Справа № 344/4005/21
Провадження № 2/344/273/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Антоняка Т.М.

секретаря Мрічко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську справу за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Представник Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» звернувся з позовом ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором № 014/0031/74/39793 від 29.11.2005 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 29 листопада 2005 року між АППБ «Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 014/0031/74/39793, згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії у розмірі 23 500,00 доларів США, строком по 28 листопада 2015 року, зі сплатою 13 % річних. Відповідно до умов п. 3.1. Кредитного договору, Кредитор надав Позичальнику Кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та сплати за користування. Надання кредитних коштів проводилося, згідно вимог п. 3.2. Кредитного договору, шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, з можливою видачею готівки через касу Кредитора. Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошті в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору. Сторони встановили, що обчислення строку надання кредиту, нарахування відсотків по Договору здійснюється за фактичне число календарних днів користування кредитом. При цьому, відсотки за користування кредитом нараховуються на залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту (часткового надання кредиту) до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно (п. 3.3 Кредитного договору). Відповідно до умов п. 5.1. Кредитного договору Позичальник зобов`язалася забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих відсотків на умовах передбачених Кредитним договором: щомісячно, до 15 (п`ятнадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п. 1.3 Кредитного договору та остаточне погашення кредиту до 28.11.2015 року на рахунок визначений п. 4.1. Кредитного договору; щомісячно, до 15 (п`ятнадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту та при остаточному погашенні кредиту, сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів на рахунок, визначений Кредитним договором. Відповідно до п. 8.1 Кредитний договір набуває чинності з часу наданні Позичальнику кредитних коштів (частини коштів) та діє до повного погашення кредитної заборгованості (суми кредиту, відсотків за користування, штрафів та пені). Отже, з укладенням Кредитного договору у Позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та в розмірах чітко встановлених Графіком погашення кредитної заборгованості.

Як вказується у позовній заяві, з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 29 листопада 2005 року між Банком (Іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (Іпотекодавець) було укладено Договір іпотеки. Відповідно до умов п. 1.2. Договору іпотеки Предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира АДРЕСА_1 . Вказана квартира однокімнатна, загальною площею 50,3 кв.м, житловою площею 22,1 кв.м., належить Іпотекодавцю на праві приватної власності, на підставі Договору купівлі-продажу квартири посвідченого 29.11.2005 року Фрич Р.І. , приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу за реєстровим № Д-341, витяг з Державного реєстру правочинів № 1795955 від 29.11.2005 року, номер правочину 996272, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 29.11.2005 року, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9100888, реєстраційний номер: 10493735, виданого 29.11.2005 року Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації номер запису: 7775 в книзі 211. Згідно умов п. 1.3. Договору іпотеки сторони визначили заставну вартість предмета іпотеки у сумі - 132 259 грн. 00 коп. Відповідно до умов п. 3.1.4 Договору іпотеки, у випадку невиконання Іпотекодавцем зобов`язань за цим та/або за Кредитним договором звернути стягнення на Предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п.5. цього Договору та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних на утримання заставленого майна, а також витрат, пов`язаних з реалізацією предмета іпотеки. Згідно п. 5.2 Договору іпотеки Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на Предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання у випадках: якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за Кредитним договором вони не будуть виконанні, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений Кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки сум процентів; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки сум неустойки (пені, штрафних санкцій). Звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється будь-яким способом, передбаченим чинним законодавством України, у т.ч. за рішенням суду (п. 5.4. Договору іпотеки). Таким чином, АТ «Райффайзен Банк Аваль» має законне право у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, захистити свої інтереси за рахунок звернення стягнення на іпотечне майно.

Зазначається, що окрім того, 25 червня 2015 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ухвалено рішення по справі № 344/16657/14-ц, відповідно до якого позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено: стягнуто достроково солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (поручителя) 70 352 грн. 76 коп. заборгованості за кредитним договором № 014/0031/74/39793 від 29.11.2005 року та вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Судом встановлено преюдиційність фактів дійсності правочину, укладеного між Сторонами, а також факт наявності боргових зобов`язань Позичальника перед Кредитором. Проте, наразі ОСОБА_1 не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, визначені кредитним договором, ухиляється від виконання рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.06.2015 року. У зв`язку з нездійсненням щомісячного погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитним коштами станом на 19.10.2020 року заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Райффайзен Банк Аваль» за Кредитним договором становить: заборгованість за кредитом - 3867 доларів 67 центів; заборгованість за відсотками - 3358 доларів 22 центи; пеня - 128 349,75 грн. У відповідності до чинного законодавства України та умов і приписів Кредитного договору, АТ «Райффайзен Банк Аваль» вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення вимоги про дострокове виконання грошових зобов`язань кредитним договором відповідачу, надавши можливість протягом 30 календарних добровільно врегулювати заборгованість за Кредитним договором. Отже, враховуючи те, що Позичальник не виконує умови Кредитного договору та вимоги Банку щодо врегулювання заборгованості, Банк змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Відповідач ОСОБА_1 подала письмові пояснення на позовну заяву, у якому позовні вимоги заперечує, покликаючись на те, що нею 29 листопада 2005 року було укладено Кредитний договір № 014/0031/74/39793 з АППБ «Аваль» правонаступником якого є позивач, відповідно до якого їй було надано кредит у вигляді невідновлювальної лінії у розмірі 23 500 доларів США, строком по 28 листопада 2015 року, зіз сплатою 13 відсотків річних. Вона зобов`язалася належним чином виконувати умови кредитного договору та повернути суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів. Надання кредитних коштів проводилося шляхом перерахування коштів на її поточний рахунок. Відповідно до Умов Кредитного договору (п. 3.1) Кредит був наданий їй на умовах його забезпечення, строковості, повернення та сплати за користування кредитними коштами. З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором, 29 листопада 2005 року між нею та Банком (Іпотекодержатель) було укладено Договір іпотеки від 29.11.2005 року, згідно з яким Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 , площею 50,3 кв.м, житловою площею 22.1 кв.м. Кредитний договір виконувався нею добросовісно та у зазначені Кредитним договором строки. У 2014 році АППБ «Аваль» (правонаступником якого є позивач) звернувся до суду з позовом про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. За результатами розгляду справи 26 червня 2014 року судом постановлено рішення по справі № 344/16657/14-ц, згідно з яким позов задоволено. Стягнуто достроково солідарно з неї та та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Івано-Франківської обласної дирекції заборгованість за кредитним договором № 014/0031/74/39793 від 29.11.2005 року в сумі 70352 грн. 76 коп., що складається з суми заборгованості за кредитом 51238,19 грн., заборгованості по сплаті відсотків 3455,30 грн., пені за невчасну сплату кредиту та відсотків 15659,27 грн. та по 351 грн. 87 коп. судових витрат по сплаті судового збору з кожного. На виконання рішення суду по справі № 344/16657/14-ц 26.06.2020 року було видано виконавчі листи, які перебували на виконанні у приватного виконавця Ігнатіва О.Л. (ВП 62897929). Виконавче провадження закінчено. У процесі примусового виконання рішення суду було накладено арешт на її грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника. Згідно платіжної вимоги № 996 від 12 жовтня 2020 року було перераховано на рахунки Кредитора (правонаступник позивача) кошти в сумі 2590 доларів США 77 центів, а виконавче провадження, згідно з постановою приватного виконавця Ігнатіва О.Л., закінчено в зв`язку з виконанням. Позивач, свідомо приховавши факт виконання рішення суду, у позовній заяві зазначає, що рішення суду не виконано, кошти за кредитним договором не повернуто, в розрахунках не зазначає факт поступлення коштів, відповідно, розрахунок є неправильним та не може бути належним та допустимим доказом в світлі статей 77, 78 ЦПК України. Позивач вводить в оману суд, щоб привласнити її майно, звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості. Заборгованості за кредитним договором на сьогоднішній день немає. Відповідно до п. 5.2 Договору іпотеки Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання у випадку якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за Кредитним договором вони не будуть виконані. Оскільки, кошти за кредитним договором виплачені, тому законних підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки немає.

Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без участі позивача.

Відповідач не прибула в судове засідання, подавши суду письмові пояснення на позовну заяву, у яких просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 листопада 2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»), що підтверджується витягом зі Статуту, та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 014/0031/74/39793, згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії в розмірі 23 500,00 доларів США, строком по 28 листопада 2015 року, із сплатою 13% річних.

Відповідно до умов п. 3.1. Кредитного договору, Кредитор надає Позичальнику Кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та сплати за користування.

Надання кредитних коштів проводилося, згідно вимог п. 3.2. Кредитного договору, шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, з можливою виданою готівки через касу Кредитора.

З метою забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором 29 листопада 2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», як Іпотекодержателем, та ОСОБА_1 , як Іпотекодавцм, було укладено Договір іпотеки, згідно з яким Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 , площею 50,3 кв.м, житловою площею 22,1 кв.м., яка належить Іпотекодавцю на праві приватної власності, на підставі приватної власності, на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 29.11.2005 року Фрич Р.І. , приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу за реєстровим № Д-341, витяг з Державного реєстру правочинів № 1795955 від 29.11.2005 року, номер правочину 996272, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 29.11.2005 року, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9100888, реєстраційний номер: 10493735, виданого 29.11.2005 року Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації номер запису: 7775 в книзі 211.

Згідно умов п. 1.3. Договору іпотеки сторони визначили заставну вартість предмета іпотеки у сумі - 132 259 грн. 00 коп.

Відповідно до умов п. 3.1.4 Договору іпотеки, у випадку невиконання Іпотекодавцем зобов`язань за цим та/або за Кредитним договором звернути стягнення на Предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п. 5 цього Договору та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних на утримання заставленого майна, а також витрат, пов`язаних з реалізацією предмета іпотеки.

Згідно п. 5.2 Договору іпотеки Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на Предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання у випадках: якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за Кредитним договором вони не будуть виконанні, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений Кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки сум процентів; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки сум неустойки (пені, штрафних санкцій).

Звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється будь-яким способом, передбаченим чинним законодавством України, у т.ч. за рішенням суду (п. 5.4. Договору іпотеки).

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 червня 2015 року у справі за позовом ПАТ ,,Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 продострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, позов задоволено.

Ухвалено стягнути достроково солідарно з ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 ( НОМЕР_2 ) на користь ПАТ ,,Райффайзен Банк Аваль" в особі Івано-Франківської обласної дирекції ( р/р НОМЕР_3 МФО 336462) заборгованість за кредитним договором № 014/0031/74/39793 від 29.11.2005 року в сумі 70352 грн. 76 коп. (сімсот двадцять дві гривні чотириста двадцять шість гривень 75 копійок), що складається з суми заборгованості за кредитом - 51238,19 грн., заборгованості по сплаті відсотків - 3455,30 грн., пені за невчасну сплату кредиту та відсотків - 15659,27 грн.; стягнути з ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 ( НОМЕР_2 ) на користь ПАТ ,,Райффайзен Банк Аваль" в особі Івано-Франківської обласної дирекції ( р/р НОМЕР_3 МФО 336462) по 351 грн. 87 коп. судових витрат по сплаті судового збору з кожного.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 вересня 2020 року відмовлено у заяві ОСОБА_1 про скасування заочного рішення.

Постановою приватного виконавця Ігнатіва О.Л. ВП № 62897929 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчих листів, виданих 26.06.2020 року Івано-Франківським міським судом по справі № 344/16657/14-ц.

26.08.2020 року, в межах виконавчого провадження № 62897929, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника.

Постановою приватного виконавця Ігнатіва О.Л. виконавче провадження № 62897929, з примусового виконання виконавчого листа № 344/16657/15-ц, виданого 26.06.2018, закінчено, у зв`язку з погашенням боргу.

АТ «Райффайзен банк Аваль» направлено ОСОБА_1 вимогу про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором від 29.11.2005 № 014/0031/74/39793, у якій вказано, що у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором у неї станом на 19.10.2020 виникла прострочена заборгованість, яка згідно розрахунку банку складається з: простроченого кредиту - 3867,67 доларів США; заборгованості за відсотками - 3358,22 доларів США.

Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

За приписами частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Таким чином, у банку відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти та пеню після закінчення строку його дії, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Частиною п`ятою статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань (частина четверта статті 631 ЦК України).

Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця та має всі його права й несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

У статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зокрема, частиною першою цієї статті передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252-255 ЦК України.

Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Відповідно до статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Пред`явлення позову до суду - це реалізація позивачем права на звернення до суду за вирішенням наявного між сторонами спору. Саме із цією процесуальною дією пов`язується початок процесу у справі і переривається перебіг позовної давності.

Підстави переривання позовної давності є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Однією із підстав переривання позовної давності є пред`явлення особою позову до одного із боржників, а не постановленням судом судового рішення.

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 522/31199/13-ц (провадження 61-3872св18).

У постанові Верховного Суду України від 09 листопада 2016 року у справі № 755/17150/14-ц зазначено, що перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язання, тобто строку виконання зобов`язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким чином, пред`явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов`язання та зумовлює перебіг позовної давності.

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Звертаючись до суду із вказаним позовом банк, у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором, просив звернути стягнення на іпотечне майно у рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором № 014/0031/74/39793 від 29.11.2005 в сумі 7225,89 доларів США, що включають заборгованість за тілом та відсотками та 128 349,75 грн. пені.

Як слідує з матеріалів справи, позивач використав своє право, передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України, пред`явивши у 2014 році позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , чим змінив умови основного зобов`язання.

Пунктом 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (провадження №14-10цс18) передбачено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З урахуванням викладеного, правових підстав для нарахування процентів за користування кредитом після пред`явлення банком позову до боржників, згідно з частиною дгугою статті 1050 України, немає.

Отже, після пред`явлення позову банк не мав права нараховувати проценти за користування кредитом та пеню, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за процентами та пенею, є необґрунтованими.

Стосовно заявленого банком боргу за тілом кредиту у розмірі 3867,67 доларів США, суд зазначає, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 червня 2015 у справі № 344/16657/14-ц стягнуто, зокрема, заборгованість за кредитом у розмірі 51238,19 грн., що в еквіваленті в іноземній валюті становило 3916,60 доларів США, що в силу частини 4 статті 82 ЦПК України не потребує доказуванню.

Отже, банком повторно подано до суду позов про стягнення заборгованості за тілом кредиту. Статтею 61 Конституції України заборонено подвійне притягнення до відповідальності в рамках одного й того ж цивільно-правового правопорушення.

Як слідує з матеріалів справи, судове рішення у справі № 344/16657/14-ц виконано у повному обсязі, 20.10.2018 винесено постанови про закінчення виконавчого провадження № 62897929.

Таким чином суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, прийшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини п`ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено та підписано 22.05.2023 року.