Справа № 462/7202/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь 21 018 грн понесених додаткових витрат на доньку ОСОБА_3 за період з травня 2022 року по грудень 2022 року. Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилась донька ОСОБА_3 . Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 20.06.2022 року ухвалено стягувати з відповідача аліменти на доньку у розмірі 3 000 грн до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що донька хворіє цукровим діабетом, тому за станом здоров`я, відповідно до рекомендацій лікаря, потребує особливого режиму харчування, у зв`язку із чим нею понесено додаткові витрати на доньку для купівлі специфічних продуктів харчування. Загальна сума понесених нею додаткових витрат становить 42 032 грн, оскільки відповідач не бере участі добровільно у додаткових витратах на доньку, просить позов задоволити та стягнути з відповідача половину суми витрачених нею грошових коштів на утримання доньки.

Ухвалою судді від 08.02.2023 року позовну заявуприйнято до розгляду, відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви з додатками рекомендованою поштовою кореспонденцією.

15.03.2023 року від представника відповідача адвоката Струсінської М.Р. на адресу суду поштовим зв`язком надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому позовні вимоги стороною відповідача визнано частково на суму 4 800 грн 50 коп. Мотивуючи відзив на позовну заяву представник відповідача зазначає, що відповідач не заперечує щодо оплати додаткових витрат на доньку ОСОБА_3 , однак не погоджується із розміром заявлених позивачем до стягнення грошових коштів. Додаткові витрати у даному випадку зумовлені хворобою

ОСОБА_3 , зокрема необхідністю безглютенової дієти, однак заявлені позивачем серед іншого до стягнення витрати на одяг, взуття та канцтовари не підлягають відшкодуванню в порядку стягнення додаткових витрат, оскільки не є такими у розумінні ст. 185 СК України, не пов`язані з особливими обставинами, зумовленими певними якостями дитини, а є поточними витратами на забезпечення основних життєвих потреб дитини, які компенсуються за рахунок отримання позивачем із відповідача аліментів. Крім цього, не підлягають стягненню витрати, на підтвердження яких позивачем надано копії чеків на суму 2097 злотих, викладених іноземною мовою, оскільки такі не містять перекладу. Із представлених документів на переказ готівки ТОВ «НоваПей» та фіскальних чеків АТ «Укрпошта» неможливо встановити за який саме товар було сплачено такі грошові кошти. Чеки ТОВ «Епіцентр К» підтверджують оплату поточних витрат та не є у розумінні закону додатковими витратами, як і витрати на лікування нескладних захворювань.

Клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у матеріалах справи відсутні.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно із ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно з частинами першою-другою статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

За вимогами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за №3 звернув увагу на те, що стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі.

Судом встановлено згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 19.05.2015 року Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, що у сторін по справі ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька, ОСОБА_3 .

Стороною відповідача не оспорено обставин проживання доньки разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 та сплати аліментів на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за рішенням суду від 20.06.2022 року.

Звертаючись до суду із позовною заявою про стягнення додаткових витрат на доньку ОСОБА_3 за період з травня 2022 року по грудень 2022 року позивач вказує на понесені нею витрати на купівлю специфічних продуктів харчування у зв`язку із хворобою дитини встановлено діагноз цукровий діабет.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат.

Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Дане положення стосується особливих обставин, до таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Так, матеріалами справи, зокрема згідно витягу з медичної карти стаціонарного хворого

№ 52/22, виданого КНП ЛОР «Західноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр», встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постановлено діагноз цукровий діабет, тип 1 (інсулінозалежний). Вперше виявлений кетоз, та вперше виявлена целіакія. Функціональна диспепсія. Проведено навчання матері дитини щодо режиму харчування, інсулінотерапії.

Позивачем представлено суду чек № від 18.05.2022 року з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (магазину продуктів без глютену), згідно якого на купівлю спеціального безглютенового харчування позивачкою понесено витрати у розмірі 5 616.00 грн, товариний чек № 5417 від 21.11.2022 року ФОП ОСОБА_4 на загальну суму 3 586,00 грн та фіскальний чек ТОВ «Сільпо-Фуд» від 23.10.2022 року на суму 399,00 грн.

