ПОСТАНОВА

іменем України

10 травня 2023 року м. Кропивницький

справа № 392/222/20

провадження № 22-ц/4809/495/23

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (т.1 головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Мурашка С.І.

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Великосеверинівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 28 листопада 2022 року у складі судді Березія Ю.А.,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Великосеверинівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області, у якому просив скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0109, площею 6,5259 га, що розташована на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, номер запису про право власності 32547872 від 19 липня 2019 року.

В обґрунтування позову посилався на те, що на підставі рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2006 року у справі №2-1080 він набув право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , яка раніше належала відповідачеві ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР №008206, виданого 25 березня 2002 року Маловисківською районною державною адміністрацією Кіровоградської області (далі по тексту Маловисківська РДА), зареєстрованого за №5931. 04 грудня 2006 року розпорядженням голови Маловисківської РДА №620-р державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР № 008206, виданий 25 березня 2002 року на ім`я ОСОБА_3 , визнано недійсним на підставі зазначеного рішення суду, а земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 6,53 га передано у власність ОСОБА_1

13 червня 2007 року він на підставі розпорядження голови Маловисківської РДА №620-р отримав державний акт на право приватної власності на землю серії КР №093399 на земельну ділянку № НОМЕР_1 та зареєстрував його в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №12.

У подальшому, 19 липня 2019 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 6,5259 га за ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КР № 008206, виданого 25 березня 2002 року, який було визнано недійсним.

Зазначив, що державна реєстрація права власності є похідною від правовстановлюючого документу і якщо такий правовстановлюючий документ є недійсним, то і державна реєстрація також є недійсною.

Посилаючись на зазначені обставини, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог,просив суд скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:0109, площею 6,5259 га, що розташована на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, проведену 19 липня 2019 року, номер запису про право власності 32547872, та визнати за ним - ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:0109, площею 6,5259 га, що розташована на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2022 року було залучено до участі правонаступника відповідача, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 .

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 28 листопада 2022 рокупозовну заяву задоволено. Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0109, площею 6,5259 га, що розташована на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, проведену 19 липня 2019 року, номер запису про право власності 32547872. Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:0109, площею 6,5259 га, що розташована на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просила вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Адвокат Тимченко С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , направив до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 28 листопада 2022 року - без змін. Вважав, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та її представник адвокат Антонов А.А. підтримали доводи поданої апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Адвокат Тимченко С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Третя особа у судове засідання свого представника не направила. Про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності представника третьої особи на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 23 березня 2001 року головою Маловисківської РДА ухвалено розпорядження №79-р, яким громадянину ОСОБА_3 передана у власність земельна ділянка № НОМЕР_1 , площею 6,53 га (т.1 а.с.127-128). 05 березня 2002 року Маловисківською районною державною адміністрацією Кіровоградської області на підставі розпорядження від 23 березня 2002 року №79-р на ім`я ОСОБА_3 видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР №008206 щодо права власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , кадастровий номер :02:000:0109, площею 6,53 га, що розташована на території Мануйлівської сільської ради (т.1 а.с.13, 101-102).

04 грудня 2006 року головою Маловисківської РДА Небогою О.І. винесено розпорядження №620-р, яким визнано таким, що втратило чинність, розпорядження голови Маловисківської райдержадміністрації від 23 березня 2002 року №79-р стосовно ОСОБА_3 . На підставі рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2006 року, ухваленого у цивільній справі №2-1080, визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-КР №008206 від 25 березня 2002 року, виданий на ім`я ОСОБА_3 , та передано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку загальною площею 6,53 га, у тому числі ріллі 6,53 га, №109 згідно зі схемою поділу земель по КСП ім. Щорса Мануйлівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі сертифіката серії КР №0256258 (КР 003081) (т.1 а.с.16, 129).

13 червня 2007 року на підставі розпорядження Маловисківської РДА від 04 грудня 2006 року № 620-р ОСОБА_1 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії КР №093399 щодо права власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 6,53 га, кадастровий номер :02:002:0109 (т.1 а.с.17).

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2006 року по справі №2-1080 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , визнано дійсним договір купівлі-продажу сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КР № 003081 площею 6,53 в умовних кадастрових гектарах на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району (КСП ім. Щорса), укладеного 03 січня 2001 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 та зобов`язано Маловисківську районну державну адміністрацію змінити прізвище, ім`я, по батькові власника вказаного сертифікату, вказавши, що його власником є ОСОБА_1 (т.1 а.с.61).

14 квітня 2009 року ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2006 року скасовано з направленням справи на новий розгляд до того ж суду іншим суддею. Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що до участі у розгляді справи не залучено усіх осіб, які мали приймати участь у розгляді даної справи (т.1 а.с.62, 118).

При новому судовому розгляді Маловисківським районним судом Кіровоградської області ухвалено рішення від 23 грудня 2009 року по справі №2-703/2009, яким визнано дійсним договір купівлі-продажу сертифікату на право на земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності КСП імені Щорса, розміром 6,53 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), серії КР №003081, виданого на підставі рішення Маловисківської райдержадміністрації від 18 березня 1996 року №119-р, укладений 03 січня 2001 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (т.1 а.с.68, 117).

У подальшому, 19 липня 2019 року державним реєстратором Созонівської сільської ради Кіровоградської області Клюшник А.О. зареєстровано право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:0109, площею 6,5259 га, що розташована на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області; підстава виникнення права власності державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР № 008206, виданий 25 березня 2002 року (т.1 а.с.14-15, 92-100).

Згідно листів-відповідей начальника відділу в Маловисківському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 81/115-20 від 21 лютого 2020 року та № 222/115-20 від 24 вересня 2020 року земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:0109 та :02:002:0109 це є одна і та сама земельна ділянка (т.1 а.с. 28, 43).

10 липня 2020 року ОСОБА_3 звернувся до голови Маловисківської РДА із запитом стосовно чинності розпоряджень голови від 04 грудня 2006 року №620-р та від 25 березня 2002 року №79-р, а також надання належним чином засвідчених копій цих розпоряджень (т.1 а.с.63, 106-107).

Листами від 20 липня та 10 вересня 2020 року головою Маловисківської РДА повідомлено відповідача про те, що розпорядження від 04 грудня 2006 року №620-р не визнавалося таким, що втратило чинність, та роз`яснено порядок скасування розпорядження голови державної адміністрації (т.1 а.с.64, 108, 113).

01 жовтня 2020 року головою Кіровоградської обласної державної адміністрації відмовлено відповідачеві ОСОБА_3 у скасуванні розпорядження голови Маловисківської РДА від 04 грудня 2006 року №620-р, з посиланням на ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2009 року у справі №22-741/2009 року, якою скасовано рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2006 року з направленням справи на новий розгляд в той же суд іншим суддею, та рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2009 року у справі №2-703/2009 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 визнано дійсним договір купівлі-продажу сертифікату на право на земельну частку (пай) від 03 січня 2001 року (т.1 а.с.65, 116).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0109, площею 6,5259 га, що розташована на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, проведену 19 липня 2019 року, номер запису про право власності 32547872, та визнанням за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0109, площею 6,5259 га, що розташована на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

Згідно з пунктом 4 розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України (у редакції закону, яка діяла на час виникнення правовідносин, станом на день укладення договору купівлі-продажу сертифікату на право на земельну частку (пай), тобто на 3 січня 2001 року) Президент України протягом трьох років після набуття чинності Конституцією України має право видавати схвалені Кабінетом Міністрів України і скріплені підписом Прем`єр-міністра України укази з економічних питань, не врегульованих законами, з одночасним поданням відповідного законопроекту до Верховної Ради України в порядку, встановленому статтею 93 цієї Конституції.

