Справа № 396/334/23
Провадження № 2/396/175/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2023 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді Цесельської О.С., за участю секретаря судового засідання Тодеріци К.Ю., представника відповідача - адвоката Руденко Г.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні під час судового розгляду в залі суду в м. Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на непрацездатного батька,

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідача на його утримання аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та довічно.

Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він є інвалідом 3 групи безтерміново, має ряд хронічних захворювань, також є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Протягом останніх років він постійно хворіє, розміру пенсії недостатньо для нормального рівня проживання та лікування. Відповідач є його сином, може надавати допомогу, оскільки працює в Новоукраїнському відділі ДСНС, але ухиляється від свого обов`язку. Враховуючи викладені обставини, звернувся до суду з цим позовом.

03.03.2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовчий розгляд справи.

13.04.2023 року постановлено ухвалу суду про закриття підготовчого провадження, призначення справи до судового розгляду.

Позивач під час судового розгляду позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити. Зазначив, що є інвадом 3 групи довічно, його захворювання пов"язані з участю у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році. Розміру отримуваної пенсії йому не вистачає на придбання ліків та забезпечення проживання. Він намагався працевлаштуватися, але за станом здоров"я не зміг виконувати роботу сторожа та був змушений звільнитися. Вважає що його повнолітній єдиний син має змогу сплачувати такі аліменти, оскільки працює, отримує заробітну плату. Також вказав що своєчасно та повністю сплачував аліменти на утримання сина (відповідача по справі), коли останній був неповнолітнім.

Представник відповідача - адвокат Руденко Г.В. відзиву на позов не надавала, разом з тим, під час судового розгляду проти позову заперечила, вказавши на відсутність підстав для його задоволення, оскільки позивач не надав розрахунку витрат, які він здійснює щомісячно на забезпечення свого проживання, придбання ліків.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до частини першої, третьої статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування.

Відповідно до статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.

Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною першою статті 204 СК України.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин.

Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька.

Відповідно свідоцтва про народження відповідача ОСОБА_2 , його батьком є позивач ОСОБА_1 (а.с.5) .

Позивач має статус пенсіонера, інвалід 3 групи довічно та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2100 гривень, що підтверджується довідкою ГУ ПФУ в Кіровоградській області (а.с.26-30) .

Відповідно до довідки виданої Новоукраїнською районною державною адміністрацією Кіровоградської області Управління соціального захисту населення № 84 від 06.02.2023 року ОСОБА_1 отримує доплати на продукти харчування, особам віднесеним до ІІ категорії, які проживають на території зони посиленого радіоекологічного контролю щомісячно у розмірі 251 грн., так з січня 2022 року по грудень 2022 року отримав 3012 грн. (а.с. 23).

Відповідно до довідки виданої Новоукраїнською районною державною адміністрацією Кіровоградської області Управління соціального захисту населення № 88 від 06.02.2023 року ОСОБА_1 з 01.02.2022 року до 31.12.2022 року виплачено пільги на житлово - комунальні послуги та придбання твердого палива та скрапленого газу в загальній сумі 2519,49 грн. (а.с. 51).

Відповідно до довідки про доходи, виданої ТОВ ЛАН № 71 від 11.04.2023 року гр. ОСОБА_1 про те, що він працює у ТОВ ЛАН займає посаду сторожа, загальна сума доходу за березень 2023 року становила 7845,00 грн. (а.с. 52); ОСОБА_1 було звільнено з посади 10.05.2023 року.

Відповідач ОСОБА_2 займає посаду водія 19 ДПРЧ у 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Кіровоградській області, загальна сума доходу за період з 01 січня 2023 року по 28 лютого 2023 року становила 63638 гривень 99 копійок.

Також встановлено, що позивач має ряд захворювань.(а.с.9,10,37).

Отже, встановлено, що позивач у зв`язку з пенсійним віком, інвалідністю та наявністю захворювань, потребує матеріальної допомоги.

Разом з тим, суд вважає необґрунтованим розмір аліментів заявлений позивачем, з наступних підстав.

Відповідно до статті 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Так, відповідачем не надано суду відомостей щодо перебування на його утриманні непрацездатних осіб, наявності інших аліментних зобов`язань. Проте, в судовому засіданні представник відповідача зазначила, що відповідач має на утриманні неповнолітню дитину.

Позивач обґрунтовував позовні вимоги посиланням на те, що він є непрацездатним, отримує пенсію, а тому, зважаючи на скрутне матеріальне становище, він потребує матеріальної допомоги, яку має можливість надавати його повнолітній син. На сьогоднішній день його син, не допомагає матеріально.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999р. № 966-XIV прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум з 01.01.2023 року складає: для дітей віком до 6 років - 2 272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 2 833 гривні; для працездатних осіб - 2 684 гривні; для осіб, які втратили працездатність, - 2 093 гривні. Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2023 році зокрема осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2023 року -2093 гривні.

Із наданих позивачем довідок про доходи, зокрема, довідки про розмір пенсії вбачається, що розмір пенсії ОСОБА_1 є не нижче прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

На момент розгляду цієї справи позивач отримує пенсію та інший незначний дохід у розмірі, що забезпечує йому прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, однак, з урахуванням похилого віку позивача, наявності хронічних захворювань, суд допускає наявність витрат позивача на ліки та речі, вартість яких перевищує розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Разом з тим, позивач не надала доказів на підтвердження розміру витрат на лікування.

Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на наведене, суд вважає необхідним та достатнім стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 27 лютого 2023 року (дати подання позову) - довічно, у зв`язку з чим вказана позовна заява в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви.

Розподіляючи судові витрати, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Так, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів (пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»), а тому з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок.

Керуючись статтями 1, 79, 175, 202, 204, 205 Сімейного Кодексу України, статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 133, 141, 206, 258, 259, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати аліменти щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на його утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з 27 лютого 2023 року і довічно.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 18 травня 2023 року.

Суддя: О. С. Цесельська