Справа № 185/9729/23
Провадження № 2/185/3290/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шаповалової І.С.,

за участю секретаря судового засідання Величко А.О.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Кравченко Є.М.,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Павлоградської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

28 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, в якому просить визнати право користування житловим приміщенням, а саме квартирою квартирою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовна заява мотивована тим, що батькові позивача, ОСОБА_3 , належало право користування квартирою, що розташована: АДРЕСА_2 . Позивач проживала та була зареєстрована за вищевказаною адресою з 1996 року по листопад 2022 року. З листопада 2022 року проживала за вказаною адресою без реєстрації разом з батьком.

ІНФОРМАЦІЯ_2 батько помер. ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою про переоформлення особистого рахунку в зв`язку із смертю основного наймача. Однак, відповідач відмовив у задоволенні заяви у зв`язку із відсутністю реєстрації місця проживання позивача за вказаною адресою. Позивач іншого житла не має, тому просить визнати за нею право користування квартирою, що розташована: АДРЕСА_2 .

Відповідач подав відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначив, що спірна квартира є не приватизованою, перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Павлоград, була надана ОСОБА_3 відповідно до ордеру 00026 від 04.04.1996. Позивач не зареєстрована за вказаною адресою, має інше зареєстроване місце проживання, тому позивач втратила право користування спірним житловим приміщенням. При вселенні у спірну квартиру не було дотримано порядку вселення позивача як члена сім`ї основного наймача, не встановлено чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість їх проживання.

Ухвалою від 01 серпня 2023 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання права користування житловим приміщенням та призначено справу до розгляду.

Позивач, його представник у судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, просили їх задовольнити в повному обсязі, дали пояснення відповідно до обставин, викладених в позові.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, спираючись на письмовий відзив, також зазначила, що з 1996 року ОСОБА_3 не скористався своїм правом щодо оформлення документів (приватизації), квартира є комунальною власністю, позивач не вів спільного господарства із померлим, оскільки маються борги за комунальні послуги за спірною квартирою.

Вислухавши учасників справи, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що квартира АДРЕСА_1 перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Павлоград Дніпропетровської області. (а.с. 17, 75)

Право власності на вказану квартиру не зареєстровано(а.с. 12,16)

Спірна квартира відповідно до ордеру 00026 від 04.04.1996 була надана ОСОБА_3 . (а.с. 35)

У вказаній квартирі були зареєстровані:

ОСОБА_3 з 23.05.1996 по 12.06.2023, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 по 10.06.2021, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 по ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 з 20.11.2007 по 21.11.2022. (а.с. 35, 73)

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 помер. (а.с. 8)

Станом на день смерті ОСОБА_3 у спірному житловому приміщенні зареєстрованих осіб не було.(а.с.33,35)

Позивач є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 24.03.1988, свідоцтвом про шлюб від 15.06.2007. (а.с. 6,7)

18.11.2022 ОСОБА_1 зареєструвала місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 . (а.с. 36)

Відповідно до акту від 05.07.2023, складеного ОСББ Кравченко, 2А за участі сусідів, ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 , з 1996 року до листопада 2022 року мешкала та була зареєстрована, з листопада 2022 року до 09.06.2023 ОСОБА_1 мешкала без реєстрації із ОСОБА_3 (а.с. 11)

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 у власності жодних об`єктів нерухомості не має. (а.с. 27,28)

18.07.2023 виконавчий комітет Павлоградської міської ради відмовив ОСОБА_1 у зміні договору найму на її ім`я на квартиру АДРЕСА_1 у зв`язку із тим, що ОСОБА_3 на день смерті був зареєстрований один. (а.с. 13)

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.03.2022 у справі №185/5472/21 за позовом Комунального підприємства Павлоградтепелоенерго до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 заборгованість за спожиту теплову енергію, яка надавалася у період з березня 2005 року по липень 2021 року до квартири, що розташована: АДРЕСА_2 . (а.с. 45,46)

18.05.2023 ОСОБА_3 надав довіреність ОСОБА_1 з метою оформлення права власності (приватизація) на квартиру АДРЕСА_1 , яку посвідчив приватний нотаріус Павлоградського районного нотаріального округу Граждиян М.І., зареєстровану в реєстрі за №950. (а.с. 59-60)

Станом на день смерті ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні з 05.06.2023 по 12.06.2023. (а.с. 61-62)

Згідно із довідкою ОСББ Дніпровська, 348 ОСОБА_1 фактично проживала з 2007 року по листопад 2022 року за адресою: АДРЕСА_4 . (а.с. 70)

В судовому засіданні ОСОБА_1 показала, що 2 року тому померла її мати. Утримувати батька, крім неї нікому. Батько хворів, в 2022 році в нього був інфаркт. 21.11.2022 ОСОБА_1 розірвала шлюб. Після розірвання шлюбу мешкала з батьком та дітьми.

Свідок ОСОБА_6 показав, що ОСОБА_1 постійно проживає у квартирі по АДРЕСА_2 , з дітьми. Бачив її там майже кожен день. Підтвердив, що вона там жила, а не в гості приходила.

Свідок ОСОБА_7 показав, що позивачка зареєстрована в його квартирі по АДРЕСА_3 , лише формально та тимчасово. Він надав згоду на реєстрацію місця проживання позивача в його квартирі, оскільки ОСОБА_1 прийшла до нього в сльозах та попросила її прописати задля працевлаштування. ОСОБА_1 років 10 мешкає за адресою по АДРЕСА_5 , іншого місця проживання позивачка не має.

Свідок ОСОБА_8 показала, що вона мешкає у квартирі АДРЕСА_6 більше 20 років. Вона постійно бачить позивачку у вказаному будинку. Після смерті матері позивачки, остання мешкає з дітьми та батьком по АДРЕСА_5 , не навідувалася, а проживала.

У судовому засіданні досліджено матеріали справи 185/9305/22 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей, у вказаній заяві зазначена адреса реєстрації позивача: АДРЕСА_2 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_4 . Така ж адреса вказана й у судовому наказі від 15.11.2022 у справі 185/9305/22.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що у заяві про видачу судового наказу вказані дані помилково, по АДРЕСА_4 , мешкає бабуся дитини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 сплачували за комунальні послуги: теплопостачання, вивіз ТПВ, водопостачання, утримання будинку, електропостачання, які надавалися в квартиру АДРЕСА_1 , у 2021-2023 роках, що підтверджується копіями квитанцій. (а.с. 18,19).

Статтею 71 ЖК України визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

За змістом ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.

Нормами статті 64 ЖК України передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. До членів сім`ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки.

Особи, що вселились в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами сім`ї не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ст. 65 ЖК України).

Відповідно до ст. 107 ЖК України наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім`ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року (з відповідними змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснив, які обставини мають бути з`ясовані судом, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, зокрема, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 1 листопада 1996 р. N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Однак відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду.

Таким чином, судом встановлено, що позивач відповідно до ордеру вселилася в спірне жиле приміщення як донька наймача, була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2 з 1996 року по листопад 2022 року.

З листопада 2022 року по теперішній час постійно проживає за спірною адресою без реєстрації з батьком та дітьми, що підтверджується показаннями свідків.

У період 2021-2023 роках позивачка несла витрати на утримання цієї квартири, сплачувала за комунальні послуги.

Отже, позивачка не вибувала на постійне проживання в інше жиле приміщення, лише змінила адресу реєстрації місця проживання.

Наявність реєстрації місця проживання за іншою адресою не вказує на те, що позивач втратила право користування спірними жилим приміщенням.

Зв`язок з жилим приміщенням за своїм місцем реєстрації позивач не набувала.

Суд, критично ставиться до наявних у справі таких доказів: ОСОБА_1 вказала у заяві про видачу судового наказу іншу адресу фактичного проживання, та довідки ОСББ Дніпровська, 348, в якій вказано, що ОСОБА_1 разом з сім`єю мешкала за адресою: АДРЕСА_4 , з 2007 року по листопад 2022 року. Оскільки безпосередньо підписанти довідки в судовому засіданні не допитувались, та матеріалами справи, й показаннями свідків, яких приведено до присяги, такі докази спростовуються.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з вимогами ст.ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Павлоградської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням -задовольнити.

Визнати право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 4 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_7 .

Відповідач: Виконавчий комітет Павлоградської міської ради, , адреса: вул. Соборна, 95, м. Павлоград, Дніпропетровська область, 51400

Повний текст рішення складений 24 листопада 2023 року.

Суддя І. С. Шаповалова