Номер провадження: 22-ц/813/2018/23
Справа № 509/3866/15-ц
Головуючий у першій інстанції Кочко В. К.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Сегеди С.М.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою адвоката Грози Ірини Валентинівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 жовтня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом сумісної власності подружжя, визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна. Відповідач ОСОБА_2 24 листопада 2015 року звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя. В подальшому сторони по справі уточнили заявлені позовні вимоги. Позивачка в остаточній редакції уточнених позовних вимог просила суд визнати спільною сумісною власністю подружжя квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_2 ; автомобіль марки Toyota Camry 2.4, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 ; автомобіль марки Peugeot 301, номерний знак НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , номер двигуна НОМЕР_6 ; автомобіль Lada 21713 (110-01), номерний знак НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 ; грошові кошти на депозитному рахунку в АТ «Ощадбанк» в сумі, що на час останнього укладання (переукладання) депозитного договору, склала 400000 гривень; грошові кошти в сумі 31000 доларів США, які 12 грудня 2013 року ОСОБА_2 позичив ОСОБА_3 ; розділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, та виділити позивачці та визнати за нею в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю, право власності на: 1/2 частку житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею будинку 441,7 кв. м., житловою площею 175,6 кв. м., вартістю 1348000 грн.00 коп.; 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 674000 грн 00 коп.; автомобіль Lada 21713 (110-01), номерний знак НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_8 вартістю 84600 грн. 00 коп.; виділити відповідачеві із спільного сумісного майна подружжя: 1/2 частку житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею будинку 441,7 кв. м., житловою площею 175,6 кв. м., вартістю 1348000 грн. 00 коп.; 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 674000 грн 00 коп.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 : вартість 1/2 частки автомобіля марки Toyota Camry, 2008 року виготовлення у розмірі 175240,00 грн.; вартість 1/2 частки автомобіля марки Peugeot, 2013 рок виготовлення у розмірі 121320 грн.; 1/2 частку грошових коштів, які були розміщені на рахунках АТ «Ощадбанк» у розмірі 400000 грн., а саме стягнути 200000,00 коп.; 1/2 частку грошових коштів, отриманих ОСОБА_2 за борговою розпискою від ОСОБА_3 , а саме стягнути 417880,00 грн.; всього стягнути з відповідача на користь позивачки 914440,0 грн, виділити в натурі належну ОСОБА_1 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_2 ; встановити порядок користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_1 в користування кімнату № НОМЕР_9 площею 17,3 кв. м.; ОСОБА_2 кімнату № 3 площею 11,8 кв. м.; залишити кухню № 4 площею 6,7 кв. м., коридор № 1 площею 5,4 кв. м. коридор № 7 площею, 2,1 кв. м, вбудовану шафу № 8 площею 0,4 кв. м., вбиральню № 5 площею 1,0 кв. м. та ванну кімнату № 6 площею 2,5 кв. м. в спільному користуванні. Заявлені в уточненій позовній заяві вимоги мотивовано тим, що майно і грошові кошти, котрі позивачка просить суд визнати спільною сумісною власністю подружжя і поділити, придбані за спільні сумісні кошти подружжя під час знаходження сторін в шлюбі (т. 1, а. с. 3-18).

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 жовтня 2021 року заяву задоволено, скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 квітня 2016 року, а саме скасований арешт на продовольчий магазин, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 . Знятий арешт на зареєстровані за ОСОБА_1 транспортні засоби. Також суд вирішити скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.04.2016, а саме скасований арешт на квартиру під номером АДРЕСА_3 та знятий арешт на житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (т. 5, а. с. 9-11).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, адвокат Гроза Ірина Валентинівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що в оскаржуваній ухвалі суд зазначає, що всі сторони по справі про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, проте дані обставини не відповідають дійсності, оскільки позивача та його представника жодним чином повідомлено не було, що суперечить нормам чинного законодавства. Окрім того суд першої інстанції, при задоволенні заяви ОСОБА_2 , не звернув уваги на наявність касаційної скарги та ухвалу Верховного суду, якою було відкрито касаційне провадження у справі. ОСОБА_1 наголошує на тому, що ухвала є незаконною, необґрунтованою, постановленою без повного та всебічного дослідження обставин, що мають значення для справи та з грубим порушенням норм процесуального права, що в сукупності призвело до хибних висновків суду першої інстанції (т. 6, а. с. 115-130).

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 10, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджених суддів), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_4 просила задовольнити апеляційну скаргу. Представник відповідача ОСОБА_5 щодо задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників провадження, які з`явились, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції задовольнив заяву про скасування заходів забезпечення позову з метою захисту законних прав та інтересів усіх учасників провадження, оскільки відпали підстави для забезпечення позову.

Апеляційний суд зауважує, що законність оскаржуваної ухвали та дій суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах доводів апеляційної скарги на момент прийняття відповідного процесуального рішення.

В процесі розгляду даної справи ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.04.2016 накладено арешт на магазин продовольчий, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 . Накладено арешт на зареєстровані за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , транспортні засоби, а саме: - автомобіль марки Лада, модель Пріора, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_10 ; - автомобіль марки VOLKSWAGEN VENTO 1.8, реєстраційний номер НОМЕР_11 , кузов НОМЕР_12 , СпР/ТТ ОІС 23805 від 22.10.1998, зареєстрований за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - автомобіль ВАЗ 217130, реєстраційний номер НОМЕР_13 , кузов НОМЕР_14 , НОМЕР_15 від 05.05.2011, зареєстрований за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - вагончик-мініготель на 6-ть осіб, розташований за адресою: АДРЕСА_4 ; - вагочик-мініготель РЕФ на 9-ть осіб, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.04.2016 накладено арешт на квартиру під номером АДРЕСА_3 . Накладено арешт на житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.07.2019 позов ОСОБА_1 - задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 в порядку поділу майна право власності 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Зустрічний позов ОСОБА_2 - задоволено. Визнано за ОСОБА_2 в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, право власності на 1/2 частку автомобіля ВАЗ-217130, державний номерний знак НОМЕР_16 , кузов № НОМЕР_17 . Визнано за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на житловий будинок з господарчими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 на земельній ділянці площею 0,25 га, відображений в технічному паспорті від 10.07.1996 року, виготовленому Овідіопольським районним бюро технічної інвентаризації Одеської області. В іншій частині позов ОСОБА_1 залишено без задоволення. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер картки фізичної особи - платника податків: НОМЕР_18 ) понесені в справі судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3654 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені в справі судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3654 грн.

Постановою Одеського апеляційного суду рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.07.2019 - залишено без змін.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

За ч. 7 цієї статті у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

18.10.2021 відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалами від 07.04.2016 та 12.04.2016, яка була задоволена ухвалою від 19.10.2021 на підставі вище наведених положень процесуального законодавства.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що постановою КЦС ВС від 02.06.2022 рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.07.2019 та постанова Одеського апеляційного суду від 10.09.2021 були скасовані, а справа направлена до суду першої інстанції на новий розгляд. Відповідно, оскільки справа розглядується судом першої інстанції спочатку, сторони в справі мають право заявляти клопотання, подавати заяви, пояснення тощо відповідно до положень процесуального законодавства, в тому числі клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, їх скасування, зміну тощо. Оскаржувана ухвала про скасування заходів забезпечення позову від 19.10.2021, в контексті скасування судових рішень касаційним судом, не створює процесуальних наслідків та не впливає на процес розгляду справи судом першої інстанції, який розглядає справу спочатку.

Одночасно, апеляційний суд звертає увагу апелянта на те, що диспозиція ст. 158 ЦПК України не передбачає обов`язку суду викликати сторін в судове засідання, в якому вирішується питання про скасування заходів забезпечення позову. Апелянту був наданий повний обсяг цивільних прав, апелянт висловив свою позицію щодо оскаржуваної ухвали, апеляційний суд розглянув апеляційну скаргу та надав оцінку обставинам справи в контексті підстав, на які посилався заявник, тому апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу.

Також, апеляційний суд зауважує, що факт подання касаційної скарги на судове рішення не створює презумпції відкриття касаційного провадження в справі та зупинення дії постанови апеляційного суду. Процесуальне законодавство не передбачає обов`язку зупинення виконання дії судового рішення при відкритті касаційного провадження. Відповідно до ч. 8 ст. 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Оскаржувана ухвала про скасування заходів забезпечення позову оприлюднена в ЄДРСР 20.10.2021, а ухвала про відкриття касаційного провадження 21.10.2021. Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, апеляційний суд на підставі ст. 375 ЦПК України відмовляє в задоволенні апеляційної скарги та залишає без змін оскаржувану ухвалу суду першої інстанції.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Грози Ірини Валентинівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

С.М. Сегеда

Повний текст постанови складений 24 листопада 2023 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк