Номер провадження: 22-ц/813/863/23
Справа № 1533/1218/2012
Головуючий у першій інстанції Барановська З. І.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2023 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Южненського міського комунального підприємства «Южтранс» у справі за позовом Южненського міського комунального підприємства «Южтранс» до ОСОБА_1 про стягнення заподіяної матеріальної шкоди та за позовом Южненського міського комунального підприємства «Южтранс» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, на рішення Южного міського суду Одеської області, ухваленого під головуванням судді Барановської З.І. 07 вересня 2020 року у м. Южне Одеської області, -

встановила:

У вересні 2012 року представник Южненського міського комунального підприємства «Южтранс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заподіяної матеріальної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач згідно наказу директора КП «Южтранс» №182 від 27.11.2007 року прийнята на роботу КП «Южтранс» на посаду завідуючою складом з 27.11.2007 року. Між КП «Южтранс» та ОСОБА_1 27.11.2007 року укладений договір про повну матеріальну відповідальність ОСОБА_1 за ввірені їй товаро-матеріальні цінності. Контрольно-ревізійним відділом в м. Южне відповідно до рішень Южного міського суду Одеської області від 17.03.2011 року №4-19/2011 та від 07.04.2011 року №4-26/2011, проведено позапланову ревізію фінансово-господарської діяльності КП «Южтранс» за період з 01.01.2009 року по 31.12.2010 року, якою встановлено ряд порушень. По даному факту прокуратурою м. Южне порушена кримінальна справа та проводиться досудове слідство. Згідно Акту ревізії №120-16/22 від 20.04.2011 року проведеною інвентаризацією фактичної наявності дизельного палива у ОСОБА_1 встановлена нестача за період з 01.01.2009 року по 30.03.2011 року дизельного палива в кількості 835 літрів на суму 5190 грн. згідно закупочних цін на дизельне паливо 2010 року. Проведеною 12.12.2011 року інвентаризацією ввірених ОСОБА_1 товаро-матеріальних цінностей у ОСОБА_1 підтверджена нестача дизельного пального в розмірі 865 літрів на суму 5190 грн. згідно закупочних цін на дизельне паливо 2010 року. У той час, як станом на 01.09.2012 року закупівельна вартість одного літру дизельного палива складає 9,75 грн., що підтверджується бухгалтерською довідкою про закупку пального КП «Южтранс» та копією платіжного доручення про закупку дизельного палива. Таким чином діями ОСОБА_1 позивачу станом на 01.09.2012 року завдана шкода в сумі 8433,75 грн., яка підлягає стягненню з останньою на користь позивача. Згідно заяви ОСОБА_1 від 02.12.2011 року та наказу директора КП «Южтранс» відповідачка ОСОБА_1 звільнена з роботи згідно ст. 38 КЗпП України за власним бажанням з 12.12.2011 року. Але завдану підприємству шкоду вона не відшкодувала і в добровільному порядку відшкодовувати наміру не має. А також разом з позовом позивачем надана до суду заява про поновлення строку позовної давності, оскільки строк позовної давності підприємство пропустило з поважних причин, так як очікує результатів досудового слідства, яке затягнуте у часі не з вини КП «Южтранс».

Крім того, Южненське міське комунальне підприємство «Южтранс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заподіяної матеріальної шкоди, який уточнив в судовому засіданні, мотивуючи свої вимоги тим, що Контрольно-ревізійним відділом в м. Южне відповідно до рішень Южного міського суду Одеської області від 17.03.2011 №4-19/2011 та від 07.04.2011 року №4-26/2011, проведено позапланову ревізію фінансово-господарської діяльності КП «Южтранс» за період з 01.01.2009 року по 31.12.2010 року, якою встановлено ряд порушень та недоліків в роботі відповідача ОСОБА_2 , який на той час займав посаду директора Южненського міського комунального підприємства «Южтранс» та являвся матеріально-відповідальною особою за збереження основних засобів, товарно-матеріальних цінностей та палива. Відповідно п. 2.1 Контракту №17 від 24.10.2007 року з директором Южненського міського комунального підприємства «Южтранс», укладеного між міським головою м. Южне Новацьким В.М. та ОСОБА_2 , останній є відповідальною особою за збереження та раціональне використання майна, переданого підприємству на умовах повного господарського відання. Згідно Акту ревізії №120-16/22 від 20.04.2011 року з вини відповідача ОСОБА_2 підприємству були завдані збитки, а саме без укладення договору на обслуговування автомобіля та акту прийому-передачі ОСОБА_2 передав СПД ОСОБА_3 на автосервіс «Престиж» автомобіль «Тойота» балансовою вартістю 4573,37 грн., який належить підприємству та перерахував кошти на запасні частини для автомобіля в сумі 16285 грн. та за проведення ремонту автомобіля в сумі 3100 грн., а усього 19385 грн. Але по цей час ні автомобіль, ні кошти не повернуті. У зв`язку з чим підприємству завдана шкода на загальну суму 23958,37 грн. Також, відповідно до рішення Южненської міської ради Одеської області №1211-V від 05.112009 року «Про надання згоди Южненської міської ради на списання комунального майна, яке знаходиться на балансі Южненського міського комунального підприємства «Южтранс» підприємству надано дозвіл на списання з балансу екскаватору ЮМЗ-2621, державний номер НОМЕР_1 , балансовою вартістю 18339,34 грн. На підставі вказаного рішення, акту вибраковки, Інспекцією державного технічного нагляду даний екскаватор знятий з обліку у зв`язку зі списанням та вилучений державний номер 09.12.2009 року. Даний екскаватор повинен був проданий, як металевий лом в кількості 4 (чотирьох) тон ВАТ «Вторчермет». Але з вини ОСОБА_2 у подальшому допущена втрата екскаватору. Таким чином, діями ОСОБА_4 завдана матеріальна шкода на суму 18339,34 грн. У період з 01.01.2009 року по 31.12.2010 року були втрачені основні засоби ЮМ КП «Южтранс» 13 одиниць контейнерів для сміття на суму 13 693,33 грн., чим позивачу завдана матеріальна шкода. Також у період з 01.01.2009 року по 31.12.2010 року у порушення п.1.2 Норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 10.02.1998 року №43 з вини ОСОБА_2 невірно визначено базову лінійну норму витрат палива по окремих спеціальних і спеціалізованих автомобілів. У зв`язку з чим, з вини ОСОБА_2 за період з 01.01.2009 року по 31.12.2010 року незаконно зайво списано бензин марки А-80 в кількості 2145,78 літрів на суму 67484,78 грн. в цінах станом на 24.01.2018 року та дизельне паливо в кількості 4357,38 літрів на суму 130509,52 грн. в цінах станом на 24.01.2018 року. Станом на 24.01.2018 року вартість одного літру дизельного палива для ЮМ КП «Южтранс» складала 29,95 грн., а вартість одного літру бензину марки А-80 31,45 грн. Таким чином, завдана матеріальна шкода на загальну суму 197994,30 грн. Крім того, між ЮМ КП «Южтранс» в особі Чабанова В.О. та ЧП «Оазис» в особі ОСОБА_5 був укладений фіктивний договір №348/25 від 01.05.2008 року про надання автотракторної техніки, який був укладений з метою незаконного перерахування грошових коштів на рахунок ЧП «Оазис» та без наміру використання даної техніки, оскільки фактично дана техніка не надавалась та підприємством не використовувалась. За вказівкою ОСОБА_2 на рахунок ЧП «Оазис» безпідставно перераховано 8000 грн. Таким чином, загальна сума завданої шкоди складає 261985,34 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Також, позивачем надана до суду заява про поновлення строку позовної давності, оскільки строк позовної давності підприємство пропустило з поважних причин, так як очікувало результатів досудового слідства, але кримінальна справа на даний час зупинена.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 08.05.2014 року було об`єднано в одне провадження цивільні справи за позовом КП «Южтранс» до ОСОБА_1 про стягнення заподіяної матеріальної шкоди, та за позовом КП «Южтранс» до ОСОБА_2 про стягнення заподіяної матеріальної шкоди.

Рішенням Южного міського суду Одеської області від 07.09.2020 року у задоволенні позовних вимог Южненського міського комунального підприємства «Южтранс» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди було відмовлено.

В апеляційній скарзі представник Южненського міського комунального підприємства «Южтранс» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що надані позивачем докази просто перераховані в оскаржуваному судовому рішенні, однак всупереч положенням п.п. 2, 3 ч. 4 ст. 256 ЦПК України, судом не зазначено ані мотивів відхилення даних доказів, ані мотивованої оцінки аргументів позивача щодо позовних вимог про відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Крім того, судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено у позові одночасно із підстав його необґрунтованості та через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених апелянтом.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів заподіяння ОСОБА_1 позивачу матеріальної шкоди, крім того, КП «Южтранс» строки звернення до суду із позовом до відповідача сплинув 17.11.2011 року, апелянт же звернувся до суду лише 10.09.2012 року.

Сторони про розгляд справи на 07.11.2023 року були сповіщені належним чином, у судове засідання не з`явились.

01.11.2023 року на адресу Одеського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника.

06.11.2023 року на адресу Одеського апеляційного суду від представника Южненського міського комунального підприємства «Южтранс» надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі викладеного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника Южненського міського комунального підприємства «Южтранс» підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для зміни судового рішення є неправильне застосування судом норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.10.2007 року ОСОБА_2 був призначений на посаду директора Южненського міського комунального підприємства «Южтранс» не термін з 24.10.2007 року по 24.10.2008 року, що підтверджується копією контракту №17 від 24.10.2007 року (т.1 а.с.120-122).

24.10.2008 року ОСОБА_2 був призначений на посаду директора Южненського міського комунального підприємства «Южтранс» на термін з 24.10.2008 року по 24.10.2010 року, що підтверджується копією контракту від 24.10.2008 року (т.1 а.с.123-125).

Згідно п. 2.1 трудових контрактів, ОСОБА_2 зобов`язано здійснювати оперативне керівництво підприємством відповідно до діючого законодавства, Статуту підприємства та забезпечувати ефективну та стабільну роботу усіх структурних підрозділів підприємства, тощо.

ОСОБА_1 була прийнята на роботу завідуючою складом Южненського міського комунального підприємства «Южтранс» з 27.11.2007 року з випробувальним строком 30 днів, що підтверджується копією наказу №162к від 27.11.2007 року (т.1 а.с.8).

27.11.2007 року між ЮМКП «Южтранс» та ОСОБА_1 був укладений договір про повну матеріальну відповідальність ОСОБА_1 за ввірені їй товаро-матеріальні цінності (т.1 а.с.10,т.2 а.с.52).

01.05.2008 року між ЮМ КП «Южтранс» в особі ОСОБА_2 та ЧП «Оазис» в особі ОСОБА_5 був укладений договір №348/25 про надання автотракторної техніки (т.1 а.с.97-97зв).

Позивач вважає, що даний договір був укладений з метою незаконного перерахування грошових коштів на рахунок ЧП «Оазис» та без наміру використання даної техніки, оскільки фактично дана техніка не надавалась та підприємством не використовувалась, та незважаючи на вказане, за дорученням ОСОБА_2 на рахунок ЧП «Оазис» безпідставно було перераховано 8000 грн. ( т.1 а.с.98).

Наказом від 13.10.2010 року №89 на підприємстві була призначена комісія для проведення інвентаризації та передачі інвентаризаційних матеріальних залишків станом на 14.10.2010 року у зв`язку з виходом із чергової відпустки зав. складом ОСОБА_1 (т.1 а.с.52).

Після виходу з відпустки ОСОБА_1 прийняла палива на суму 5406,75 грн., що підтверджується копіями акту прийому передачі матеріальних цінностей від 14.10.2010 року, відомостями про залишок від 14.10.2020 року (т.1 а.с.51-55).

З розпорядження міського голови «Про надання щорічної відпустки з наступним звільненням» від 20.10.2010 року №05-02-114к вбачається, що ОСОБА_2 була надана щорічна відпустка з 22.10.2010 року по 21.11.2010 року з наступним звільненням у зв`язку із закінченням строку дії контракту (т.1 а.с.107,126).

Відповідно до акту звірки станом на 01.11.2010 року було виявлено факт заборгованості ЧП ОСОБА_3 перед підприємством на суму 19385 грн. (т.1 а.с.109,115).

