Справа № 485/1038/23
Провадження №2/485/314/23
Рішення

іменем України

24 листопада 2023 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Соловйова О.В.,

секретар судового засідання Гусарова І.М.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м.Снігурівка цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У вересні 2023 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з вищевказаним позовом.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" (далі-Банк) з метою отримання банківських послуг, у зв"язку з чим підписав заяву № б/н від 12 червня 2019 року (кредитний договір). Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт та надано кредитну картку. Банк свої зобов"язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитним коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач же порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та допустив заборгованість, яка станом на 11 червня 2023 року, складає 37814,67 грн, з них: 30936,78 грн - заборгованість за тілом кредиту, 6877,89 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з"явився, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Просив задовольнити позов лише в частині стягнення з нього тіла кредиту в сумі 1150,54 грн, в іншій частині вимог позову повністю відмовити, посилаючись на те, що анкетою-заявкою не було передбачено нарахування відсотків за користування кредитом.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що 12 червня 2019 року між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір б/н шляхом підписання сторонами анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, за умовами якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с. 16-17).

Крім того, 27 серпня 2021 року відповідачем також підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, де останній ознайомився та сторонами погоджено умови користування кредитними коштами, а саме передбачено строки внесення кредитних коштів, відсоткову ставку річних за користування кредитом та відповідальність в разі порушення договірних зобов"язань (а.с. 18-28). В судовому заіданні відповідач не заперечував факту підписання вказаної заяви.

12 червня 2019 року позичальнику Банком було встановлено кредитний ліміт у сумі 2500,00 грн, який у подальшому зменшувався та збільшувався: 12 червня 2019 року до 0,00 грн; 06 жовтня 2019 року до 28000,00 грн; 27 липня 2022 року до 30900,00 грн; 26 грудня 2022 року до 0,00 грн (а.с.14).

Протягом дії договору Банком було видано відповідачу дві кредитні картки, остання терміном дії до 07/25 (а.с. 15).

Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено випискою по рахунку (а.с. 11-13).

Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача перед Банком за вказаним кредитним договором, станом на 11 червня 2023 року, складає 37814,67 грн, з них: 30936,78 грн - заборгованість за тілом кредиту, 6877,89 грн - заборгованість за простроченими відсотками (а.с.7-10).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом (ст.ст. 610, 612 ЦК України).

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов"язання.

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов"язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов"язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов"язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

У відповідності до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З дослідженої заяви позичальника № б/н від 12 червня 2019 року, вбачається що нарахування процентів не передбачено.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, надав на підтвердження позовних вимог, окрім заяви позичальника № б/н від 12 червня 2019 року з паспортом споживчого кредиту за підписом відповідача, також заяву позичальника від 27 серпня 2021 року, якою визначено порядок надання банківських послуг, строки внесення кредитних коштів, відсоткову ставку річних за користування кредитом та відповідальність в разі порушення договірних зобов"язань. При цьому останні не підтверджують Умов та правил надання банківських послуг, які діяли на момент укладення кредитного договору 12 червня 2019 року.

Верховний Суд у складі Об"єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20) прийняв наступний висновок: "Під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов"язку кредитодавця по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов"язку є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту".

Надані на підтвердження позовних вимог позивачем Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19).

Ураховуючи викладене, відсутні підстави вважати, що на день підписання анкети-заяви 12 червня 2019 року сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, анкета-заява на отримання кредитної картки не містить посилання на конкретні умови кредитування, порядок повернення кредиту, що за відсутності належних доказів, які б достовірно підтверджували прийняття представлених банком умов та тарифів відповідачем та приєднання до них як другої сторони до запропонованого договору.

В своїй позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по тілу кредиту 30936,78 грн, яка виникла станом на 11 червня 2023 року.

Однак, як вбачається з виписки по рахунку, заборгованість по тілу кредиту збільшувалася в тому числі за рахунок списання нарахованих відсотків за користування кредитом, які сторони погодили лише 27 серпня 2021 року підписавши заяву про приєднання до умов та правил надання послуг.

Відповідно нараховані відсотки до 27 серпня 2021 року (підписання заяви про приєднання до умов та правил надання послуг), як було зазначено вище, не підлягають стягненню, в зв`язку з чим суд вважає, що вони не можуть бути враховані при визначенні розміру заборгованості по тілу кредиту, та заборгованість по тілу кредиту по 27 серпня 2021 року підлягає перерахуванню.

Як вбачається з виписки по рахунку, по 27 серпня 2021 року відповідачем нараховано відсотків на загальну суму 16581,26 грн, та на вказану суму збільшилась заборгованість по тілу кредиту.

Таким чином позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту підлягають частковому задоволенню на суму 14355,52 грн (30936,78 грн - 16581,26 грн = 14355,52 грн).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з ОСОБА_1 слід стягнути на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість по тілу кредиту в розмірі 14355,52 грн та 6877,89 грн заборгованість за простроченими відсотками, а всього 21233,41 грн. В задоволенні решти вимог відмовити.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2684,00 грн, відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" станом на день звернення до суду з позовом (а. с. 1).

Суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача 21233,41 грн заборгованості за кредитним договором, задовольнивши 56,15 % позовних вимог. Отже з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1507,06 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк", , МФО 305299, розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , заборгованість по кредитному договору від 12 червня 2019 року, станом на 11 червня 2023 року, в сумі 21233,41 грн (двадцять одна тисяча двісті тридцять три грн 41 к.), з яких: 14355,52 грн - заборгованість за тілом кредиту, 6877,89 грн - заборгованість за простроченими відсотками, та судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1507,06 грн (одна тисяча п"ятсот сім грн 06 к.).

В задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 24 листопада 2023 року.

Суддя О. В. Соловйов