Провадження № 2-др/522/167/23
21 листопада 2023 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
у складі: судді - Бондар В.Я.,
за участю секретаря судового засідання - Волошина А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -
Приморським районним судом м. Одеси 02 листопада 2023 ухвалено рішення, яким задоволено позов, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 21.07.2023 і до досягнення донькою повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 .
До суду 14.11.2023 надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, згідно якої просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правовому допомогу у розмірі 8 000 грн.
В обґрунтування заяви відзначено, що суд задовольнив позовні вимоги, однак не вирішив питання про судові витрати, які складаються з витрат на правничу допомогу.
У судове засідання 21.11.2023 учасники справи в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час, дату та місце судового розгляду у встановленому законом порядку.
Суд, дослідивши подану заяву, дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення та відсутність підстав для стягнення витрат на правову допомогу, з огляду на наступне.
Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України визначено, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Тож, оскільки при ухваленні рішення не було вирішено питання про розподіл витрат на правову допомогу, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання стягнення судових витрат.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 представляє інтереси ОСОБА_1 на підставі ордеру серії ВН №1258723 від 19.06.2023 (а.с.51).
Згідно акту здачі-приймання наданих послуг від 02.11.2023 загальна вартість послуг складає 8 000 грн, зокрема консультація 800 грн, складення позовної заяви 4 000 грн, участь у 3-х судових засіданнях 3 200 грн.
Згідно квитанції від 02.11.2023 підписаної ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , сплачено п`ять тисяч гривень: консультація 800 грн, складення процесуальних документів 3000 грн, участь у трьох судових засіданнях 1 200 грн, а всього за квитанцією 38 000 грн.
Більше жодних документів щодо витрат на правову допомогу суду не представлено.
Тож, акт та квитанція відрізняються між собою, розмір складення позову, який є процесуальним документом різний, вартість участі у судових засіданнях різна, а загальна сума по квитанції складає 5 000 грн, а не 38 000 грн як в ній вказано, та не 8 000 грн як вказано у акті приймання-передачі наданих послуг.
Крім того, по даній справі було проведено три судові засідання: 05.09.2023, на якому була присутня ОСОБА_2 ; 05.10.2023, яке було відкладено через хворобу представника відповідача; 02.11.2023 на якому був присутній представник позивача Перепилиця Олександр Сергійович.
Тож, Торган Л.М. брала участь у одному судовому засідання, вартість якого не можливо оцінити, у зв`язку з різними даними відповідно до акту та квитанції та зважаючи на відсутність договору укладеного між позивачем та адвокатам про надання правової допомоги.
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами, разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Відповідно до статті 26 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону № 5076-VI).
Закон № 5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.
Частинами першою та другою статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Матеріали справи не містять договору про надання правової допомоги, а додані до заяви про ухвалення додаткового рішення акт та квитанція не дають змоги встановити реальну вартість наданої правової допомоги.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Представником позивача ОСОБА_2 ані в позові, ані в судовому засідання не заявлялося питання про стягнення витрат на правову допомогу, не подавався орієнтований розрахунок судових витрат.
Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Дійсно, судом не вирішено питання про стягнення витрат на правову допомогу, що є підставою для ухвалення додаткового рішення, однак за відсутності належних, допустимих та достовірних доказів понесених позивачем витрат на правову допомогу, не заявлення про правову витрати у встановлений законодавством строк, підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, немає, у зв`язку з чим заява підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 258, 259, 263-265, 270, 354 ЦПК України, суд, -
Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити.
Вимогу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення витрат на правову допомогу залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст додаткового рішення складено 24 листопада 2023 року.
Суддя: В.Я. Бондар