Провадження №2/523/1947/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"08" травня 2023 р. м.Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Дяченко В.Г.,
за участю секретаря судового засідання - Мішаглі Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» про захист прав споживачів,-
До Суворовського районного суду м. Одеси через підсистему «Електронний суд» звернувся ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , з позовною заявою до ТОВ «Везем Шиппінг», в якій просив визнати недійсним Попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу укладений 15 січня 2022 року між сторонами, стягнути з відповідача ТОВ «Везем Шиппінг» на користь позивача грошові кошти в сумі 1 343 435,84 грн., які складаються з суми сплаченого авансу в розмірі 292 710,67 грн., суми інфляційних витрат в розмір 14 529,40 грн., пені в розмірі 1 036 195,77 грн. А також, просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмір 8 000,00 грн.
Позов мотивований тим, що позивач з метою придбання легкового автомобіля, в телефонному режимі звернувся до ТОВ «Везем Шиппінг», де йому запропонували укласти попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу. Вказаний договір надійшов на адресу місця проживання позивача поштою, без підпису зі сторони відповідача. В свою чергу, позивач підписав вказаний договір та направив на адресу відповідача. Таким чином, 15 січня 2022 року між сторонами укладено Попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу, згідно з умовами якого сторони зобов`язалися укласти в майбутньому договір купівлі-продажу (Основний договір) на належний відповідачу транспортний засіб строком до 31 травня 2022 року. 17 січня 2022 року позивачем на виконання пункту 2.1 Попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу сплачено на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 292 710,67 грн.
Посилаючись на те, що Основний договір до 31 травня 2022 року між сторонами не укладено, транспортний засіб, який був предметом договору до теперішнього часу стороні відповідача не належить, що робить неможливим виконання в подальшому договору, термін дії попереднього договору закінчився, при цьому відповідач свої зобов`язання не виконав та в добровільному порядку вирішити спір неможливло, просив позовні вимоги задовольнити.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. При цьому, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність сторони позивача, проти ухвалення заочного рішення представник відповідача не заперечував.
Представник ТОВ «Везем Шиппінг» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Представник відповідача ТОВ «Везем Шиппінг» відзив на позовну заяву не подав, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви, про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляв.
За письмовою згодою представника позивача та за відсутності відзиву на позовну заяву справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного.
Відповідно до умов п.1.1. попереднього договору сторони зобов`язалися укласти у майбутньому договір купівлі-продажу (Основний договір) на належний стороні -1 транспортний засіб марки: Toyota, модель: RAV4, рік випуску: 2015, номер шасі (кузова): НОМЕР_1 .
Відповідно до п.п.2.1,2.3 попереднього договору встановлено, що продаж транспортного засобу вчиняється між Сторонами за ціною (вартістю) в розмірі 15 509,00 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на дату укладення договору становить 430 176,23 грн., у тому числі ПДВ - 71 696,04 грн. та сплачується Стороною -2 в безготівковій формі на поточний рахунок Сторони-1 в національній валюті України - гривні, згідно з офіційним курсом НБУ на дату виставлення рахунку. Сторона-2 сплачує в день підписання Договору Стороні -1 в якості завдатку першу частину суми вартості транспортного засобу на розрахунковий рахунок Сторони-1 в розмірі 10 553 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на дату укладення Договору становить 292 710,67 грн., у тому числі ПДВ-48 785,02 грн.
Разом з тим, відомості про укладання між сторонами основного договору купівлі-продажу транспортного засобу відсутні.
Судом встановлено, що спірні правовідносини, які склались між позивачем та відповідачем регулюються нормами ЦК України та Законом України «Про захист прав споживачів» та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів.
Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що воле виявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За нормами ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Положеннями ст. ст. 6, 627 ЦК України встановлено принцип свободи договору, згідно яких сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; водночас у договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.
З наведеної норми права випливає, що предметом договору купівлі-продажу може бути, в тому числі і товар, який продавець набуде в майбутньому.
Відповідно до ч.1 ст. 230 ЦПК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.
Згідно зі ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.
Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.
Укладаючи Попередній договір, позивач бажав настання реальних наслідків у виді якнайшвидшого отримання у власність бажаного автомобіля. У випадку повідомлення позивачу правдивої інформації про те, що автомобіль на час укладання попереднього договору не належить відповідачу, а також про те, що позивач не отримає автомобіль у власність в строки, передбачені Договором, позивач не укладав би з відповідачем спірного договору. Крім того, пізніше виявилось та стало очевидним, що за попереднім договором відповідач фактично зобов`язався надати послуги позивачу з викупу транспортного засобу за кошти останнього з аукціону в США, транспортування його до України та розмитнення, про що свідчить п.1.5. Попереднього договору.
Крім того, включивши до договору положення про строк його дії під відкладальною умовою, а саме до 31 травня 2022 року або до укладення Основного договору, відповідач у такий протиправний спосіб заволодів можливістю користуватись коштами позивача протягом тривалого терміну, без будь-яких договірних правових наслідків для себе.
Таким чином, під час укладення попереднього договору відповідач ввів позивача в оману, оскільки спонукав дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку позивач не погодився б.
Відповідач не вчинив жодних дій для виконання умов Попереднього договору, що свідчить про відсутність у нього намірів до реального настання правових наслідків, передбачених оспорюваним правочином.
Зазначене дає підстави для визнання Попереднього договору недійсним з моменту його вчинення, оскільки він здійснений з використанням нечесної підприємницької практики, що відповідає приписам ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів».
Попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу є недійсним з моменту його вчинення, позивачу ОСОБА_3 , в порядку застосування ст. 216 ЦК України, слід повернути сплачені на виконання цього договору кошти в розмірі 292 710,67 грн. шляхом їх стягнення з відповідача.
Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з ТОВ «Везем Шиппінг» інфляційних втрат та пені задоволенню не підлягають, з огляду на таке.
Позивач, як на правову підставу для стягнення інфляційних втрат та пені, посилається на положення ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, а саме на неналежне виконання зобов`язання, та норми ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно якої у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожен день просторочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.
Оскільки попередній договір судом визнаний недійсним, а пеня підлягає стягненню з боржника у разі порушення ним зобов`язання чи неналежного його виконання за договором, який недійсним не визнавався і підлягав виконанню, позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 1 036 195,77 грн. є безпідставними.
З аналогічних підстав не підлягає задоволенню вимога і про стягнення інфляційних втрат в розмірі 14 529,40 грн. з огляду на те, що судом попередній договір визнано недійсним, а стягнення інфляційних втрат є спеціальним видом цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання за договором, який недійсним не визнавався і підлягав виконанню.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по оплаті судового збору у сумі 2 927,10 грн., пропорційно задоволеним позовним вимогам (1 % ціни позову), оскільки позивач на підставі положень Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору.
Як вбачається з матеріалів доданих до позовної заяви, розрахунок витрат на правничу допомогу сторона позивача доводить договором про надання правової допомоги від 03 серпня 2022 року та платіжним дорученням від 05 вересня 2022 року на суму 8 000,00 грн.
Враховуючи складність даної справи та обсяг виконаних адвокатом послуг на час розгляду справи у суді, ціну позову, а також те, що позов ОСОБА_4 задоволено частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. ст. 5, 6, 10, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» про захист прав споживачів- задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30-ти днів з дня складення повного рішення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня складення рішення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення рішення.
Повний текст рішення виготовлено 08.05.2023 року.
Суддя: