Житомирський апеляційний суд
Справа №289/1973/17 Головуючий у 1-й інст. Кириленко О.О.
Категорія 27 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

за участі секретаря судового засідання Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №289/1973/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за зобов`язанням,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 04 квітня 2023 року, яке ухвалене під головуванням судді Кириленка О.О. в м.Радомишлі

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 . Просив стягнути з ОСОБА_3 суму боргу за письмовим зобов`язаннями в розмірі 100 000 грн.

Позов обґрунтував тим, що 10 березня 2016 року між ним та ОСОБА_2 досягнута згода про те, що вона продає йому належну їй на підставі рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 25 серпня 2015 року частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельні ділянки під ним, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а він купить частину цього житлового будинку загальною площею 264,60 кв.м і земельні ділянки під ним. Вони також домовилися про те, що відповідач продає йому об`єкт нерухомості за 100 000 грн, про що ОСОБА_2 власноруч написала розписку «Боргове зобов`язання». На підтвердження своїх намірів купівлі частини житлового будинку та земельних ділянок він передав ОСОБА_2 гроші у сумі 100 000 грн, що підтверджується написаною власноруч відповідачем письмовою розпискою. Отже, ОСОБА_2 власноруч склала розписку, яка підтверджує факт отримання від нього коштів та намір продажу частини будинку із земельними ділянками. Також відповідач зобов`язалося упродовж трьох місяців, а саме: до 10 червня 2016 року, підготувати усі необхідні документи на майно. Однак, ОСОБА_2 взяті на себе зобов`язання в частині підготовки документів на майно з метою його подальшого відчуження не виконала, грошові кошти не повернула.

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 27 жовтня 2017 року було відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання (а.с.16 т.1).

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 23 лютого 2018 року була визнана мирова угода укладена сторонами, а провадження у справі, - закрито (а.с.34-35 т.1). Постановою Житомирського апеляційного суду від 27 грудня 2022 року ухвала Радомишльського районного суду Житомирської області від 23 лютого 2018 року скасована, а справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.223-224 т.1).

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 25 січня 2023 року справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.228 т.1).

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 04 квітня 2023 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аванс за письмовою розпискою від 10 березня 2016 року в сумі 100 000 грн.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та направити справу на повторний (новий) розгляд до суду першої інстанції (за підсудністю).

Доводи апеляційної скарги арґументує тим, що при розгляді справи суд не вжив заходів щодо встановлення зареєстрованого місця її проживання, що призвело до неналежного повідомлення про існування спору. Крім того, суд також не вжив заходів щодо виклику її через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Зазначені обставини позбавили її права на інформацію про дату, час і місце розгляду справи, унеможливили скористатися процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву, чим порушено її право на справедливий судовий розгляд, захист прав та інтересів.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. За змістом частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. ОСОБА_3 спрямувала до суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити без її участі за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Судова повістка направлена ОСОБА_1 повернута поштою з грифом: «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до положень частини восьмої ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування. За загальним правилом явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до п.3 частини третьої ст.376 ЦПК України обов`язковою підставою для скасування судового рішення є розгляд справи (питання) за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язком), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Як зазначалося вище, ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 27 жовтня 2017 року провадження у справі відкрито та було призначено попереднє судове засідання (а.с.16 т.1).

Отже, на час відкриття провадження у справі діяв ЦПК України у редакції до 15 грудня 2017 року, який не передбачав розгляд справи у порядку спрощеного провадження.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 27 грудня 2022 року ухвала Радомишльського районного суду Житомирської області від 23 лютого 2018 року про визнання мирової угоди скасована, а справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.223-224 т.1).

Незважаючи на вищевикладене, ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 25 січня 2023 року справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.228 т.1). Така ухвала окремому оскарженню не підлягає, а заперечення включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Супровідним листом від 30 січня 2023 року №289/1973/17/960/2023 суд першої інстанції направляв ОСОБА_2 копію ухвали від 25 січня 2023 року, але відомості про отримання відповідачем вказаної ухвали у матеріалах справи відсутні (а.с.230 т.1).

За таких обставин, постановляючи ухвалу від 25 січня 2023 року та призначаючи розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відкриття провадження у справі відбулося до 15 грудня 2017 року (27 жовтня 2017 року), тобто за приписами ЦПК України, який не передбачав розгляд справи у порядку спрощеного провадження; суд апеляційної інстанції направив справу для продовження її розгляду; питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі; клопотання позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження у письмовій формі одночасно з поданням позовної заяви або у ній не містилося, тобто ініційованим не було; права відповідача на подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та ініціювання розгляду справи за правилами загального позовного провадження не дотримані, що випливає зі змісту ст.277 ЦПК України, а тому розгляд справи належало продовжувати з повідомленням (викликом) сторін.

Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлено смислу, якщо б сторона в справі не була повідомлена.

Отже, ОСОБА_2 не була повідомлена про розгляд справи, що відповідно до положень п.3 частини третьої ст.376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки вказаною підставою відповідач обґрунтовує апеляційну скаргу та повідомлення було обов`язковим.

Тлумачення частини третьої ст.376 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однієї із основних засад (принципів) цивільного судочинства відкритості судового процесу; невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства; розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності учасника справи, якого не було повідомлено про місце, дату і час судового засідання, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Із огляду на наведене, на підставі ст.376 ЦПК України колегія суддів апеляційного суду скасовує рішення суду першої інстанції, оскільки встановлено порушення норм процесуального права, яке є обов`язковою підставою для його скасування.

Разом із тим, доводи апеляційної скарги відносно направлення справи на повторний (новий) розгляд до суду першої інстанції (за підсудністю) безпідставні, враховуючи зміст частини першої ст.374 ЦПК України, яка унормовує повноваження суду апеляційної інстанції. Так, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення; визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-7 частини першої цієї статті.

При розгляді цього спору не встановлено порушення судом першої інстанції правил територіальної юрисдикції (підсудності), а тому відсутні підстави для направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю, а клопотання скаржника щодо направлення справи на розгляд до суду першої інстанції (за підсудністю) грунтується на помилковому тлумаченні норм чинного цивільного процесуального права.

Клопотання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про направлення цивільної справи на повторний (новий) розгляд до суду першої інстанції суперечать положенням ст.374 ЦПК України та не може бути задоволене, оскільки виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.

Відносно суті спору, апеляційний суд, виходить із наступного. Згідно з ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних із боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком, передбачені вимогами ст.571 ЦК України, зокрема: якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора; якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості; сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором; у разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

За змістом наведених норм ЦК України завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання.

На відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку невиконання зобов`язання.

Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише у разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу.

Викладене узгоджується з правовими висновками, наведеними у постановах Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року в справі №361/8331/18, від 13 січня 2021 року в справі №686/6823/14-ц, від 08 квітня 2021 року в справі №640/19696/17, від 22 лютого 2022 року в справі № 750/2209/21.

Із матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що ОСОБА_2 за рішеннями Радомишльського районного суду Житомирської області від 25 серпня 2015 року та від 12 лютого 2016 року набула права власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельні ділянки: площею 0,0584 га із кадастровим номером :06:001:0947, площею 0,0042 га із кадастровим номером :06:001:0945, площею 0,0078 га із кадастровим номером :06:001:0946, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5-10,141-142 т.1).

10 березня 2016 року ОСОБА_2 написала розписку «Боргове зобов`язання», за змістом якої вона отримала від ОСОБА_1 гроші в сумі 100 000 грн за належну їй 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої вона є на підставі рішення Радомишльського районного суду Житомирської області справа №289/626/15-ц, виданого 25 серпня 2015 року та зареєстрованого в реєстрі державним реєстратором Клименком В.А. реєстраційної служби Радомишльського РУЮ Житомирської області 21 вересня 2015 року, номер запису про право власності 11293358, який, тобто вищезазначений житловий будинок, та відповідно всі земельні ділянки під ним ОСОБА_2 зобов`язалася продати та в свою чергу виготовити всі необхідні документи для цього до 10 червня 2016 року. В іншому випадку повернути всі кошти в сумі 100 000 грн (а.с.22 т.1).

Отже, зі змісту розписки вбачається, що до 10 червня 2016 року ОСОБА_2 зобов`язалася виготовити всі необхідні документи на нерухоме майно (житловий будинок та всі земельні ділянки під ним) та продати все нерухоме майно ОСОБА_1 за 100 000 грн, які вона отримала 10 березня 2016 року від позивача, а в іншому випадку - повернути вказані кошти ОСОБА_1 .

Оскільки договір купівлі-продажу всього нерухомого майна між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладеним не був та сторони лише досягли попередньої домовленості укласти договір у майбутньому, то передана позивачем грошова сума в розмірі 100 000 грн є авансом, який підлягає поверненню ОСОБА_1 .

Розписка не містить домовленості сторін про те, що будь-яка частина коштів, отриманих відповідачем від позивача, підлягає направленню на виготовлення документів, а тому належить до стягнення вся сума.

Із огляду на наведене, колегія суддів апеляційного ухвалює нове судове рішення, яким позов задовольняє у повному обсязі.

Відповідно до п.2 частини третьої ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 частини шостої ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 04 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 100 000 грн боргу за зобов`язанням.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: