Справа № 555/2092/22
Номер провадження 2/555/147/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Березнівський районний суд Рівненської області в складі :
головуючого судді - Старовецької Ю.В.
при секретарі - Григорієвій В.М.
за участю прокурора - Люшин Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за позовом керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки,-
Стислий виклад позиції позивача.
Керівник Здолбунівської окружної прокуратури в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру» в інтересах держави в особі Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області звернувся із позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки.
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що Здолбунівською окружною прокуратурою за результатами вивчення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у сфері земельних відносин, встановлено факт порушення вимог законодавства під час використання земельної ділянки, розташованої на території Березнівської об`єднаної територіальної громади Рівненського району Рівненської області.
Так, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 є власником нерухомого майна: розчинно-бетонний вузол, загальною площею 416 кв.м., що знаходиться на території Березнівської міської ради Рівненського району за адресою АДРЕСА_1 .
Разом з тим, ні попередній власник об`єкта нерухомого майна, що розташований на земельній ділянці (Дочірнє підприємство Березнівського райагробуду «Будівельник» ідентифікаційний код юридичної особи 24175980), ні ОСОБА_1 належно не оформили право користування вказаною земельною ділянкою, зокрема, не уклали договори оренди з Березнівською міською радою та не здійснили державну реєстрацію речового права.
З огляду на викладене, при відчуженні нерухомості до нового власника - ОСОБА_1 не перейшло право користування земельною ділянкою, якого не існувало у попереднього власника на момент підписання сторонами Договору купівлі-продажу 15.01.2014 року. Таким чином, відповідач ОСОБА_1 користується цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави.
При цьому, власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна.
Відповідно до інформації ГУ ДПС у Рівненській області ОСОБА_1 не перебуває на податковому обліку як платник плати за землю, не нараховує та не сплачує цей податок до бюджету.
З огляду на викладене, із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими.
З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 з 15.01.2014 року по даний час не оформлено документи, які посвідчують право користування вищевказаною земельною ділянкою, на якій розміщено належний їй об`єкт нерухомості, у зв`язку з чим місцевий бюджет упродовж тривалого часу недоотримав значних коштів у вигляді орендної плати за використання даною земельною ділянкою, чим заподіюється значна шкода інтересам територіальної громади, а тому, ОСОБА_1 зберегла у себе майно (кошти), у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Березнівською міською радою здійснено розрахунок безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання ОСОБА_1 земельної ділянки без правовстановлюючих документів на неї. При здійсненні розрахунку плати за користування вказаною земельною ділянкою застосовано відсоткову ставку у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі згідно зі ст. 288.5.1 Податкового кодексу України. .
Клопотання, процесуальні дії у справі.
06.12.2022 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у вказаній цивільній справі.
22.03.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.
Представник позивача прокурор Березнівського відділу Здолбунівської окружної прокуратури Люшин Н.М. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному об`ємі, позов просить задовольнити.
Представник Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області в судове засідання не з`явився; надіслав до суду заяву, у якій підтримує заявлені вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу без його присутності.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. У довідці отриманій від УДМС України в Рівненській області зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 16.09.2016 року. За обліками ВОМІР МП УДМС у Рівненській області вибула у Ізраїль.
Відповідач ОСОБА_1 про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, про що свідчить оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
На підставі вказаних положень ЦПК України суд приходить до висновку, що відповідач була належним чином та своєчасно сповіщена про час та місце судового засідання.
Про причини неявки відповідач суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Рішеннями сесії Березнівської міської ради від 28.03.2018 року №384, від 30.06.2021 року №390 встановлено податок на нерухоме майно в частині плати за землю на території Березнівської міської ради.

Згідно витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 22.08.2022 року № 14074, виданий Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0507 становить 426477,81 грн.

Із листів Березнівської міської ради від 11.12.2019 року за №1448/02-19 та від 28.08.2020 року за №971/02-19 вбачається, що ОСОБА_1 повідомлялась про необхідність посвідчити право користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:005:0507.

Відповідно до інформації ГУ ДПС у Рівненській області від 01.09.2022 року за №5676-22, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) не перебуває на податковому обліку як платник плати за землю, не нараховує та не сплачує цей податок до бюджету.

Для розрахунку втрат при мінімальній орендній платі за вказану земельну ділянку використано нормативну грошову оцінку земель м.Березне, яка затверджена рішенням сесії Березнівської міської ради 09.07.2015 року №668 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Березне» з врахуванням індексації.

За змістом ст.125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Зважаючи на ці положення, власник нерухомого майна не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства.

Таким чином, з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.

За змістом частини 1 статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Правовий механізм переходу права на землю, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у ст. 377 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1,2 ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, іншу будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, іншу будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, інша будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Як вбачається із положень ст.120 Земельного кодексу України та ст.377 Цивільного кодексу України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи користування земельною ділянкою.

Виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Водночас Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 року у справі № 200/606/18 зазначила, що принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди відомий ще за часів ОСОБА_4 (лат. superficies solo cedit - збудоване приростає до землі). Цей принцип має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.

Звідси власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна. Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 15.12.2021 року у справі № 924/856/20.

Згідно зі ст.206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землі є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

За приписами ст. 14.1.147 Податкового кодексу України, плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до вимог ст.21 Закону України «Про оренду землі» та п.14.1.136 Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини 1 статті 1212 ЦК України.

Такий самий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі № 629/4628/16-ц та від 20.09.2018 року у справі № 925/230/1 .

Таким чином, відповідно до положень глави 15, статей 120,125 Земельного кодексу України, статті 1212 Цивільного кодексу України, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа яка придбала такий об`єкт стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований, а відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, у постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17, від 21.01.2019 у справі № 902/794/17, від 04.02.2019 у справі № 922/3409/17, від 12.03.2019 у справі № 916/2948/17, від 09.04.2019 у справі № 922/652/18, від 21.05.2019 у справі № 924/552/18, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі № 922/1008/15, від 07.12.2016 у справі № 922/1009/15, від 12.04.2017 у справах № 22/207/15 і № 922/5468/14 та у постанові Верховного Суду від 17.03.2020 у справі № 922/2413/19.

З огляду на викладене, із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими.

Таким чином, володіння відповідачем належною їй нежитловою будівлею розчинно - бетонного вузла, яка розміщена на земельній ділянці площею 0,3 га з кадастровим номером :01:005:0507 в АДРЕСА_1 , само по собі свідчить про фактичне використання ОСОБА_1 земельної ділянки, сформованої як об`єкт цивільних прав для експлуатації та обслуговування вказаної будівлі.

Відповідно до ст.83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності, а також землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Згідно зі ст.12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частиною 2 ст.152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно зі ст.288.5.1 Податкового кодексу України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки.

Згідно з ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

З аналізу змісту норм статей 1212-1214 ЦК України випливає, що зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов`язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження майна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи.

У даному разі наявні усі три вказані ознаки.

По-перше, відповідач дійсно зберіг у себе майно (кошти), у вигляді орендної плати, що мала бути сплачена за володіння і користування земельними ділянками.

Так, набуте відповідачем нерухоме майно, розташоване на земельній ділянці, є органічно і нерозривно пов`язане з цією земельною ділянкою. Тому визнання за відповідачем права власності на будівлю автоматично призвело до фактичного набуття відповідачем і майнових прав володіння і користування земельною ділянкою, на якій розташована ця будівля.

Відсутність укладеного договору оренди земельної ділянки має фактичним наслідком набуття відповідачем володіння і користування чужою земельною ділянкою без відповідної грошової компенсації. В результаті відбулося збереження (заощадження) відповідачем належних до сплати за таке володіння і користування коштів у вигляді орендної плати.

По-друге, правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні. Передача прав володіння і користування земельною ділянкою відповідно до ст. 206 ЗК України, п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України здійснюється за плату, що має вноситися на користь позивача на підставі договору оренди земельної ділянки. Правові підстави для одержання відповідачем прав володіння і користування земельною ділянкою безоплатно в даному випадку відсутні. Так само відсутні правові підстави для ненарахування, несплати орендної плати за землю тощо.

По-третє, відповідач зберіг майно саме за рахунок позивача, оскільки власником вказаної земельної ділянки є Березнівська міська рада, що підтверджується інформаціями з Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, збереження (заощадження) відповідачем коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою призвело до збільшення (накопичення) цих коштів у відповідача за рахунок їх неодержання позивачем.

Так, п. 21 рішення Європейського суду з прав людини «Федоренко проти України» від 03.06.2006 визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

У даних правовідносинах неотримані від оренди землі кошти підпадають під визначення Європейським судом з прав людини «виправданого очікування» щодо отримання можливості ефективного використання права комунальної власності територіальної громади.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберегло у себе кошти, які мало заплатити за користування нею, зобов`язане повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч.1 ст. 1212 ЦК України.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20, від 04.12.2019 року у справі № 917/1739/17, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 646/473/19.

Зважаючи на те, що відповідач як власник нерухомого майна, користується земельною ділянкою без достатньої правової підстави, відповідно до положень ст.ст.1212-1214 ЦК України, кошти, у вигляді несплаченої орендної плати, підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь Березнівської міської ради.

Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, законні інтереси Березнівської міської ради може бути поновлено шляхом стягнення безпідставно отриманих коштів.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подала, не висловила своє відношення до заявлених позовних вимог шляхом подання письмової заяви, не з`явилась в судове засідання і не представила суду будь-яких доказів на спростування обставин, яким обґрунтовуються позовні вимоги.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 з 15.01.2014 року по даний час не оформлено документи, які посвідчують право користування вищевказаною земельною ділянкою, на якій розміщено належний їй об`єкт нерухомості, у зв`язку з чим місцевий бюджет упродовж тривалого часу недоотримав значних коштів у вигляді орендної плати за використання земельною ділянкою, чим заподіюється значна шкода інтересам територіальної громади, а тому, відповідач зберегла у себе майно (кошти), у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою, які підлягають стягненню з відповідача на користь Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області.

Судові витрати у справі зі сплати судового збору, відповідно до положень ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь Рівненської обласної прокуратури.

Згідно платіжного доручення №1715 від 08.11.2022 року Рівненська обласна прокуратура сплатила 2481 грн. судового збору при зверненні із позовом до суду, а тому до стягнення з відповідача на користь Рівненської обласної прокуратури підлягає вищевказана сума судового збору.

Керуючись ст.ст.181,1212-1214 ЦК України, ст.ст.41,263-265,280 ЦПК України, ст.ст.12,83,120,122,125,152,206 ЗК України, ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст.1,21 Закону України «Про оренду землі», суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області (, ГУК у Рівненській області/Березн.міс.тг/ код класифікції доходів: 24062100; номер рахунку: UA0017493 код надходжень 24062100, код отримувача (ЄДРПОУ) 38012494, банк отримувача: Казначейство України) 35 953 (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят три) грн. 31 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Рівненської обласної прокуратури (р/р UA0015371, МФО 820172, ЗКПО 02910077, банк отримувач - Державна казначейська служба України, код класифікації видатків бюджету 2800) судовий збір у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте Березнівським районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.

Суддя: Старовецька Ю. В.