Справа № 276/634/23
Провадження по справі №2/276/200/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Бобра Д.О.

за участю секретаря судового засідання: Свиридок А.В.

розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 18 травня 1994 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з нерозумінням один одного, різними поглядами на життя вони припинили вести спільне господарство та підтримувати шлюбні відносини. Позивач вважає, що шлюб розпався, поновлення сімейних стосунків з відповідачем та примирення є неможливим, збереження шлюбу суперечить її інтересам.

Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 18 травня 1994 року, актовий запис №716; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_3 »; розглядати справу у спрощеному порядку без її участі.

Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 25.04.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Згідно із ч.10 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Згідно із ч.8 ст. 123 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідач, будучи повідомленим відповідно до ч.8 ст.123 ЦПК України про наявність цивільної справи про розірвання шлюбу, відзив на позов у встановлений судом строк не надав, що свідчить про відсутність заперечень проти позову.

Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З урахуванням викладеного, за відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав.

Відповідно до ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Частина 3 ст.105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 травня 1994 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №716, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, спільне господарство не ведеться, шлюб фактично припинив існування, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Згідно зі статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, а також те, що сторони не бажають зберегти сім`ю, спільне проживання суперечить їх інтересам, шлюбні відносини припинені, а тому є підстави для розірвання шлюбу.

Зважаючи на те, що позивач змінила своє прізвище у зв`язку з державною реєстрацією шлюбу та бажає надалі іменуватися цим прізвищем, суд вважає за можливе залишити позивачу прізвище « ОСОБА_3 ».

Керуючись ст.ст.12, 13, 258, 259, 263-265, 279 ЦПК України, ст.ст.56, 105, 110, 112, 113 СК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 18 травня 1994 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №716, між громадянами України ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище « ОСОБА_3 ».

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддя: Д.О. Бобер