Справа № 296/4440/22
У Х В А Л А

Іменем України

19 травня 2023 рокум. Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Драч Ю.І. ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 23.02.2023 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики

ВСТАНОВИВ:

17.05.2023 ОСОБА_1 направив до суду, засобами поштового зв`язку, заяву про перегляд заочного рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 23.02.2023 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

В обґрунтування поважності пропуску строку на подачу такої заяви посилається на те, що не отримував заочного рішення від 19.01.2022, оскільки відразу після початку війни в Україні виїхав з рідними і близькими до Німеччини, де перебуває і досі. Про існування оскаржуваного рішення дізнався лише 10.05.2023 з постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження , інформація про яке міститься у відкритому доступі.

Ознайомившись із заявою про поновлення пропущеного строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення суду, суд приходить до висновку, що в задоволенні вказаної заяви слід відмовити, а заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без розгляду, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 23.02.2023 позов ОСОБА_2 , задовольнити частково. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 422 689 гривень 60 копійок. У задоволенні решти позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору в розмірі по 2 113 гривень 44 копійок з кожного.

11.04.2023 на виконання рішення суду було видано виконавчі листи (довідковий лист до справи).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до пунктів 6,7 частини 2 статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частинами 1 та 2 ст. 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28.05.1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).

Разом з тим, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Перелік поважності причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення.

Разом з тим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

У поданій заяві зазначено, що не отримував заочного рішення від 19.01.2022 (правильна дата 23.02.2023), оскільки відразу після початку війни в Україні виїхав з рідними і близькими до Німеччини де перебуває і досі. Однак, доказів зазначеного суду надано не було. Разом з цим, заява про перегляд заочного рішення підписана особисто заявником та надіслана на адресу суду із зазначенням адреси: АДРЕСА_1

Враховуючи те, що заявником пропущено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, а заява про поновлення строку не містить доказів поважності причин пропуску цього строку, беручи до уваги дату ухвалення рішення, процесуальні дії на стадії виконання рішення суду, виходячи з принципу правової визначеності, суд доходить висновку, що в задоволенні заяви про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити.

З огляду на викладене, з урахуванням положень ч.2 ст.126 ЦПК України, а також враховуючи те, що заявнику відмовлено в поновленні строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення, суд вважає за необхідне заяву про перегляд заочного рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 23.02.2023 - залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст.126,127,284 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення від 23.02.2023 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 23.02.2023 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що рішення може бути оскаржено в загальному порядку, визначеному цивільним процесуальним законодавством.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ЦПК України.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю. І. Драч