Проаналізувавши вказані докази суд приходить до висновку, що зазначені витрати для забезпечення спеціалізованого безглютенового харчування доньки сторін ОСОБА_3 на загальну суму 9 601 грн є додатковими витратами та підлягають розподілу між батьками дитини.

Разом з тим, щодо долучених позивачкою до матеріалів справи чеків та квитанцій про купівлю дитячого одягу, взуття, та канцтоварів суд звертає увагу на те, що у відповідності до правового висновку, що зазначений Верховним Судом в ухвалі від 30.07.2018 року у справі №522/6424/16-ц, витрати з придбання канцелярських товарів, одягу та взуття є такими, що не відносяться до додаткових в розумінні статті 185 СК України, а входять до складу аліментних платежів, які відповідач сплачує щомісячно.

А тому відсутні підстави для стягнення з відповідача витрат, понесених позивачем на придбання одягу, взуття, канцтоварів для дітей, які не є обов`язковими, а є добровільним волевиявленням одного із батьків, у даному випадку матері, а тому також не є додатковими витратами в розумінні закону і не пов`язані з розвитком її особистих здібностей.

Також, щодо товарного чеку ТзОВ «Декада-2000» та фіскального чеку ПП «Соломія-Сервіс», згідно яких було придбано медичні препарати «Беродуал» та «Натрію хлорид, 2.0» слід зазначити, що матеріали справи не містять жодних доказів наявності лікарських призначень на дані препарати, у зв`язку із чим суд позбавлений можливості встановити правову природу, у розумінні ст. 185 СК України, таких витрат.

З приводу наявних у матеріалах справи чеків, які викладені польською мовою, які позивачем долучено як доказ понесених додаткових витрат на дитину, суд приймає до уваги слушне зауваження сторони відповідача щодо їх неналежного оформлення позивачем, оскільки такі подані без відповідного перекладу.

Так, відповідно до ч.1 ст.10 Конституції України та ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова.

У свою чергу, положеннями ч.1 ст.12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч.1 ст.14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» та ч.1 ст.9 ЦПК України судочинство, в тому числі цивільне, і діловодство в судах України проводяться державною мовою.

Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Враховуючи наведене, за відсутності перекладу наданих позивачем документів на українську мову, яка є державною мовою, суд не має можливості встановити викладену у них інформацію та такі не може братися судом до уваги як належний доказ у справі.

Інші чеки, наявні в матеріалах справи, зокрема АТ «Укрпошта» та ТОВ «НоваПей» свідчать лише про здійснення позивачем переказів грошових коштів, однак не містять жодних відомостей з приводу оплати яких саме товарів та послуг здійснювались такі перекази, тому теж не можуть бути взяті до уваги судом, наявність на одному із таких фіскальних чеків на суму 710 грн запису від руки «шприци інсулінові» не може слугувати у розумінні ст.76-81 ЦПК України належним та допустимим доказом, оскільки доказування в жодному разі не може ґрунтуватись на припущеннях.

Виховання дітей передбачає спільне забезпечення батьками їх інтересів та розвитку, одночасно батьки між собою повинні обумовлювати та узгоджувати не обов`язкові та відворотні витрати, а також обговорювати та погоджувати додаткові витрати, які не викликані особливими обставинами і можуть в майбутньому призвести до виникнення спору. В іншому випадку такий тягар витрат може залишитися понесеним за тим з батьків, хто самостійно прийняв таке рішення і не довів, що ці витрати викликані особливими обставинами та можуть бути відшкодовані згідно із законом іншим з батьків.

Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням їх належності та допустимості, керуючись ст. 185 СК України та керуючись принципом рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат за період з травня 2022 року по грудень 2022 року, понесені нею на забезпечення безглютенового харчування дитини підлягають задоволенню в розмірі 4 800,50 грн, оскільки дана сума підтверджена квитанціями, які містяться в матеріалах справи та така не спростована відповідачем.

На підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідача в користь держави підлягає стягненню 244,70 грн. судового збору.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 264, 265, 274-275, 279 ЦПК України, ст.180-185 СК України, суд

у х в а л и в:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 4 800 (чотири тисячі вісімсот) гривень 50 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави 244,70 грн. судового збору.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , 1988 року народження, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно. Оригінал рішення знаходиться у справі № 462/7202/22.

Суддя: Б.М.Гедз