Справа № 127/5225/23
Провадження № 2/127/593/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2023 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Гевко В.І.,

за участю позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Кобзіної А.С.,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Терещенко Валентини Василівни про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вінницької міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Терещенко Валентини Василівни про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності, у якому просив суд ухвалити рішення, яким: встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідним сином ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ; встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 , після смерті рідного батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; судові витрати залишити за позивачем.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 , які на підставі свідоцтва про право власності на житло були власниками квартири АДРЕСА_1 . Відповідно до відомостей з військового квитка, їх сином був ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 не збереглася, а тому немає можливості за допомогою вказаного документа підтвердити факт родинних відносин ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до акта №10214, посвідченого ТОВ «ЖЕО», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживав в квартирі АДРЕСА_1 без реєстрації в період 1995 року по 25.05.2018, у зв`язку з чим ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину після смерті своїх батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Сином ОСОБА_3 є ОСОБА_1 , що може бути підтверджено показами свідків, оскільки відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, відомості про батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 були внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України за вказівкою матері. Мати ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , після смерті якої було заведено спадкову справу. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №07/01-18 від 05.01.2023 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину за частину квартири після померлого ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що не було надано документи, які підтверджують родинні стосунки, а в ДРАЦС відсутня інформація про наявність родинних відносин.

Наразі ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_2 в гуртожитку без надання йому фактично житла та перебуває на квартирному обліку в Департаменті житлового господарства Вінницької міської ради за категорією осіб «діти сироти».

Окрім того, право власності на вказану квартиру як відумерлу спадщину було визнано за Вінницькою міською радою відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.04.2022 у справі №127/7277/22.

Враховуючи необхідність встановлення факту родинних відносин та визнання права власності, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кобзіна А.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав зазначених у позові, просили позов задовольнити.

Представник відповідача Вінницької міської ради Кріпак О.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила у задоволенні позову відмовити. Суду пояснила, що позовні вимоги необґрунтовані, оскільки позивачем не зазначено та не надано суду жодного доказу в підтвердження того, що ОСОБА_3 є рідним батьком ОСОБА_1 . Оскільки, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 померли, яким на праві спільної сумісної власності належала квартира за адресою: по АДРЕСА_3 , а спадкоємці за законом і заповітом із заявами про прийняття спадщини не звертались, тому рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.04.2022 визнано квартиру АДРЕСА_1 відумерлою спадщиною та передано її у власність Вінницькій міській територіальній громаді в особі Вінницької міської ради.

Свідок ОСОБА_7 , яка є працівником Служби у справах дітей Вінницької міської ради, суду пояснила, що коли народився ОСОБА_1 , його батьки ОСОБА_8 та ОСОБА_3 вели антисоціальний спосіб життя, а саме зловживали спиртними напоями. ОСОБА_1 зі своїми батьками проживав у квартирі біологічного батька ОСОБА_9 . Оскільки у матері ОСОБА_10 не було паспорта, тому Служба у справах дітей ВМР звернулася до органів РАЦС із заявою щодо реєстрації народження позивача. Після смерті матері ОСОБА_1 , на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради ОСОБА_11 стала піклувальником позивача.

Свідок ОСОБА_12 , яка є сестрою позивача по матері, суду пояснила, що батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_3 , а матір`ю ОСОБА_13 . Коли її мати розпочала жити з ОСОБА_3 , то вони проживали у квартирі останнього за адресою: АДРЕСА_3 . В подальшому свідок стала проживала окремо від них.

Заслухавши пояснення учасників процесу, свідків та дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 01.04.2008 батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зазначено ОСОБА_14 та ОСОБА_13 (а.с. 11).

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 14.07.2016 відомості про батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 12).

Мати позивача - ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 08.07.2016 (а.с. 13).

Позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 2016 року, що підтверджується довідкою Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради №7944 від 29.03.2017, №23822 від 25.04.2023 та довідкою ПП «Бокуд» від 11.05.2018 (а.с. 16-17, 77).

Згідно з довідкою Департаменту житлового господарства Вінницької міської ради від 25.07.2017, ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку згідно з рішенням виконкому міської ради №1514 від 22.06.2017. На квартирному обліку перебуває за №2426 загальної черги та за №427 в списку на позачергове отримання житла, за категорією обліку "діти сироти" (а.с. 18).

Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради №2236 від 29.09.2016 було призначено ОСОБА_11 , яка проживає у АДРЕСА_4 , піклувальником неповнолітньої дитини-сироти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Мати дитини померла, відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 132).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.08.1993, власниками квартири за адресою: АДРЕСА_3 були ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 7).

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією актового запису про шлюб №419 (а.с. 74).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 09.01.2003 (а.с. 5).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 19.06.2006 (а.с. 6).

З копії актового запису про народження №1473 від 01.10.1952 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.75).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 29.05.2018 (а.с. 9).

Відповідно до акту №10214 від 07.11.2018 про фактичне проживання особи без реєстрації, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , з 1995 року по 25 травня 2018 року (а.с. 10).

За повідомленням виконавчого комітету Вінницької міської ради №01/00/011/25652 від 05.05.2023, згідно з інформацією, наданою Департаментом адміністративних послуг міської ради, в реєстрі Вінницької міської територіальної громади відсутня інформація стосовно реєстрації осіб по АДРЕСА_3 , а також інформація про місце реєстрації гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , станом на день смерті відсутня (а.с. 76).

Згідно з інформацією ТОВ «ЖЕО-1» №93 від 01.05.2023, згідно наявних у Товариства архівних даних, за адресою: АДРЕСА_3 , були зареєстровані: ОСОБА_5 , з 10.09.1965 по 12.07.2006 та ОСОБА_4 , з 10.12.1965 по 15.01.2003 (а.с. 78).

Згідно з інформацією відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Вінницькій області №13/7948 від 17.04.2023, станом на 17.04.2023, громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим або знятим з реєстрації місця проживання у Вінницькій області не значиться (а.с. 79).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.04.2022 по справі №127/7277/22 заяву Вінницької міської ради про визнання спадщини відумерлою - задоволено. Визнано квартиру АДРЕСА_1 , що загальною площею - 43,3 м2 та житловою 31,0 кв2 відумерлою спадщиною та передано її у власність Вінницькій міській територіальній громаді в особі Вінницької міської ради. Вказане рішення суду набуло законної сили 21.05.2022 (а.с. 19-21).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 30.03.2023, власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 записано Вінницьку міську раду (а.с. 57).

На а.с. 124-137 - копія спадкової справи №49/2018, заведеної приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Терещенко В.В. після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , відповідно до якої із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернувся ОСОБА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Терещенко В.В. №07/01-18 від 05.01.2023 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину квартири після померлого ОСОБА_3 , оскільки для оформлення спадщини не було надано документи, що підтверджують родинні стосунки, та в ДРАГС відсутня інформація про те, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 .

Звертаючись до суду із цим позовом, позивач вказував, що спір у цій справі виник з приводу спадкування на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , проте нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину квартири після померлого ОСОБА_3 , оскільки для оформлення спадщини не було надано документи, що підтверджують родинні стосунки, та в ДРАГС відсутня інформація про те, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 .

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

У позовній заяві позивач просив, зокрема, встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

За правилами статей 12 і 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; суд не може збирати докази що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно із ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами тощо. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану (пункт 1 частини першої статті 315 ЦПК України, пункт 7 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»).

Суд розглядає справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, право на спадщину.

Доказами, згідно вимог статті 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (статті 77-80 ЦПК України).

Заслухавши пояснення сторін, свідків та повно і всебічно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 не надав суду належних письмових доказів, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 є батьком позивача ОСОБА_1 , оскільки в свідоцтві про народження ОСОБА_1 у графі Батько записано ОСОБА_14 і ці відомості про батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

При цьому, позивачем не надано суду жодного належного письмового доказу, який підтверджує факт, що померлий ОСОБА_3 є батьком позивача ОСОБА_1 .

Суд вважає, що пояснення свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_12 у підтвердження факту, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 є батьком позивача ОСОБА_1 , не може бути доказом у розумінні вимог статей 76 і 77-80 ЦПК України, оскільки такий доказ, як пояснення свідків, у даній справі не можна визнати достатнім в силу вимог статей 76, 77, 78, 79, 80, 81 ЦПК України у поєднанні із вимогами статті 89 ЦПК України згідно яких суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надані суду докази в сукупності, за відсутності спору про право, можуть підтверджувати інші факти, які мають юридичне значення, наприклад, факт визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; факт батьківства; та інше, про що вказано в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995.

У пункті 15, зокрема, зазначеної постанови вказано, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України .

Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Також суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про встановлення факту, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідним сином ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки цей факт підтверджується копією актового запису про народження ОСОБА_3 №1473 від 01.10.1952, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 75).

Крім того, суд дійшов висновку про відмову ву задоволенні позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 , після смерті рідного батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 з таких підстав.

Як зазначалося вище, відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, доведенню перед судом також підлягав факт, що ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 свого батька ОСОБА_4 та після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 своєї матері ОСОБА_5 , оскільки власниками квартири АДРЕСА_1 , на яку претендує позивач, станом на день смерті ОСОБА_3 були його батьки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .

Разом з тим, по справі встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.04.2022 по справі №127/7277/22, яке набрало законної сили 21.05.2022, є чинним і ніким не скасованим, визнано квартиру АДРЕСА_1 , що загальною площею - 43,3 м2 та житловою 31,0 кв2 відумерлою спадщиною та передано її у власність Вінницькій міській територіальній громаді в особі Вінницької міської ради (а.с. 19-21).

Таким чином, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.04.2022 по справі №127/7277/22 підтверджується те, що ОСОБА_3 не прийняв спадщину на квартиру АДРЕСА_1 після смерті своїх батьків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 до Вінницької міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Терещенко Валентини Василівни про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності.

Керуючись ст. ст. 1216-1218, 1258, 1261 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 10-13, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Вінницької міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Терещенко Валентини Василівни про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня ухвалення рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: