Справа № 182/8490/21
Провадження № 2/0182/638/2023
30.10.2023 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.
секретар Іванова Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної у м.Полтава ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Нікопольської міської ради про позбавлення батьківських прав, -
В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної у м.Полтава ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Нікопольської міської ради про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що вона з 16 травня 2009 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбі мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2010 року шлюбні відносини між ними були припинені та вже рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2021 року шлюбі між ними було розірвано. Після припинення спільного проживання дитина залишилась проживати з нею та перебувати на її утриманні, в той час, коли відповідач як батько дитини життям її не цікавиться, матеріально не утримує та вихованням не займається. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2018 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, відповідно до довідки від 12 серпня 2021 року, виданою Нікопольським відділом державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), відповідач має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 91 123 грн. 75 коп. Таким чином, враховуючи ту обставину, що відповідач як батько дитини свої обов?язки по відношенню до неї не виконує, життям не цікавиться, змушена звернутись до суду та просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивачка в судове засідання не прибула, від її представника на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить суд розгляд справи проводити за своєї відсутності, на задоволенні позову наполягає та просить вимоги задовольнити (а.с.263).
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надав. Конверт, який був направлений за останньою адресою його місця проживання та перебування, повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.100).
Представники третьої особи, будучи належним чином повідомленимми про розгляд справи, в судове засідання не з`явились, при цьому, на адресу суду надали заяви, в які просять суд розгляд справи проводити за їх відсутності (а.с.118, 264).
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.
Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.
Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За приписами ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_3 , про що свідчить актовий запис № 74, складений Новосанжарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с.12). У відповідності до вищевказаного актового запису, батьками дитини є: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно ст.164 СК України, батько або матір дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Пленум Верховного Суду України в постанові від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зокрема, п.п.15.16, роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Так, як вбачається з матеріалів справи, Службою у справах дітей Нікопольської міської ради було вирішено питання про складання висновку про доцільність (чи недоцільність) позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, витягом з протоколу № 05 від 17 березня 2022 року було встановлено неможливість складання відповідного висновку у зв?язку з тим, шо місце перебування батька дитини встановити неможливо і з?ясувати причини ухилення від виконання батьківських обов?язків не вдалося (а.с.102). При цьому, в матеріалах справи міститься довідка № 68 від 31 січня 2022 року, видана виконавчим комітетом Нікопольської міської ради, відповідно до якої було встановлено, що ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 не проживає та його місце перебування невідоме та не встановлене (а.с.106). Крім цього, факт відсутності відповідача підтверджується актовим від 28 січня 2022 року (а.с.106). Проте, в матеріалах справи міститься рішення № 30 від 30 березня 2022 року, складене Подільською районною у м.Полтаві радою про затвердження висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідність його інтересам дитини (а.с.139-140).
Тому, враховуючи те, що ОСОБА_2 ухиляється від виховання своєї доньки, не піклується про її фізичний і духовних розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 підлягає позбавленню батьківських прав по відношенню до доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Суд також вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що, при зміні своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, згідно із ст.169 СК України, він має право звернутись до суду із позовом про поновлення батьківських прав.
У відповідності до ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову, на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи.
За таких обставин, з ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1 073 грн. 60 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.32, 51 Конституції України, 12-13, 89, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст.164-165 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав», Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної у м.Полтава ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Нікопольської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН - НОМЕР_1 ), на користь держави судовий збір в розмірі 1 073 грн. (одна тисяча сімдесят три грн.) 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал