Справа №346/2420/22
Провадження №2/346/165/23
У Х В А Л А

про задоволення заяви про відвід судді

23 травня 2023 р.м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Валігурська Л.В., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді в розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

29.06.2023 позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом в якому просить поділити придбане у шлюбі з ОСОБА_1 майно, визнавши за нею право власності на: квартиру за АДРЕСА_1 вартістю 588873 гривень; автомобіль «FIAT DOBLO Panorama 1.6 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 229961 гривня, а всього майна загальною вартістю 818834 гривні. Відповідачу передати у власність решту спільного майна: мотоцикл «BAJAJ AVENDER220», реєстраційний номер НОМЕР_2 вартістю 55890 гривень; причеп марки «Дністер», реєстраційний номер НОМЕР_3 , вартістю 20190 гривень; гараж № НОМЕР_4 загальною площею 43,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 83040 гривень; генеруючу установку вартістю 663975 гривень, а всього майна загальною вартістю 823095 гривень. Також просить стягнути з відповідача 2130,50 гривень грошової компенсації до рівності її частки в майні подружжя та всі понесені нею судові витрати згідно даного до позову розрахунку очікуваних судових витрат.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.06.2022 справу передано у провадження судді В.І. П?ятковському.

Ухвалою суду від 04.07.2022 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання.

01.08.2022 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на частки спільного майна подружжя, а саме: квартири за АДРЕСА_1 ; автомобіля «FIAT DOBLO Panorama 1.6 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; причепу марки «Дністер», реєстраційний номер НОМЕР_3 ; мотоцикла «BAJAJ AVENDER220», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; пайового внеску за гараж № НОМЕР_4 в гаражному кооперативі №3, що у м. Коломия по вул. Косачівська, 4. Також просить припинити право спільної сумісної власності на перелічене майно. Вирішити питання про стягнення з відповідача судових витрат.

Суд ухвалою від 21.09.2022 прийняв до спільного розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2

15.05.2023 суддею Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області В.І. П?ятковським заявлено самовідвід у розгляді зазначеної цивільної справи на підстав п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2023 справу передано у провадження судді Л.В. Валігурської.

Ухвалою суду від 17.05.2023 прийнято до свого провадження матеріали позовної заяви ОСОБА_2 та зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 із призначенням підготовчого засідання.

22.05.2023 на адресу суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про відвід судді у розгляді вищезазначеної цивільної справи, мотивуючи тим, що позивач ОСОБА_2 працює в Коломийському міськрайонному суді Івано-Франківської області у зв?язку з чим у нього виникають сумніви в об?єктивності та неупередженості суддів Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, а тому просить вирішити питання про відвід суддів та передачу справи в інший суд.

Оцінюючи заяву відповідача, суд враховує таке.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об?єктивності судді. За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України питанняпро відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») вимога «безсторонності» характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий у з?ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін. Тобто, наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб?єктивним та об?єктивним критерієм.

Жодний факт, яким створюється навіть підозра у втручанні у процес правосуддя, не повинен мати місця. Сам факт недовіри особи може створити враження необ?єктивності та неупередженості суддів розгляді даної справи, а відтак в майбутньому стане причиною недовіри до об?єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі і сумніву щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд.

Другим показником Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23 визначено, що об?єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов?язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При виконанні своїх обов?язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів. Суддя по можливості обмежує себе у здійсненні дій, що можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та виносити рішення у справах. Перед розглядом справи (про який відомо, що він відбудеться, або це тільки передбачається) суддя утримується від будь-яких коментарів, що могли б з огляду на розумну оцінку ситуації якимось чином вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема, у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

У рішенні ЄСПЛ «Skrlj v. Croatia» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-який служитель Феміди, щодо якого є підстави сумніватися в неупередженості, повинен усунутися від розгляду справи. У рішеннях в справах «Ветштайн проти Швейцарії» Європейським судом з прав людини зазначалось, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

В постанові Великої палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №908/137/18 зроблено висновок, що наявність безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб?єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з?ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.1989 у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява №11/1987/134/188, §46). Згідно з об?єктивним критерієм Велика палата Верховного Суду зазначила, що необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані. Отже, для задоволення відводу за об?єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Проте, заява судді-доповідача у даній справі про відвід від розгляду справи була задоволена Великою палатою Верховного Суду, з тих підстав, щоб за суб?єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви у неупередженості судді-доповідача під час вирішення справи.

Таким чином, сам факт недовіри особи може створити враження необ?єктивності та упередженості судді при розгляді справи, а відтак в майбутньому стане причиною недовіри до об?єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі та сумніву щодо реалізації права особи на справедливий судовий розгляд.

Судом приймається до уваги, що право відповідача на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб?єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об?єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Дослідивши доводи відповідача, викладені на обґрунтування заяви про відвід судді, суд не знаходить об?єктивних підстав для відводу судді Валігурської Л.В., оскільки не зазначено жодного доказу на підтвердження тверджень відповідача. З метою ж зняття у сторін будь-яких сумнівів в об?єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, запобігання нарікань на необ?єктивність та неупередженість головуючого судді, а також звинувачень у заінтересованості результатів розгляду справи, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів можливу неупередженість головуючого судді та для прискорення подальшого розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про необхідність задоволення відводу головуючому судді Валігурській Л.В.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 36, 40, 260, 261 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Заяву відповідача ОСОБА_1 задовольнити відвести головуючого суддю Валігурську Л.В. від розгляду справи №346/2420/22.

Матеріали цивільної справи №346/2420/22 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя передати до канцелярії Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області для перерозподілу відповідно до ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.В. Валігурська