ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 952/160/21 Номер провадження 22-ц/814/522/23Головуючий у 1-й інстанції Яценко Є.І. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.,

за участю секретаря судового засідання Коротун І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу за апеляційною скаргою адвоката Орєхової Наталії Віталіївни, представника ОСОБА_1 , на ухвалу Зачепилівського районного суду Харківської області від 18 січня 2022 року (час ухвалення судового рішення не зазначений; дата виготовлення повного тексту ухвали 21 січня 2022 року) про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» Красноградського району Харківської області про скасування державної реєстрації договору оренди землі, покладення обов`язку повернути земельну ділянку

і зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» Красноградського району Харківської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,

у с т а н о в и в :

Ухвалою Зачепилівського районного суду Харківської області від 18 січня 2022 року провадження у справі закрито на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України у зв`язку із відсутністю предмета спору.

В апеляційній скарзі адвокат Орєхова Н.В., представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначається, що висновки суду першої інстанції є помилковими, оскільки під час проведення попереднього судового засідання між сторонами спір не врегульовано і порушене право ОСОБА_1 не є поновленим.

Висновок суду щодо відсутності правових підстав для задоволення первісного позову є необгрунтованим, оскільки саме з підстав відсутності волевиявлення на укладення договору оренди земельної ділянки позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2022 справу передано в провадження колегії суддів Харківського апеляційного суду.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовженого строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 29.07.2022 справу передано до провадження колегії суддів під головуванням судді Лобова О.А., суддів учасників колегії Дорош А.І., Триголов В.М.

Відзив на апеляційну скаргу судом не отриманий.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав:

Відповідно п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

Як убачається з матеріалів справи, у лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Надія» про поновлення порушеного права, просив :

- скасувати державну реєстрацію Договору оренди земельної ділянки № 31/11 від 16.05.2012, укладеного між ТОВ «Новий сад» та від імені ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 5,0765 га кадастровий номер: :05:000:0075, яка знаходиться на території Забаринської сільської ради Зачепилівського району Харківської області, здійснену 13.07.2017, номер запису про інше речове право 21460327, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 36212092 від 19.07.2017;

- зобов`язати ТОВ «Надія» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку площею 5,0765 га. кадастровий номер: :05:000:0075, яка знаходиться на території Забаринської сільської ради Зачепилівського району Харківської області;

В обґрунтування позову вказував, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 985800 від 26.11.2007, позивачу належить земельна ділянка площею 5,0765 га кадастровий номер: :05:000:0075, яка знаходиться на території Забаринської сільської ради Зачепилівського району Харківської області.

Вказана земельна ділянка перебуває у користуванні ТОВ «Надія» згідно договору оренди, укладеного від імені ОСОБА_1 та ТОВ «Новий сад».

Ознайомившись з примірниками договорів, позивачем встановлено, що підписи в рядку «Орендодавець» від імені ОСОБА_1 не належать позивачу і сторонніх осіб він не уповноважував на укладення договорів від його імені.

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи №22512 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, складеного 21.12.2019 року, підписи від імені ОСОБА_1 у: договорі №31/11 оренди земельної ділянки від 15.01.2012, розташований у графі «20.ПІДПИСИ СТОРІН» у рядку «ОРЕНДОДАВЕЦЬ» виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

На думку позивача, оскільки він не виявив свою волю до вчинення правочину, то правовідносини за ним не виникли. Правочин, який не вчинено, не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено, таким чином спірний договір не є укладеним.

Щодо скасування державної реєстрації, то позивач зазначав, що відбулась незаконна реєстрації неукладеного договору оренди спірної земельної ділянки, яка не відповідає вимогам закону, а тому вона підлягає скасуванню.

Ухвалою Зачепилівського районного суду Харківської області від 03.03.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі. Призначено підготовче засідання.

30.03.2021 ТОВ «Надія» подало зустрічний позов до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів, просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь 262 586,57 грн у якості безпідставно набутого ОСОБА_1 майна (грошових коштів ), що належать ТОВ «Надія» та 22 500 грн у якості компенсації витрат на оплату професійної правової допомоги і 3 938,80 грн у якості компенсації витрат зі сплати судового збору за подання зустрічного позову (а.с.51-54).

В обґрунтування зустрічного позову вказувало, що права підприємства є порушеними внаслідок протиправних дій з боку відповідача, оскільки в період фактичного виконання укладеного договору (2011-2020) останньому виплачувалась орендна плата за користування його земельною ділянкою з боку ТОВ «Новий сад» та в подальшому, правонаступником ТОВ «Надія».

