печерський районний суд міста києва
Справа № 2-1706/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року Печерський районний суд м.Києва в складі: головуючого судді - Остапчук Т.В., за участю секретаря судового засідання - Ковалівській В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу представника скаржника ОСОБА_1 - адвокат Тимченко Юлії Олександрівни на бездіяльність Печерського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Київ) щодо відмовити зняти арешт з майна боржника та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Тимченко Юлії Олександрівни, звернулася до суду зі скаргою, в якій просить суд визнати дії Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) щодо відмови зняти арешт з майна ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 накладеного в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2 неправомірними. Зобов`язати Печерський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) винести постанову про зняття арешту з майна ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладеного в рамках виконавчого провадження №36362328 на підставі постанови від 05.02.2013 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Вимоги за скаргою мотивовані тим, що в провадженні Печерського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 2-1706/12 за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованість по кредитному договору в розмірі 100592,46 грн. та судового збору 1006 грн.. Нещодавно, ОСОБА_1 , отримавши відомості з державного реєстру їх прав на нерухоме майно, стало відомо, що в рамках ВП № НОМЕР_2 постановою ВДВС Печерського РУЮ (стара назва) від 05.02.2013 р. накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. Представник Скаржника - Тимченко Ю.О. , звернулася із заявою по зазначеному виконавчому провадженню до Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) та отримала відповідь від 23.01.2023 р. за підписом начальника відділу Ірини Ярушевської. Дата отримання відповіді 15.02.2023 року. У відповіді Відділу зазначено, що у них на виконанні згідно даних АСВП (автоматизованої системи виконавчого провадження) перебувало ВП № НОМЕР_2 із примусового виконання виконавчого листа № 2-1706/12 від 04.02.2013 р, який виданий Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» загальної суми заборгованості в розмірі 101 598,46 грн. 18.03.2013 р. державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Наразі виконавче провадження знищено на підставі п. 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом МЮ України 25.12.2008 № 2274/5 за закінченням трирічного строку зберігання. У державного виконавця відсутні підстави для вилучення обтяження, оскільки станом на 23.01.2023 (дату надання відповіді) виконавчий документ на виконанні у відділі не перебуває. Оскільки згідно інформації наданої Печерським ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) з витягу із ВП - спецрозділ вбачається, що доказів існування незавершених виконавчих проваджень щодо боржника відносно стягувана ПАТ КБ «Надра», які б обумовлювали необхідність залишення в силі накладеного на її майно арешту не надано, відтак, наведені обставини свідчать про відсутність правових підстав зберігати накладений ним арешт на майно Боржника. У судове засідання учасники процесу не з`явились, представник скаржника - адвокат Тимченко Ю.О. надала заяву про розгляд справи у відсутність, вимоги скарги просить задовольнити. Представник фонду гарантування вкладів фізичних осіб Музичук Л. надала письмові пояснення на скаргу, просила залишити скаргу без задоволення з підстав викладених в поясненнях. Відтак, у відповідності до ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного висновку. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Отже, завданням ДВС є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинених таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 2 цього Закону виконавче провадження здійснюється, зокрема, з дотриманням принципів верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності. Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до ст. 74 Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Судом установлено, що згідно даних АСВП (автоматизованої системи виконавчого провадження) встановлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №36362328 із примусового виконання виконавчого листа №2-1706/12 від 04.02.2013 року, який виданий Печерським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» загальної суми заборгованості 101598,46 грн. 05.02.2013 року старшим державним виконавцем Шиян О.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження. 18.03.2013 року державним виконавцем керуючись вимогами п.2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувану. Згідно інформації, викладеної у відповіді Відділу, вбачається, що у відділі стосовно вказаного боржника перебували і інші виконавчі провадження: - ВП № 44566526 із примусового виконання виконавчого листа № 2610/10390/2012 від 10.10.2012 р., який видав Шевченківський районний суд м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Родовід Банк» заборгованості у розмірі 77769,82 грн; - ВП № 24409454 із примусового виконання виконавчого листа 2-3459/10 від 20.10.2010 p., який видав Шевченківський районний суд м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості в розмірі 37409,62 грн. Станом на 23.01.2023 року на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження НОМЕР_2 із примусового виконання виконавчого листа №2610/10390/2012 від 10.10.2012 року, який виданий Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Родовід Банк» загальної суми заборгованості у розмірі 9736,44 доларів США. Як зазначає представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у своїх письмових поясненнях, на момент подання скарги кредитори у зобов`язаннях змінилися і зняття арешту вплине на права нових кредиторів На адресу Відділу листи або довідки від стягувачів, які б свідчили про реальне, фактичне виконання боржником рішення суду не надходили. Також, боржником не подавались підтвердження фактичного виконання рішення суду, сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Також, суд звертає увагу, що скаржник не долучив до матеріалів скарги жодних копій документів по ВП № НОМЕР_2. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (чинної на момент прийняття рішення) виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Згідно зі ч. ч. .1, 2 ст. 50 цього Закону (чинної на момент прийняття рішення) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (чинної на момент прийняття рішення) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна. Отже зняття арешту з майна боржника пов`язується із закінченням виконавчого провадження, а не з поверненням виконавчого документа стягувачу. Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду у постановах від 22 грудня 2021 року у справі № 634/292/21, від 12 серпня 2020 року у справі № 569/17603/18, від 26 квітня 2022 року у справі № 242/4601/20, від 04 листопада 2022 року у справі № 686/6010/14-ц. У зв`язку із наведеним, суд не встановив, а сторона скаржника не довела, що відбулось закінчення виконавчого провадження, де скаржник є боржником, а саме № НОМЕР_2, адже виконавчий лист у відповідності до постанови державного виконавця відділу повернуто стягувачеві без виконання, а тому судом не встановлено підстав для зняття арешту з майна боржника. Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. У зв`язку із викладеним, суд прийшов до переконання про те, що право ОСОБА_1 на розпорядження належним їй майном без будь-яких обтяжень у вигляді арешту, може бути поновлено, зокрема, шляхом виконання виконавчого листа № 2-1706 від 04.02.2013 року (виконавче провадження №36362328) виданий Печерським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» загальної суми заборгованості у розмірі 101 598,46 грн. Враховуючи установлене вище, суд прийшов до переконання про те, що Печерський відділ державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Київ), в межах виконавчого провадження ВП №36362328 діяв відповідно до закону, в межах повноважень, а відтак відсутні правові підстави для задоволення скарги поданої адвокатом Тимченко Юлією Олександрівною в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність Печерського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Київ) щодо відмовити зняти арешт з майна боржника та зобов`язання вчинити дії. У зв`язку із наведеним, суд прийшов до переконання про те, що у задоволенні скарги необхідно відмовити повністю. Керуючись ст. ст. 258, 269,270, 353, 447-452ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги представника скаржника ОСОБА_1 - адвокат Тимченко Юлії Олександрівни на бездіяльність Печерського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Київ) щодо відмовити зняти арешт з майна боржника та зобов`язання вчинити дії - відмовити. Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Остапчук Т.В.