печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2023 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Матійчук Г.О.

секретар судового засідання Музика В.П.

справа № 757/14257/19-ц

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач 1: ОСОБА_2

відповідач 2: ОСОБА_3

третя особа: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Матійчук Г.О. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про визнання договору дарування недійсним, -

позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_5

представник відповідача 1 адвокат Новікова Н.І.,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває вказана цивільна справа.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявила недовіру головуючому судді Матійчук Г. О., зазначила, що головуючий суддя діє упереджено, перешкоджає розгляду справи, не задовольняє подані нею клопотання, вважає, що документи, які містяться у матеріалах справи, є підробленими, на що головуючий суддя належним чином не реагує. Вважає, що головуючий суддя сприяє ухваленню неправомірного рішення суду, а також негативно відноситься до позивача, оскільки відмовляє у задоволенні клопотань позивача.

Представник позивача ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала позицію позивача щодо недовіри суду, пославшись на зобов`язання її, як представника підтримувати позицію позивача.

Представник відповідача - адвокат Новікова Н. І. надала пояснення, заперечувала щодо заявленого відводу.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу за наявності на те підстав (обставин), вичерпний перелік яких визначений у ст. 36 ЦПК України, що виключає можливість їх розширеного тлумачення.

Згідно з положеннями п. 1-5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, а також якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Європейський суд з прав людини у рішеннях зазначає, що найголовнішою є існування довіри, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст. ст. 126, 129, 129-1 Конституції України, ст. ст. 6, 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України; здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Те, що позивач посилається на те, що головуючий суддя відмовляє у задоволенні клопотань позивача та діє упереджено, перешкоджає розгляду справи не може слугувати підставами для безумовного відводу судді. Посилання позивача, що головуючий суддя сприяє ухваленню неправомірному рішенню суду, а також негативно відноситься до позивача, оскільки відмовляє у задоволенні клопотань позивача нічим не обґрунтовані, позивачем не зазначено підстав, які могли б виключити будь-які об`єктивно виправдані та обґрунтовані сумніви щодо неупередженості судді у процесі судового розгляду, тому посилання позивача є необґрунтованими та безпідставними, та є припущеннями суб`єктивного характеру.

Таким чином, позивачем не наведено, а судом не встановлено обставин, які б безпосередньо свідчили про упередженість головуючого судді у справі за його позовом та обставин цієї справи, а також інших підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, які унеможливлювали б розгляд справи суддею та викликали необхідність його відводу, а незгода позивача з процесуальними рішеннями головуючого судді не є підставою для відводу.

З урахуванням вищезазначеного, приходжу до висновку, що заява позивача є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Разом з тим, вважаю за необхідне заявити самовідвід від розгляду вказаної справи з наступних підстав.

Згідно п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Відповідно до практики ЄСПЛ при розгляді справи має забезпечуватися суб`єктивний критерій неупередженості (безсторонності) суду. У сторони мають бути відсутні будь - які побоювання у безсторонності суду. Кожна із сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22.02.2013 року визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити, самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Таким чином, процесуальний закон не наділяє повноваженнями сам суд встановлювати обставини, які б свідчили про його упередженість, та оцінювати ці обставини за своїм внутрішнім переконанням. Не уповноважений суд і надавати оцінку сумніву заявника. Сам факт наявності цих «інших» обставин, поєднаний із сумнівом, і заява про це у судовому засіданні є безумовною підставою для задоволення заявленого відводу.

Крім цього, вважаю за необхідне зазначити, що позивачем неодноразово заявлялась недовіра головуючому судді з підстав відмови у задоволенні клопотань позивача.

З метою уникнення будь-яких сумнівів у неупередженому розгляді позовної заяви ОСОБА_1 , забезпечення довіри учасників справи до суду, а також, з метою подальшого уникнення питань, пов`язаних з сумнівами в об`єктивності та упередженості розгляду справи і дотримання норм закону, вважаю необхідним заявити самовідвід.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 40, 258-260, 353 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Визнати заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Матійчук Г.О. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про визнання договору дарування недійсним - необґрунтованою.

Відмовити у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Матійчук Г.О. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про визнання договору дарування недійсним.

Заявити самовідвід від розгляду цивільної справи № 757/14257/19-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про визнання договору дарування недійсним.

Передати матеріали справи для повторного авторозподілу в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 27.11.2023 року.

Суддя Матійчук Г.О.