КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-з/824/1383/2023 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

додаткова

23 листопада 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Писаної Т.А.,

розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Мачульного Олександра Івановича щодо ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційними скаргами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Брест-Литовське» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 квітня 2023 року та на додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 травня 2023 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Брест-Литовське» до ОСОБА_1 про стягнення понесених витрат по оплаті комунальних послуг,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 квітня 2023 року в позові відмолено.

Додатковим рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 травня 2023 року стягнуто з ОСББ «Брест-Литовське» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 41 000 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року апеляційні скарги ОСББ «Брест-Литовське» залишено без задоволення, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 квітня 2023 року та додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 травня 2023 року - без змін.

27 жовтня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Мачульний О.І. подав до Київського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить вирішити питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 27 220,80 грн. В заяві про ухвалення додаткового рішення, заявником порушено питання щодо поновленням строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення посилаючись на те, що розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, а тому строк для подання доказів понесення витрат на професійну правову (правничу), має обраховуватись не з дати прийняття рішення суду, а з дати оприлюдення повного тексту постанови Київського апеляційного суду, а саме з 23 жовтня 2023 року.

Заява обґрунтована тим, що відповідно до ст. 141 ЦПК України відповідачем було у відзивах на апеляційні скарги ОСББ «Брест - Литовське», було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правову допомогу і зроблено відповдіну заяву.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення, з огляду на таке.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, 20 липня 2021 року між адвокатом Мачульним О.І. та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Договір про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 3.1. даного договору визначено, що розмір гонорару (винагороди) за надання правової допомоги, визначається Сторонами окремим додатком, який є невід`ємною частиною цього Договору (Додатку № 1 до Договору). Даним додатком встановлюється розмір гонорару (винагороди) адвоката за надання правової допомоги, який може бути як у фіксованому розмірі, так і в погодинній оплаті.

Водночас п. 3.2. даного договору визначено, що сплата гонорару (винагороди) за надання правової допомоги, здійснюється клієнтом протягом 5 днів з моменту отримання акту прийому-передачі послуг, а сплата авансу здійснюється клієнтом протягом 3 днів з моменту підписання договору та/або окремо виставленого адвокатом рахунку.

Згідно з п. 3.4. даного договору за результатами надання правової допомоги складається акт прийому-передачі послуг, який підписується Адвокатом та Клієнтом (уповноваженою особою Клієнта). В акті вказується обсяг наданої правової допомоги і її вартість. Акт передається Клієнту особисто Адвокатом або надсилається Клієнту електронною поштою чи за адресою зазначеною в Договорі. Моментом отримання акту Клієнтом є дата, зазначена в акті або розписці уповноваженої особи Клієнта, повідомленні про вручення рекомендованого або цінного листа з описом поштового відправлення.

З матеріалів справи вбачається, що 29 червня 2023 року та 25 липня 2023 року представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Мачульним О.І. до Київського апеляційного суду подано відзиви на апеляційні скарги ОСББ «Брест - Литовське», в якому представник відповідача порушує питання щодо відшкодування понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції та заявляє (орієнтовний) розрахунок суми судових витарт в розмірі 20 000 грн (а.с. 190 та 197 т. 2).

На підтвердження виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання правової допомоги від 20.07.2021 року, відповідачем сплачено адвокату гонорар в сумі 27 220,80 грн, що підтверджується довідкою № 2-10/23 про оплату послуг адвоката від 26.10.2023 року.

27 жовтня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Мачульний О.І.звернувся до апеляційного суду з заявою, в якій просив долучити до матеріалів справи письмові докази на підтвердження суми судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу.

До клопотання представником відповідача додано договір про надання правової допомоги від 20.07.2021; додаткова угода № 1 до договору про надання правої допомоги; додаткова угода № 2 до договору про надання правої допомоги; акт прийму передачі послуг до договору про про надання правої допомоги; довідка про оплату полуг.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що визначений представником ОСОБА_1 - адвокатом Мачульним О.І. розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, є значно завищеним, з наступних підстав.

За приписами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Разом з тим, відсутність письмових заперечень щодо співмірності заявлених вимог або клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу протилежної сторони не є безумовною підставою для задоволення цих витрат в повному обсязі, з огляду на таке.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом в постанові від 15.09.2021 у справі №924/675/20, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менше, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зазначено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і в пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

Проаналізувавши надані заявником докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, в яких зазначено здійснені адвокатом роботи (послуги), а також застосувавши правові висновки Верховного Суду щодо застосування норм права при вирішенні питання розподілу судових витрат, колегія суддів приходить до висновку, що розмір витрат на правничу допомогу понесених в суді апеляційної інстанції в розмірі 27 220,80 грн не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру; такі витрати не співрозмірні з виконаною роботою під час розгляду апеляційної скарги позивача судом апеляційної інстанції.

На переконання суду визначена договором вартість наданої відповідачу послуги, а саме: аналіз висновків Верховного Суду та інших правових позицій щодо затосування норм правав аналогічних спрорах, а також дослідження законодавства під час написанння відзиву на апеляційні скарги; додатковий гонорар успіху за прийняття ріщшення на користь клієнта, а саме залишення рішення та додаткового рішення в силі; підготовки відзивів на апеляційні скарги, в сумі 27 220, 80 грн не може вважатись співмірною з фактично виконаною адвокатом роботою.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що визначений між адвокатом Мачульним О.І. та Тимощуком О.В. розмір витрат на правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 27 220,80 грн є завищеним.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторін тощо (постанова Верховного Суду від 01.09.2022 №640/16093/21).

Щодо посилань на домовленість про виплатудодатковогогонорару успіху слід зазначити наступне. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) також зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9,00 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000,00 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72) (пункт 5.43 постанови).

Отже, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

За вказаних обставин та з огляду на фактичний об`єм послуг, наданих адвокатським об`єднанням, суд приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу понесених під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції в розмірі - 14 000 грн, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, з урахуванням складності справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 137, 141, 268, 270, 389 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалити у даній справі додаткове судове рішення.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Брест-Литовське» на користь ОСОБА_1 понесені останнім витрати на оплату послуг професійної правничої допомоги у сумі 14 000 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Реквізити учасників справи:

Позивач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Брест - Литовське», 08135, Київська обл, Бучанський р-н, с. Чайки, вул. Печерська, 2, 4, 6, .

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Писана Т.А.