Окрім того, зазначали, що, починаючи з 2019 Товариство значно покращило стан земельних ділянок відповідача внаслідок щорічного використання, під час ведення господарської діяльності, високоякісних добрив, концептуальних підходів до обробки землі тощо. На все витратило та понесло витрати у розмірі 150 420, 08 грн.

Ухвалою Зачепилівського районного суду Харківської області від 20.05.2021 поновлено ТОВ «Надія» Красноградського району Харківської області пропущений процесуальний строк для подачі зустрічної позовної заяви. Прийнято зустрічну позовну заяву ТОВ «Надія» Красноградського району Харківської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом (справа №952/160/21) (а.с.66).

У червні 2021 року адвокат Орєхова Н.В., представник ОСОБА_1 , подала до суду відзив на зустрічний позов, у якому просила позовні вимоги ТОВ «Надія» залишити без задоволення з підстав їх необґрунтованості (а.с.72-74).

Ухвалою Зачепилівського районного суду Харківської області від 10.08.2021 закрито підготовче провадження у справі. Справу призначено до розгляду по суті (а.с.85).

27.09.2011 на адресу місцевого суду надійшло клопотання ТОВ «Надія» про закриття провадження у справі в порядку ст. 255 ЦПК України.

В обґрунтуванням зазначеного клопотання товариство повторно послалося на доводи і обставини, викладені у зустрічному позові, та наголошувало, що з тексту відзиву на зустрічний позов вбачається, що між сторонами склались договірні відносини, позивач, стверджуючи про безпідставність зустрічного позову, посилається на теоретично можливі наслідки недійсності оскаржуваних правочинів. Позивач виходить від позиції неукладеності договорів та необґрунтованості подання негаторного позову. Тобто, в разі задоволення первісного позову буде задоволено і зустрічний позов (а.с.90-92).

18.11.2021 адвокат Орєхова Н.В., представник ОСОБА_1 , подала до суду заперечення щодо клопотання про закриття провадження у справі, вказувала, що клопотання є безпідставним та не спростовує вимог позивача за первісним позовом (а.с.102-105).

Закриваючи провадження за первісним та зустрічним позовом, суд першої інстанції виходив з наявності підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки аналіз відзиву на зустрічну позовну заяву, а також інших доказів у їх сукупності свідчить про відсутність спору.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому потрібно надавати сутнісного, а не формального значення.

У статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Предметом спору є об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить постановити певне судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, неіснування (відсутність) предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відповідно до правового висновку, сформульованого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19), прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у разі припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) зазначив, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України є можливим, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції відповідного судового рішення.

Необхідно враховувати, що, звертаючись до суду з позовом у справі, позивач наполягає на поверненні йому земельної ділянки та скасуванні державної реєстрації, в той час як товариство, виходячи із змісту зустрічного позову, вимагає стягнути із первісного позивача кошти, безпідставно, на його думку, отримані за користування землею без укладення договору.

При цьому у справі відсутні дані про те, що товариство повернуло первісному позивачу його землю, державна реєстрація договорів, укладеність яких заперечується, скасована у встановленому порядку і сторони врегулювали питання щодо коштів, які отримав первісний позивач від товариства.

Саме існування вищенаведених обставин з урахування предмета і підстав заявлених позовів могло би свідчити про відсутність спору між сторонами як на час подання позову до суду, так і на час ухвалення судом першої інстанції рішення про закриття провадження у справі.

Апеляційний суд наголошує на тому, що скасування ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду не підтверджує обґрунтованість позовів, такі обставини підлягають з`ясуванню судом з дотриманням принципів змагальності та диспозитивної цивільного процесу. Під час розгляду справи по суті позивач вправі доводити належними та допустимими доказами позовні вимоги. Спростування відповідачем обставин, на які посилається позивач у позові, та доведення своєї правової позиції у справі матиме наслідком відмову у задоволенні позову, і навпаки - доведеність позивачем факту порушення його прав буде підставою для задоволення позовних вимог та захисту порушених прав позивача.

З урахуванням наведеного, ухвала судді суду першої інстанції від 18 січня 2022 року підлягає скасуванню, а матеріали позовної заяви поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.367, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката Орєхової Наталії Віталіївни, представника ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Зачепилівського районного суду Харківської області від 18 січня 2022 року скасувати, матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» Красноградського району Харківської області про поновлення порушеного права та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» Красноградського району Харківської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів повернути до Зачепилівського районного суду Харківської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 22 травня 2023 року

Головуючий суддя О. А.Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов