ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/549/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецька О.Р.,

за участю секретаря - Григораш Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису №11992 від 16.07.2020 р.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» звернулось до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Вказує, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. знаходиться виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого напису №11992 від 16.07.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості. Посилаючись на відступлення прав вимоги, просив суд замінити у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису первісного стягувача - ТОВ «Вердикт Капітал» на його правонаступника - ТОВ «Дебт Форс».

В судове засідання представник заявника не з`явився, в заяві про заміну стягувача просив розглядати справу без його участі.

Представник ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки не відомі.

В судове засідання боржник не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки не відомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Заміна сторони у виконавчому написі, вчиненому нотаріусом, та заміна сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса є відмінними правовими категоріями, оскільки заміна сторони у виконавчому провадженні є можливою виключно у разі відкриття відповідного виконавчого провадження, що передбачено спеціальним правилом статті 15 Закону № 1404-VIIІ.

Імперативними приписами частини п`ятої статті 442 ЦПК України встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у разі виникнення потреби у заміні боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 жовтня 2022 року в справі № 183/4196/21 зазначила, що до відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному статтею 442 ЦПК України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, яким у системному розумінні з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIIІ є виконавчий документ, виданий судом у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, ухвалених у цивільних справах, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа в розумінні статті 3 Закону № 1404-VIIІ, який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже, положення частини п`ятої статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 жовтня 2022 року в справі № 183/4196/21.

Процесуальний порядок правонаступництва визначений ст. 55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Статтею 512 ЦК України передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, а саме: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

На підставі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

04.08.2020 р. приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Р.В. відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого напису №11992 виданого 16.07.2020 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 27 966,73 коп.

15.02.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс фінанс» укладено договір №15-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги. Відповідно до умов даного Договору та додатку №3 до Договору (Реєстру боржників), ТОВ «Вердикт Капітал» відступило шляхом продажу ТОВ «Кампсіс фінанс», а останній набув, права вимоги заборгованості за кредитним договором №490938601, укладеним з ОСОБА_1 , яка складає 23 962,25 грн.

08.05.2023 року між ТОВ «Кампсіс фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» укладено договір №08-05/23 про відступлення (купівлі-продаж) прав вимоги. Відповідно до умов даного Договору та додатку №3 до Договору (Реєстру боржників), ТОВ «Кампсіс фінанс» відступило шляхом продажу ТОВ «Дебт Форс», а останній набув, права вимоги заборгованості за кредитним договором №490938601, укладеним з ОСОБА_1 , яка складає 23 962,25 грн.

Заявник посилається на те, що правонаступником стягувача (стягувача за виконавчим документом) ТОВ «Вердикт Капітал» фактично являється ТОВ «Дебт Форс».

Разом з тим, в матеріалах заяви відсутній виконавчий напис №11992 виданий 16.07.2020 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., у зв`язку із чим суд позбавлений можливості розглянути заяву про заміну стягувача у виконавчому написі та встановити, що вказаний виконавчий напис вчинено щодо кредитного договору №490938601.

При цьому, заявник з відповідним клопотанням про витребування доказів (виконавчого напису) до суду не звертався, а суд не має права витребувати докази самостійно.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що у виконавчому провадженні НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого напису №11992 виданого 16.07.2020 р. сума заборгованості складає 27 966,73 коп., а відповідно до договорів про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги та додатків №3 до Договорів (Реєстрів боржників) було відступлено права вимоги заборгованості в розмірі 23 962,25 грн.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Згідно частин 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Заявник, відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України не довів належними та допустимими доказами (ст. ст. 77, 78 ЦПК України), що ТОВ «Дебт Форс» є правонаступником стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису №11992 від 16.07.2020.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи, викладене суд дійшов висновку, що заява ТОВ «Дебт Форс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису №11992 від 16.07.2020 є необґрунтованою, у зв`язку із чим задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 442 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволені заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису №11992 від 16.07.2020 р. - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА