАЗ 110307- 42, державний реєстраційний знак НОМЕР_1 1/2 частини трикорпусного плуга, 1/2 частини оприскувача тракторного 400 л., 1/2 частини культиватора 4.2, з дня отримання грошової компенсації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати на послуги оцінювача в розмірі 2100 (дві тисячі сто) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати за сплату судового збору в розмірі 1073 (тисячу сімдесят три гривні) 60 копійок.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи:

заявник - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та жителька АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення .

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І.П.