Справа № 569/2426/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Бучко Т.М.

секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.

з участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 29 березня 2019 року у розмірі 53060,42 грн станом на 15 січня 2023 року та судові витрати в розмірі 2684 грн.

В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 29 березня 2019 року. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який надалі збільшився до 42000 грн. АТ КБ "Приватбанк" свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 15 січня 2023 року має заборгованість в сумі 53060,42 грн, яка складається з 43183,16 грн заборгованості за тілом кредита, 9877,26 грн. заборгованості за простроченими відсотками. Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «Приватбанк».

Ухвалою від 27 лютого 2023 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача Гребенюк О.С. в судове засідання не з`явився. Одночасно з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує.

Відповідач пояснив, що до його зарплатної картки банк видав йому кредитну карту, але ніякого договору з банком не підписував. Він скористався кредитними коштами у сумі 7000 грн, а на 35000 грн його ошукали. 29 березня 2022 року йому зателефонувала невідома особа, яка представилась правціником Приватбанку, та повідомила про необхідність перерахування коштів з метою зменшення кредитного ліміту. Перерахував кошти двома платежами. Коли зрозумів, що втратив кошти, за його заявою картку банк заблокував. За фактом шахрайства заведена кримінальна справа.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, з`ясувавши обставини справи та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що 29 березня 2019 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (далі анкета-заява).

В анкеті-заяві зазначено, що підписанням цієї анкети-заяви відповідач відповідно до ст.634 ЦК України у повному обсязі приєднується до Умов та правил надання банківськихпослуг АТ КБ "Приватбанк", які розміщені на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою privatbank.ua, та які разом із пам`яткою клієнта і тарифами становлять договір банківського обслуговування, примірник якого отримав шляхом самостійного роздруковування.

Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» відповідач 29 березня 2019 року отримав кредитну картку "Універсальна" № НОМЕР_1 строком дії 02/23; 28 серпня 2019 року - кредитну картку № НОМЕР_2 строком дії 08/23; 25 березня 2020 року - кредитну картку № НОМЕР_3 строком дії 02/24; 15 лютого 2022 року - кредитну картку № НОМЕР_4 строком дії 12/25; 29 березня 2022 року - кредитну картку № НОМЕР_5 стрком дії 03/26.

29 березня 2019 року на кредитну картку № НОМЕР_1 встановлений кредитний ліміт в розмірі 4000 грн; 27 січня 2020 року кредитний ліміт збільшений до 9000 грн; 25 травня 2020 року кредитний ліміт зменшено до 0 грн; 28 серпня 2020 року кредитний ліміт збільшено до 5000 грн; 4 листопада 2020 року кредитний ліміт збільшений до 12000 грн; 24 вересня 2021 року кредитний ліміт збільшений до 22000 грн; 8 грудня 2021 року кредитний ліміт збільшено до 30000 грн; 15 лютого 2022 року кредитний ліміт збільшено до 42000 грн, про що свідчить довідка АТ КБ «Приватбанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 .

З виписки за договором за період з 29 березня 2019 року до 16 січня 2023 року встановлено, що відповідач користувався кредитними коштами шляхом зняття їх з кредитної картки, здійснював платежі, поповнював картку.

За наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача за договором станом на 15 січня 2023 року становить 53060,42 грн та складається з заборгованості за тілом кредита в сумі 43183,16 грн та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 9877,26 грн.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За положеннями ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу.

До анкети-заяви позивач додав паспорт споживачого кредиту, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсально, 30 днів пільгового періоду» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених рішенням правління від 19 лютого 2019 року.

Разом з тим, додані позивачем витяги не містять підпису відповідача та в матеріалах справи відсутнє підтвердження, що саме з цими тарифами, паспортом споживчого кредиту та Умовами і правилами ознайомився відповідач та погодився з ними. За таких обставин надані позивачем тарифи, паспорт споживчого кредиту та витяг з Умов та правил не можна розцінювати як частину договору, укладеного між сторонами 29 березня 2019 року.

У анкеті-заяві позичальника від 29 березня 2019 року процентна ставка не зазначена.

Відтак, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві від 29 березня 2019 року.

Відповідно до ст.525, 526, абз.1 ч.1 ст.530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно з ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував фактичне користування кредитними коштами в сумі 7000 грн, але заперечує факт одержання кредитних коштів в сумі 35000 грн, оскільки зазначені кошти були отримані з його картки шахрайським способом сторонньою особою. Разом з тим, в порушення вимог ст.12, 81 ЦПК України відповідач не надав суду доказів на підтвердження вказаних обставин.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом виконання боржником зобов`язання з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Отже, позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредита у розмірі 43183,16 грн належить задовольнити, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведенного та керуючись ст.10, 12, 89, 141, 258, 264, 265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 29 березня 2019 року в розмірі 43183 (сорок три тисячі сто вісімдесят три) грн 16 коп. станом на 15 січня 2023 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» 2174 (дві тисячі сто сімдесят чотири) грн 04 коп у відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул.Грушевського 1Д; адреса для листування: 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 50; ;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 .

Повне судове рішення складене 16 травня 2023 року.

Суддя