Провадження № 22-ц/801/1056/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шаміна Ю. А.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 рокуСправа № 127/33441/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О. В.,

суддів : Сала Т. Б. , Якименко М. М.,

за участі секретаря Луцишина О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_6 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Відділення нотаріальної палати України у Вінницькій області Білоус Ольги Борисівни, Служби у справах дітей Тростянецької селищної ради, Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про встановлення факту батьківства, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , поданою їх представником адвокатом Левченком Артемом Олександровичем, на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області про залишення позовної заяви без розгляду, постановлену в цій справі 03 квітня 2023 року у м. Вінниці суддею цього суду Шаміною Ю.А.,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_6 , про встановлення факту батьківства, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 квітня 2023 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погодившись із постановленою ухвалою представник відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвокат Левченко А.О., посилаючись на порушення норм процесуального права, в апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Апеляційний суд відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що судову повістку про виклик у судове засідання, призначене на 16 лютого 2023 року, було направлено ОСОБА_1 на адресу, яка була нею вказана у позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 (а. с. 1, том 1).

Проте згідно довідки Акціонерного товариства «Укрпошта» (далі АТ «Укрпошта») від 06 лютого 2023 року, що міститься на конверті, у якому ОСОБА_1 направлялась дана судова повістка, поштове відправлення з трек номером 850 не вручене. Причиною повернення працівником відділення поштового зв`язку зазначено: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 142, том 2).

Судова повістка про виклик у судове засідання, призначене на 03 квітня 2023 року, була направлена позивачу на вищезгадану адресу та отримана ним 24 лютого 2023 року, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 740 (а. с. 150, том 2).

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з ч. 4 ст. 130 ЦПК України у разі відсутності адресата особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

За приписами ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

В свою чергу, явка сторони в судове засідання є суб`єктивним процесуальним правом, і як кожне суб`єктивне право це гарантовані законом вид і міра можливої або дозволеної поведінки особи і реалізація суб`єктивного права залежить від розсуду, бажання і волі уповноваженої особи.

Згідно ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, відповідно до зазначеної норми закону залишення позову без розгляду є можливим лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання; ненадходження від позивача заяви про розгляд справи за його відсутності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Окрім цього, практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18 роз`яснив, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. Згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду. Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Отже, неявка в судові засідання позивача, який вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення ним своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виражаються у відсутності інтересу до поданого до суду позову, що, в свою чергу, призводить до затягування розгляду справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті виниклого спору.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У постанові від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21 Верховний Суд зауважив, що ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про залишення позову без розгляду з підстав, передбачених ч. 5 ст. 223 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки позивач, будучи належним чином повідомленим про час, день і місце судових засідань, повторно не з`явився до суду та заяву про розгляд справи за його відсутності не подав.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не надано належної оцінки розбіжностям у інформації, що відображена у довідці Акціонерного товариства «Укрпошта» (далі АТ «Укрпошта»), що міститься на конверті, у якому позивачу направлялась судова повістка про виклик до суду на 16 лютого 2023 року: «адресат відсутній за вказаною адресою», та інформації з сайту АТ «Укрпошта», яка здобута при відстеженні поштового відправлення (судової повістки про виклик до суду на вказану дату) з трек номером 850 про те, що відправлення вручено за довіреністю, не заслуговують на увагу з огляду на таке. З офіційного сайту АТ «Укрпошта» (https://www.ukrposhta.ua/ua) апеляційним судом встановлено, що поштове відправлення з трек номером 850 позивачу було не вручено та повернуто за зворотною адресою, тобто на адресу суду першої інстанції, з таких підстав: «адресат відсутній за вказаною адресою», про що наявна відмітка працівника АТ «Укрпошта» від 06 лютого 2023 року. Дана обставина беззаперечно підтверджується довідкою, що міститься на конверті, у якому позивачу направлялась судова повістка, та штемпелем АТ «Укрпошта» від 06 лютого 2023 року, проставленим на поштовому конверті (а. с. 142, том 2). Додаючи до апеляційної скарги частину доказу, а саме частину відстеження відправлення з трек номером 850 (а. с. 165, том 2), з якого вбачається лише, що відправлення вручено за довіреністю, натомість не видно усього шляху руху відправлення, скаржник намагається штучно створити умови для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки таке твердження скаржника з посиланням на вказаний доказ не відповідає фактичним обставинам справи. Сама по собі відмітка «відправлення вручено за довіреністю» від 08 лютого 2023 року лише означає, що дане відправлення було повернуто на адресу суду та його було вручено за довіреністю уповноваженому працівнику суду у зв`язку з його неврученням ОСОБА_1 . Вказане спростовується також відповідною відміткою суду від 08 лютого 2023 року на рекомендованому повідомленні, а саме штампом із зазначенням такої дати (а. с. 141, том 2).

Як вбачається з матеріалів справи, за адресою, вказаною у позовній заяві, ОСОБА_1 отримувала поштову кореспонденцію 24 лютого 2023 року, іншу адресу суду не повідомила, судова повістка, направлена їй за такою адресою, на адресу суду повернулась з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вона вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання. Повторна неявка позивача у судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності скаржником не заперечується, відтак судом першої інстанції дотримано усіх умов для залишення позову без розгляду.

Верховний Суд у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 вказав, що довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку тим, що адресат відсутній за вказаною адресою вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Доводи апеляційної скарги про те, що в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції вказав, що судову повістку про виклик до суду на 16 лютого 2023 року позивачу було надіслано поштовим відправленням з трек номером 740, натомість вірним є номер поштового відправлення 850 жодним чином не вказують на таке порушення вимог законодавства, що мало б наслідком скасування ухвали суду першої інстанції з даної підстави. Такий недолік оскаржуваної ухвали може бути усунуто шляхом виправлення у ній описки судом першої інстанції, який її постановив, за допомогою механізму, передбаченого ст. 269 ЦПК України.

Окрім того, слід зауважити, що відповідачами не надано суду жодних доказів того, яким чином порушуються їх права та інтереси при залишенні позову без розгляду.

Подібний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 753/14098/20.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03 квітня 2023 року - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , подану їх представником адвокатом Левченком Артемом Олександровичем, залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03 квітня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання повного тексту постанови.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді : Т. Б. Сало

М. М. Якименко