Дата документу 22.05.2023 Справа № 331/4812/22
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний №331/4812/22 Головуючий у 1-й інстанції: Антоненко М.В.
Провадження №22-ц/807/1235/23 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

22 травня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Подліянової Г.С.,

суддів: Гончар М.С.,

Маловічко С.В.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 березня 2023 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталія Євгеніївна звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу до погашення в повному обсязі заборгованості за виконавчим документом № 310/500/20 виданого 28 жовтня 2020 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Сплат» заборгованість за кредитним договором IKAPNAOG.27077.001 від 07 лютого 2012 року у розмірі 55811 грн 92 коп (яка складається з: 30998,30 грн основна заборгованість, 24742,17 грн заборгованість за відсотками, 71,45 грн пеня).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 березня 2023 року подання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним судовий рішенням, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталія Євгеніївна подала апеляційну скаргу безпосередньо до Запорізького апеляційного суду в електронній формі через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення у цій справі.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 15 травня 2023 року поновлено приватному виконавцю виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївні строк на апеляційне оскарження ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 березня 2023 року. Водночас, апеляційну залишено без руху для усунення недоліків, а саме сплати судового збору у розмірів 429,44 грн. Також, роз`яснено, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені ч.3 ст. 185, ст.357 ЦПК України(а.с.171-178).

Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталія Євгеніївна має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі Електронний суд Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Дана ухвала в електронному вигляді доставлена до електронного кабінету приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни 16 травня 2023 року о 08-45 год., що підтверджується довідкою відповідального працівника про доставку електронного документа (а.с.179).

16 травня 2023 року до Запорізького апеляційного суду через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи надійшло клопотання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни про звільнення її від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, в якому заявник посилалась на скрутний матеріальний стан, сплатити судовий збір за рахунок власних коштів у неї в даний час немає можливості, так як втрачено все рухоме і нерухоме майно у м. Маріуполі, доходів від професійної діяльності після 24 лютого 2022 року немає.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 17 травня 2023 року у задоволенні клопотання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгенівни про звільнення її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2023 року відмовлено, продовжено скаржнику строк для виконання вимог ухвали Запорізького апеляційного суду від 15 травня 2023 року та надано їй строк 10 днів з дня вручення копії ухвали для сплати судового збору в сумі 426,44 грн.

Дана ухвала в електронному вигляді доставлена до електронного кабінету приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни 17 травня 2023 року о 16-47 год., що підтверджується довідкою відповідального працівника про доставку електронного документа (а.с.199 ).

18 травня 2023 року до Запорізького апеляційного суду через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи надійшло клопотання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни про звільнення її від сплати судового збору з зазначенням тих же підстав, що були заявлені в апеляційній скарзі та клопотанні про звільнення від сплати судового збору від 16 травня 2023 року, без виконання вимог ухвали про залишення її апеляційної скарги без руху.

Також, в клопотанні зазначила, що Законом України «Про судовий збір» не передбачено ставки судового збору за звернення до суду приватного/державного виконавця із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника кордон, тому на виконавця не поширюється обов`язок сплати судового збору при зверненні до апеляційного суду при оскарженні ухвал, прийнятих за результатами розгляду таких заяв.

Так, звільнення від сплати судового збору, його зменшення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити їх від сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

На підтвердження доводів щодо майнового стану мають бути надані докази про неспроможність сплатити судові витрати на момент подачі апеляційної скарги, тобто довідки з УПФУ, УСЗН, ДПА за останній рік, банківські документи про відсутність на рахунку коштів та докази щодо наявності, чи відсутності будь-якого майна (рухомого/нерухомого).

Окрім того, незадовільний матеріальний стан залежить і від відсутності у особи нерухомості, депозитів, акцій, активів у фінансових установах, документів про відсутність доходів членів сім`ї, відсутність чи наявність виплат соціальної допомоги, тощо.

Згідно роз`яснень, що містяться в п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи та надати докази, на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що статтею 129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддя - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Окремо слід звернути увагу, що будь-яких змін щодо порядку сплати судового збору, у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні до Закону України «Про судовий збір» не внесено.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 2 статті 16 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що приватний виконавець є суб`єктом незалежної професійної діяльності.

Крім того, як зазначено в постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року в справі №703/1111/17 витрати виконавчого провадження це фактично понесені державним виконавцем витрати під час організації та проведення виконавчих дій (витрати на пересилку поштової кореспонденції; друк документів, тощо).

Відповідно до частини 2 статті 43 Закону України «Про виконавче провадження» з метою забезпечення провадження виконавчих дій виконавець може здійснювати інші витрати виконавчого провадження, крім встановлених Міністерством юстиції України, за умови їх обов`язкового авансування стягувачем.

Частиною 8 статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що угодою між приватним виконавцем та стягувачем може бути передбачено додаткове авансування витрат виконавчого провадження та додаткова винагорода приватного виконавця.

Тобто, за вищевказаних обставин від сплати судового збору звільняються позивачі-фізичні особи. Оскільки приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. в зазначеній справі не є позивачем-фізичною особою, а виступає як суб`єкт незалежної професійної діяльності, відсутні підстави для звільнення її від сплати судового збору.

Конструкція частин 1, 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» дає підстави для висновку, що зменшення тягаря судових витрат, якого зазнає сторона, є не обов`язком суду, а знаходиться у межах суддівського розсуду, який може бути реалізований за наявності певних обставин.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в рішенні від 19 червня 2011 року в справі Креуз проти Польщі («Kreuz v. Poland») зазначав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. При цьому положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року; «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («JedamskiandJedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року).

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи та надати докази, на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що статтею 129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддя - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

До клопотання про звільнення від сплати судового збору приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. не долучено доказів, які в свідчити про її незадовільний майновий стан.

Запорізький апеляційний суд надав оцінку наданій скаржником податкову декларацію про майновий стан і доходи в ухвалі Запорізького апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху від 17 квітня 2023 року, зазначаючи, що не можна її вважати належним доказом скрутного матеріального становища скаржника, оскільки вона подається самим приватним виконавцем, не відображає фінансове становище та не свідчить про те, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували скрутний матеріальний стан скаржником до поданого клопотання про звільнення її від сплати судового збору не додала.

Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. не довела, що її фінансовий стан (в розумінні, наведеному в рішеннях ЄСПЛ в справах «Княт проти Польщі», «Єдамскі та Єдамска проти Польщі») унеможливлює сплату судового збору в сумі 429,44 грн.

Передбачений законом розмір судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду (536,80 грн. у 2023 році, 429,44 грн. при подачі апеляційної скарги через систему «Електронний суд») не є надмірним та не свідчить про наявність перешкод у доступі до правосуддя.

З огляду на викладене, клопотання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н.Є. про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Доводи скаржника про те, що Законом України «Про судовий збір» на виконавця не поширюється обов`язок сплати судового збору при зверненні до апеляційного суду при оскарженні ухвал, прийнятих за результатами розгляду таких заяв, не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року №3674-VI (далі Закон) визначено розміри ставок судового збору за подання позовних заяв та апеляційних скарг до суду.

Відповідно до частини першої стаття 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів; у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.

За своїм змістом перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

У статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється за подання до суду апеляційної та касаційної інстанції скарг на судові рішення.

Відповідно до статті 258 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2684 грн.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору при зверненні з апеляційною скаргою фізичною особою на ухвалу суду складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому сума судового збору складає 536,80 грн, виходячи із розрахунку (2684,00 х 0,2).

Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом України «Про судовий збір» справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Аналогічний висновок про застосування норм права викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року в справі № 915/955/15.

Таким чином, апелянту необхідно було сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги.

Посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 19.01.2023 у справі № 240/17372/21 відхиляється з огляду на те, що висновки викладені у вказаній постанові стосуються інших правовідносин.

З огляду на викладене, клопотання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягають.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в рішенні від 19 червня 2011 року в справі Креуз проти Польщі («Kreuz v. Poland») зазначав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. При цьому положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Відповідно до п.п. 6,7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники процесу зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Станом на 22 травня 2023 року вимоги ухвали Запорізького апеляційного суду від 15 травня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни не виконано, судовий збір не сплачено.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 185 ЦПК України строк для усунення недоліків апеляційної скарги не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. Якщо апелянт не усунув недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ураховуючи, що апелянтом не усунуто недоліки, а саме не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги, а підстави для звільнення приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни від сплати судового збору, передбачені нормами ЦПК України та Законом України «Про судовий збір» відсутні, тому апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 березня 2023 року слід визнати неподаною та повернути апелянту.

Разом з тим, відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгенівни про звільнення її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовити.

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 березня 2023 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу - визнати неподаною та повернути скаржнику.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з вказаною апеляційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий, суддя Суддя Суддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С.Маловічко С.В.