Пунктом 2 Указу Президента України від 21 квітня 1998 року №332/98 «Про захист прав власників земельних часток (паїв)», у редакції, яка діяла станом на 3 січня 2001 року, установлено, що договори купівлі-продажу, дарування, міни права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, після нотаріального посвідчення підлягають реєстрації районною державною адміністрацією за місцезнаходженням колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства з внесенням відповідних змін до записів у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Відповідно до пункту 2.2 Порядку посвідчення договорів відчуження земельних ділянок та права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, затвердженого наказом Мін`юсту України та Держкомзему України від 06 червня 1996 року №14/5/48, у редакції, яка діяла станом на 03 січня 2001 року, громадяни мають право продавати або іншими способами відчужувати (заповідати, дарувати, обмінювати) без зміни цільового призначення земельні ділянки, а також право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом. У випадках продажу права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, переважне право на його придбання мають члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, а також селянські (фермерські) господарства та громадяни, які мають право їх створити.

Аналіз наведених правових норм дає підставу для висновку про те, що станом на 3 січня 2001 року чинне законодавство України дозволяло купівлю-продаж права на земельну частку(пай).

Доводи відповідача про те, що на час визнання договору купівлі-продажу дійсним зазначений Порядок втратив чинність на підставі наказу Мін`юсту України та Держкомзему України від 08.08.2005 року №84/5/232, зареєстрованого у Мін`юсті 09 серпня 2005 року за №871/11151, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказаний Порядок був чинним на час укладення між позивачем та ОСОБА_3 договору купівлі-продажу сертифікату на земельну частку (пай) 03.01.2001 року.

Встановлено, що 29 вересня 2006 року рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області у справі №2-1080 про визнання договору купівлі-продажу сертифікату на право на земельну частку (пай) дійсним, задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , визнано дійсним договір купівлі-продажу сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 003081 площею 6,53 в умовних кадастрових гектарах на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району (КСП ім. Щорса), укладеного 3 січня 2001 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 та зобов`язано Маловисківську районну державну адміністрацію змінити прізвище, ім`я, по батькові власника вказаного сертифікату, вказавши, що його власником є ОСОБА_1 ; строк для оскарження судового рішення протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Відповідно до описової частини судового рішення відповідач ОСОБА_3 брав участь у судовому засіданні та визнав пред`явлений позов у повному обсязі.

На підставі зазначеного судового рішення, яке набрало законної сили, 04 грудня 2006 року головою Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області Небогою О.І. видано акт індивідуальної дії - розпорядження № 620-р від 04 грудня 2006 року «Про втрату чинності розпорядження голови Маловисківської райдержадміністрації від 23 березня 2002 року № 79-р», згідно з яким визнано таким, що втратило чинність розпорядження голови Маловисківської райдержадміністрації від 23 березня 2002 року №79-р стосовно гр. ОСОБА_3 , визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-КР № 008206 від 25.03.2002 року, який виданий на ім`я ОСОБА_3 , передано гр. ОСОБА_1 у власність земельну ділянку загальною площею 6,53 га, в тому числі ріллі 6,53 га №109 згідно схеми поділу земель по КСП ім. Щорса Мануйлівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі сертифікату серії КР № 0256258 (КР 003081).

Індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийнятий) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Визначення індивідуального акту наведено в абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 №2-зп у справі № 3/35-313, та зазначено, що за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.

Тобто, індивідуально-правові (ненормативні) акти, як результати правозастосування, адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів, вміщують індивідуальні приписи, в яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів, розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією.

Відповідно до пункту 5 рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 у справі №1-10/2008 вказано, що при визначенні природи правового акту індивідуальної дії правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії) стосуються окремих осіб, розраховані на персональне (індивідуальне) застосування і після реалізації вичерпують свою дію.

Отже такі акти не можуть мати зворотної дії в часі, а свій зовнішній прояв можуть отримувати не лише у письмовій (документальній), але й в усній (вербальній) чи фізичнодіяльнісній (конклюдентній) формах.

Також судом встановлено, що більш як через 2 роки від дня виконання рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2006 року прокурор Маловисківського району Кіровоградської області в інтересах Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області звернувся з апеляційною скаргою на вищезазначене рішення суду першої інстанції, яке на той час було виконано.

14 квітня 2009 року ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області апеляційну скаргу прокурора частково задоволено, скасовано рішення суду першої інстанції з направленням справи на новий розгляд в той же суд іншим суддею. Підставою скасування рішення суду від 29 вересня 2006 року стало те, що суд першої інстанції вирішив питання про обов`язки Маловисківської РДА, яка не брала участь у справі.

23 грудня 2009 року рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області за наслідками нового судового розгляду в справі № 2-703/2009 позов ОСОБА_1 задоволено, визнано дійсним договір купівлі-продажу сертифікату на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП імені Щорса, розміром 6,53 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), серії КР №003081, виданого на підставі рішення Маловисківської райдержадміністрації від 18 березня 1996 року №119-р, укладений 3 січня 2001 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . У описовій частині рішення зазначено, що відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнав повністю, тобто відповідач достовірно знав про те, що позивач ОСОБА_1 набув право на земельну частку (пай), право на яку до 03 січня 2001 року належала відповідачеві ОСОБА_3 . Рішення набрало законної сили 07 квітня 2010 року (т.1 а.с.68).

Реалізуючи своє право ОСОБА_1 13 червня 2007 року отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії КР №093399 щодо права власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 6,53 га, яка розташована на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області (т.1 а.с.17).

Всупереч зазначеним вище обставинам ОСОБА_3 звернувся до державного реєстратора із заявою про реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку. 19 липня 2019 року державним реєстратором Созонівської сільської ради Кіровоградської області Клюшник А.О. зареєстровано право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 6,5259 га, що розташована на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, яка на той час заявникові не належала, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу від 3 січня 2001 року, який визнано дійсним у судовому порядку, продав право на земельну частку (пай), що належало продавцеві згідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 003081.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом (частина 2 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі, якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Згідно із частинами 2 та 3 статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частини 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України).

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:0109, площею 6,5259 га, що розташована на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, проведену 19 липня 2019 року, номер запису про право власності 32547872, враховуючи те, що ним було доведено факт набуття права на земельну частку (пай) на підставі договору купівлі-продажу від 3 січня 2001 року, який визнано дійсним у судовому порядку, згідно з яким відповідач ОСОБА_3 продав право на земельну частку (пай), що належало продавцеві на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №003081; набуття права власності на спірну земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 6,53 га, яка розташована на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області; факт того, що 19 липня 2019 року державним реєстратором Созонівської сільської ради Кіровоградської області незаконно зареєстровано право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 6,5259 га, що розташована на території Мануйлівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, яка на момент реєстрації заявникові не належала.

Відповідно до частини 1 статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (частина 2 статті 152 ЗК України).

Згідно із частиною 3 статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Судом встановлено, що 05 березня 2002 року Маловисківською районною державною адміністрацією Кіровоградської області, на підставі розпорядження від 23 березня 2002 року №79-р, на ім`я ОСОБА_3 видано державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-КР № 008206 щодо права власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , кадастровий номер :02:000:0109, площею 6,53 га, що розташована на території Мануйлівської сільської ради.

Розпорядженням голови Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 04 грудня 2006 року №620-р визнано таким, що втратило чинність розпорядження голови Маловисківської райдержадміністрації від 23 березня 2002 року №79-р стосовно гр. ОСОБА_3 ; на підставі рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2006 року №2-1080 визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-КР № 008206 від 25 березня 2002 року, виданий на ім`я ОСОБА_3 ; передано гр. ОСОБА_1 у власність земельну ділянку загальною площею 6,53 га, в тому числі ріллі 6,53 га № 109 згідно схеми поділу земель по КСП ім. Щорса Мануйлівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі сертифіката серії КР № 0256258 (КР 003081).

13 червня 2007 року на підставі розпорядження Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 04 грудня 2006 року №620-р видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії КР №093399 щодо права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 6,53 га, кадастровий номер :02:002:0109.

Як свідчать листи начальника відділу в Маловисківському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 21 лютого 2020 року №81/115-20 та від 24 вересня 2020 року №222/115-20 відповідно до даних Національної кадастрової системи земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:0109 та :02:002:0109 є однією і тією ж земельною ділянкою. Державні акти з присвоєними кадастровими номерами на гр. ОСОБА_3 :02:000:0109) та гр. ОСОБА_1 :02:002:0109) на той час виготовляло ДП «Кіровоградський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» і на яких підставах кадастрові номери були змінені Відділ такою інформацією не володіє (т.1 а.с.43).

Судом встановлено, що у державному акті на право власності на земельну ділянку серії КР №093399 щодо права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 6,53 га, виданому позивачеві 13 червня 2007 року, кадастровий номер земельної ділянки - :02:002:0109 (т.1 а.с.17). Як свідчить копія державного акту на право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 серії ІІІ-КР № 008206 від 25 березня 2002 року, виданого на ім`я ОСОБА_3 , який у подальшому був визнаний недійсним та за яким 19 липня 2019 року була проведена державна реєстрація права власності на земельну ділянку за ОСОБА_3 , спірній земельній ділянці кадастровий номер не присвоювався (т.1 а.с.13).

Згідно із додатком до витягу із Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.11.2019 кадастровий номер земельної ділянки зазначено як :02:000:0109 (т.1 а.с.98).

Разом з тим, відповідно до опису меж земельної ділянки як у державному акті на право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 серії КР №093399 щодо права власності ОСОБА_1 , так і у копії державного акту на право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 серії ІІІ-КР №008206 щодо права власності ОСОБА_3 та додатку до витягу із Державного земельного кадастру про спірну земельну ділянку від 15.11.2019 опис меж земельної ділянки співпадають, а саме від А до Б землі загального користування; від Б до В земельна ділянка №110 гр. ОСОБА_4 ; від В до Г - землі загального користування; від Г до А - земельна ділянка №108 гр. ОСОБА_2 (т.1 а.с.13, 17, 98-99). Зазначене свідчить про те, що дійсно земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0109 та земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0109 є однією і тією ж земельною ділянкою.

Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про те, що спосіб захисту у виді визнання права власності на спірну земельну ділянку за позивачем є ефективним, оскільки це право відповідачем оспорюється.

Крім того, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про наявність допущених судом першої інстанції процесуальних порушень, а саме про те, що ОСОБА_2 не брала участь у справі, а судом вирішено питання про її право власності на успадковану нею в судовому порядку земельну ділянку.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2020 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про скасування державної реєстрації права власності за правилами загального позовного провадження (т.1 а.с.23).

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 14 липня 2021 року провадження у справі зупинено у зв`язку зі смертю відповідача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до залучення у справі правонаступника та витребувано з Маловисківської державної нотаріальної контори належну копію спадкової справи у разі її заведення (т.1 а.с.143, 144).

Маловисківська державна нотаріальна контора направила до суду спадкову справу №361/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . З якої убачається, що із заявою про прийняття спадщини звернулась дружина померлого - ОСОБА_2 (т.1 а.с.146-149).

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18 січня 2022 року провадження у справі поновлено та ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2022 року до участі у справі залучено правонаступника - дружину позивача ОСОБА_2 (т.1 а.с.150, 153).

24 травня 2022 року ОСОБА_2 була подана власноруч написана заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю свідоцтва про право на спадщину (а.с.164).

04 серпня 2022 року ОСОБА_2 була подана власноруч написана заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва на землю (а.с.164). Вказану заяву було задоволено, розгляд справи відкладено на 11.08.2022 на 11.00 год.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2022 року закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду на 11.10.2022 на 14.30 год (т.1 а.с.180). 11 жовтня 2022 року до участі у справі залучено як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Великосеверинівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області. Розгляд справи відкладено на 21.11.2022 (т.1 а.с.187-188).

21 листопада 2022 року ОСОБА_2 була подана власноруч написана заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що вона не отримала свідоцтво про право на спадщину (т.1 а.с.195).

Отже апеляційний суд приходить до висновку про те, що зазначені вище доводи спростовуються матеріалами справи та не можуть бути прийняті судом до уваги.

Крім того, не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про те, що рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 09 листопада 2022 року по справі №392/1074/22 право власності на спірну земельну ділянку визнано за ОСОБА_2 з огляду на те, що рішення не набрало законної сили, оскаржується в апеляційному порядку, що підтверджується ухвалою про відкриття провадження у справі від 22 травня 2023 року.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи також не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 28 листопада 2022 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 травня 2023 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

С.І. Мурашко