Справа № 487/2801/22
Провадження № 2/487/736/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15.05.2023 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді - Нікітіна Д.Г., при секретарі - Сідлецькій М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

22.09.2022 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь позивача суму боргу, що становить 914 215,00 грн., проценти за Позикою, що становлять 163 318,29 грн. та 3% річних внаслідок прострочення зобов`язання, що становлять 27 475,92 грн..

Свою позицію позивач мотивує тим, що 14 лютого 2021 року, за угодою ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 надав в позику (борг) ОСОБА_2 , грошові кошти в сумі 25 000,00 (двадцять п`ять тисяч) доларів США. Вказану суму позики ОСОБА_2 зобов`язалася повернути в термін не пізніше 15 травня 2021 р., тим не менш, станом на дату подачі позовної заяви борг (Позику) від ОСОБА_2 познач не отримав. Факт одержання ОСОБА_2 від позивача позики в повному обсязі підтверджує надана ОСОБА_2 позивачу розписка складена 14.02.2021 року в місті Миколаєві, відповідно до змісту якої ОСОБА_2 підтверджує отримання від позивача позики та своє зобов`язання про повернення її позивачу в строк не пізніше 15.05.2021 року. Одночасно, відповідно до тексту Розписки, поручителем (гарантом) своєчасного повернення ОСОБА_2 позики позивачу виступив ОСОБА_3 . ОСОБА_2 не виконала свої зобов`язання щодо повернення позики в обумовлений у розписці термін до 15.05.2021 року. Позивач неодноразово звертався до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з проханням повернути позику (телефоном та в месенджері WhatsApp). На всі такі звернення ОСОБА_2 повідомляла та запевняла, що позику поверне, але так і не повернула. Тому 12.08.2022 року, позивач направив ОСОБА_2 та Поручителю письмову Вимогу від 12.08.2022 року щодо виконання грошового зобов`язання по розписці від 14.02.2021 року. Проте, станом па дату подачі позовної заяви борг від ОСОБА_2 або Поручителя Позивач не отримав. Однак, станом на сьогоднішній день, позивачеві не повернуті його грошові кошти і відповідачі не бажають добровільно їх повертати. Тому, позивач був змушений звернутися до суду.

Ухвалою від 30.09.2022 року по вказаній справі відкрито провадження та призначено справу в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 28.02.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, підтримали заявлені вимоги, просили суд задовольнити позов та розглянути справу без їх участі.

Відповідачі були сповіщені належним, чином, в судове засідання не з`явилися, не надали до суду відзив на позов.

Оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 ЦПК), в судове засідання не з`явилися без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України.

Судом на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Частиною же 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

В силу положень ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, оскільки відповідачем непогашена у повному обсязі заборгованість за договором позики по розписці від 24.02.2021 року, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, які повністю знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що отримані відповідачем кошти необхідно стягнути в примусовому порядку.

Крім того, відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 11050 грн. 09 коп..

Керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 259, 264, 265, 281, 282 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_1 суму боргу, що становить 914 215,00 грн., проценти за позикою, що становлять 163 318,29 грн. та 3% річних внаслідок прострочення зобов`язання, що становлять 27 475,92 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 11050 грн. 09 коп..

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_5 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса проживає АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк і порядок, встановлений ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте районним судом при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Д.Г. Нікітін