Справа № 303/4637/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі головуючого судді Курах Л.В..

секретар судового засідання Немеш Г.В.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , інтереси якого представляє ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення коштів за спричинену шкоду,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , інтереси якого представляє ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_4 на користь позивача у відшкодування шкоди завданої внаслідок вчинення ДТП, що мало місце 13.08.2022 року у розмірі 937028,78 гривень та 9371,00 гривень сплаченого судового збору.

Позовні вимоги мотивує тим, що 09 серпня 2021 року між ним та відповідачем ОСОБА_4 було укладено цивільно-правовий договір. 13 серпня 2022 року на території об`їзної дороги міста Местре в Італії, відповідач ОСОБА_4 , керуючи сідловим тягачем MAN TGX 18.400, д.н.з. НОМЕР_1 у зв`язці з напівпричепом KOGEL 24, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить позивачу, допустив зіткнення з іншим вантажним автомобілем. Своїми діями ОСОБА_4 порушив ст.141 ч.1 та 11 ПДР.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.06.2023 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження.

22 серпня 2023 року ухвалою судді продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.09.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позовній заяві, просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 у судових дебатах подав письмові пояснення, у яких зазначив, що з наданих матеріалів адміністративної справи вбачається, що шкода транспортним засобам спричинена внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, і така шкода відшкодовується на загальних підставах, а саме: за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Заявляючи вимогу про стягнення коштів за спричинену шкоду тільки до ОСОБА_5 , позивач в порушення вимог ст.1188 ЦК України позбавляє суд і відповідача можливості встановити ступінь винуватості всіх учасників дорожньо-транспортної пригоди, що впливає також і на розмір майнової відповідальності кожного із відповідачів. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. По друге, цивільно-правова відповідальність на 13.08.2021 року (дата ДТП) автомобіля MAN державний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована, чинним Полісом «Зелена карта» № 15714864 виданий Страховою компанією ТАС (м. Київ, пр. Перемоги, 65). Оскільки на момент ДТП, яка мала місце за межами України, цивільна відповідальність водія ОСОБА_4 була застрахована, відшкодовувати спричинену шкоду повинен страховик, тобто СК «ТАС». Посилаючись у позові на ст. 1194 ЦК України і в той же час не звертаючись із вимогою до страховика, позивач позбавляє суд можливості встановити межі відповідальності відповідача. У задоволені позову просить відмовити.

Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про причини неявки в суд не повідомив.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про причини неявки в суд не повідомив.

Заслухавши позицію сторін, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Судом встановлено, що на ОСОБА_4 визнано винним (ДТП мало місце 13.08.2021 року) у вчиненні адміністративного правопорушення, винесено постанову СПВ №ППТР (а.с.70).

Згідно цивільно-правового договору №1 від 09.08.2021 року фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (замовник) та ОСОБА_4 (виконавець) уклали договір, згідно якого виконавець зобов`язується надати послуги з перевезення вантажів на автомобілі Замовника на митній території України та/або за її межами, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити зазначені послуги в порядку та на мовах, встановлених цим договором (а.с.4).

Дослідивши протокол №123/220-2021, перекладений з італійської мови на українську мову зроблений перекладачем Барашковою О.В., засвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №21813 від 29.09.2022 року, судом встановлено, що 13.08.2021 року на км.17+700 на схід від А57 об`їзної дороги в Местре відбулася дорожньо-транспортна пригода, за участю трьох автомобілів (а.с.39-80).

Також судом встановлено,що на водія ОСОБА_6 винесено постанову СПВ №ППТР (а.с.70).

Як вбачається із звіту №177/22 про оцінку майна-автомобіля MAN TGX 18.400 номерний знак НОМЕР_3 від 26.10.2022 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, в результаті його пошкодження від ДТП, станом на 13 серпня 2021 року з урахуванням курсу НБУ на 06 жовтня 2022 року склала 898 079,00 гривень (а.с.81-147).

Згідно звіту №178/22 про оцінку майна-напівпричепа KOGEL 24 номерний знак НОМЕР_4 від 27.10.2022 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику напівпричепа, в результаті його пошкодження від ДТП, станом на 13 серпня 2021 року з урахуванням курсу НБУ на 06 жовтня 2022 року склала 32 949,78 гривень (а.с.148-173).

Відповідно до відкритої інформації на сайті МТСБУ, станом на 13.08.2022 року, тобто на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність позивача була застрахована полісом «Зелена карта» №15714864, №15523753, №15514478 у АТ «СГ «ТАС».

Ст. 16 Закону України «Про страхування» передбачає, що у разі виїзду зареєстрованого в Україні автотранспортного засобу на територію іншої країни - члена міжнародної системи авто страхування «Зелена Картка» власник такого транспортного засобу зобов`язаний укласти договір міжнародного обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, дія якого поширюється на ці країни, та отримати від страховика - повного члена Моторного (транспортного) страхового бюро страховий сертифікат «Зелена Картка» єдиного зразка, який прийнятий в усіх країнах - членах цієї міжнародної системи страхування.

Аналогічне положення зазначено у п. 10.3.ст. 10 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV(далі Закон № 1961-IV), відповідно до якого договори міжнародного страхування діють на території країн, зазначених у таких договорах. Договори міжнародного страхування, які діють на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка», посвідчуються відповідним уніфікованим сертифікатом «Зелена картка», що визнається і діє в цих країнах. Страховий сертифікат «Зелена картка» - страховий сертифікат єдиної форми, що застосовується в країнах - членах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка», які зазначені і не викреслені у такому сертифікаті (п. 1.11. ст. 1 Закону № 1961-IV).

Згідно п. 17.1.ст. 17 Закону № 1961-IV страховики зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір «Зелена картка») відповідно до цього Закону та чинного законодавства України.

В п. 17.2.ст. 17 цього ж Закону зазначено, що поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є документом, технічний опис, зразки, порядок замовлення, організації постачання якого затверджуються Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Зразок типового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи авто страхування «Зелена картка» востаннє за поданням Моторного (транспортного) страхового бюро України затверджений в новій редакції розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 20 березня 2014 року № 81. Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну.

За положеннями ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Позивачем не надано доказів, чи він звертався у страхову компанію, чи була здійснена виплата за майнову шкоду зі страхової компанії, чи отримував відмову у виплаті страхового відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною першою статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та яка, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).

Згідно зі статтю 51 ЦПК України суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а в разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі в ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд починається спочатку.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Разом з тим, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 також вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Частинами першою, третьою статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач просив стягнути з відповідача кошти за спричинену шкоду, а саме 937028,78 гривень, яку відповідач йому завдав внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Однак, враховуючи, що у ДТП встановлено двох винуватців, суд позбавлений можливості встановити ступінь всіх учасників дорожньо-транспортної пригоди, що впливає на розмір майнової відповідальності кожного із відповідачів.

Водночас водій ОСОБА_6 до участі у цій справі як співвідповідач не залучений, а заяв чи клопотань про залучення позивач не заявляв.

За таких обставин пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення заподіяної шкоди джерелом підвищеної небезпеки з підстав та мотивів наведених в позовній заяві.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

За змістом статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

З огляду на те, що у задоволенні позову відмовлено, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст.2, 4, 10-13, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).

Представник позивача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ).

Представник відповідача: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ).

Повний текст рішення виготовлено 24.11.2023 року.

Головуюча Л.В.Курах