Листом від 02.11.2010 року ЧП ОСОБА_3 повідомив, що сума 19385 грн. була витрачена на ремонт автомобіля Тойота, із зазначенням проведених ремонтних робіт (т.1 а.с.116).

29.03.2011 року наказом №34 директора ЮМ КП «Южтранс» ОСОБА_6 була створена комісія з інвентаризації основних засобів та інших ТМЦ, що закріплені за підприємством станом на 30.03.2011 року, у зв`язку із порушенням кримінальної справи №1 від 28.01.2011 року по факту правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191 КК України (т.1 а.с.199).

Під час проведення інвентаризації було виявлено нестачу: шин у кількості 2 шт. на суму 5000 грн., дизтоплива в об`ємі 865 л. на суму 5190 грн., автомобіля Тойота №499-58 ОК у кількості 1 шт. на суму 4572,37 грн., екскаватора ЮМЗ-6 1 шт. на суму 18339,34 грн., контейнера мус.пластм. б/у 1100л 1 шт. на суму 1113,50 грн., контейнера мус.пластм. 1100л Zulo 45 шт. на суму 56250 грн., контейнера мус.пластм. 770л Zulo 34 шт. на суму 37768,34 грн., контейнера мус.пластм. 1100л Zulo 10 шт. на суму 15000 грн., контейнера мус. V-0,8м3 20 шт. на суму 15833,34 грн., контейнера мус.пластм. б/у 7700л 2 шт. на суму 1410,36 грн. (т.1 а.с.200, 206).

З цього приводу ОСОБА_2 30.03.2011 року надана пояснювальна, у якій останній пояснив, що екскаватор був списаний на підставі рішення сесії Южненської міської ради та був переданий ВАТ «Вторчермет» для утилізації на підставі договору, автомобіль Тойота перебуває на ремонті СТО «Престиж» на підставі договору, контейнера знаходиться на базі відпочинку в с. Коблево відповідно договорів, гроші за колеса були сплачені та їх повинні поставити до кінця 2010 року, та у зв`язку зі звільненням у жовтні 2010 року повивач не міг пояснити причину їх не поставки, топлива у кількості 865 л. він не отримував і за його отримання не розписувався. Підпис про отримання не його, про що він повідомив прокурора та здав зразки свого підпису (т.1. а.с.211).

Стосовно шин ОСОБА_1 було надано письмові пояснення від 20.04.2011 року, в яких остання зазначила, що вартість шин у кількості 2 шт. була сплачена ще в грудні 2009 року на суму 5000 грн., а надійшли вони лише 30.03.2011 року від ОСОБА_3 , що підтверджується актом здачі-приймання від 30.03.2011 року (т.1 а.с. 212-213).

Контейнері у кількості 60 шт. були передані в оренду або тимчасове зберігання (т.1 а.с.214).

Рішенням Южненської міської ради від 05.11.2009 року було дозволено директору ЮМКП «Южтранс» списати майно, а саме: екскаватор ЮМЗ-ЄО-262 (т.1 а.с.218), про що був складений відповідний акт списання (т.1 а.с.219-219зв).

Щодо дизтоплива ОСОБА_1 пояснила, що директором ОСОБА_2 були не додані талони на 865 л. дизпалива відповідачці - в об`ємі 525 л. на суму 3150 грн., та ОСОБА_7 на період її відпустки в об`ємі 340 л. на суму 2040 грн. (т.1 а.с.223).

Щодо затвердження норм витрат палива, то наказом від 26.03.2008 року №42 затверджувались зміни норм витрат у зв`язку з раціональним використанням палива, а також наказом від 08.01.2009 року №8, оскільки у зв`язку із підвищенням температури повітря вище 0 градусів Цельсія на протязі 3 діб збільшуються витрати палива на 5% (т.1 а.с.232-235).

Наказом директора ЮМКП «Южтранс» №119 від 01.12.2011 року було призначено провести передачу-інвентаризаційних залишків товарно-матеріальних цінностей на складі підприємства станом на 09.12.2011 року (т.1 а.с.14).

На підставі даного наказу 12.12.2011 року була проведена інвентаризація (т.1 а.с.15-20).

З відомостей про залишок станом на 09.12.2011 року вбачається, що зав. складом ОСОБА_1 передала, а головний інженер ОСОБА_8 прийняв та зазначив, що по рахунку №203 на 09.12.2011 року залишок дизельного палива становить1595 літрів, а фактично передано талонами 730 літрів. Крім того, по рахунку № НОМЕР_2 на 17.11.2011 року виявлена недостача дизельного палива у кількості 865 літрів на суму 5190 грн. (т.1 а.с.21-23).

Згідно Акту позапланової ревізії фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Южтранс» №120-16/22 від 20.04.2011 року, за період з 01.01.2009 року по 31.12.2010 року за результатами вибіркової інвентаризації встановлено фактичну відсутність основних засобів на суму 150287,25 грн. та товарно-матеріальних цінностей на суму 10190 грн., а саме: відсутність на території підприємства а/м Тойота балансовою вартістю 4572,37 грн.; відсутність (нестачу) на території підприємства екскаватору ЮМЗ балансовою вартістю 18339,34 грн.; відсутність (нестачу) на території підприємства контейнерів для сміття кількістю 112 штук на суму 127375,54 грн.; відсутність (нестачу) на території підприємства шин в кількості 2 шт. на суму 500 грн.; відсутність (нестачу) дизтоплива в кількості 865 л. на суму 5190 грн. (а.с.101-106,127-132).

Згідно наказу директора КП «Южтранс»№109-к від 12.12.2011 року, ОСОБА_1 була звільнена з роботи згідно ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (т.1 а.с.24-25).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались у даній справі, судом першої інстанції вірно зазначено, що статтею 138 КЗпП України прямо встановлено, що для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 130 КЗпП України, обов`язковими умовами настання матеріальної відповідальності працівника є: 1) пряма дійсна шкода; 2) протиправна поведінка працівника; 3) вина в діях чи бездіяльності працівника; 4) прямий причинний зв`язок між протиправною і винною дією чи бездіяльністю працівника і шкодою, яка настала.

Під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов`язків, грошові виплати.

Протиправна поведінка працівника - це поведінка працівника, який не виконує чи неналежним чином виконує трудові обов`язки, передбачені приписами правових норм, трудовими договорами, наказами та розпорядженнями підприємств, установ та організацій. Формами протиправної поведінки працівника є протиправна дія чи протиправна бездіяльність.

Обов`язковою умовою притягнення працівника до матеріальної відповідальності є вина. Згідно положень КЗпП України, матеріальна відповідальність працівника настає тільки за наявності його вини в заподіянні підприємству, установі, організації майнової шкоди. Вина працівника - це його психічне ставлення до вчинюваної дії чи бездіяльності, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності. Отже, працівник визнається винним у заподіянні шкоди, якщо протиправне діяння вчинене ним умисно або з необережності (за винятком випадків, коли шкоду нанесено джерелом підвищеної небезпеки).

У трудовому праві діє презумпція відсутності вини працівника, а тому обов`язок доведення вини працівника у спричинені підприємству шкоди, покладається саме на роботодавця, тобто у даному випадку на позивача.

Причинний зв`язок між протиправною і винною дією чи бездіяльністю працівника і майновою шкодою, яка сталася, повинен бути прямим (безпосереднім). Прямий зв`язок - це такий, за якого майнова шкода безпосередньо, з неминучістю випливає з дій чи бездіяльності працівника. У будь-якому разі працівник повинен нести матеріальну відповідальність лише за ту частину шкоди, яка безпосередньо випливає з його дій чи бездіяльності.

Таким чином, відсутність підстав чи однієї з обов`язкових умов матеріальної відповідальності звільняє працівника від обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

З роз`яснень, викладених в абз. 2 п. 3 постанови ПВСУ від 29.12.1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» вбачається, що виходячи з вимог ст. 15 ЦПК України, суд у кожному випадку зобов`язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП України залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з`ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов`язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність у матеріалах справи належних доказів того, що саме неправомірними діями ОСОБА_1 було заподіяно матеріальну шкоду позивачу, та про недоведеність факту порушення відповідачем своїх обов`язків, визначених посадовою інструкцією, оскільки позивачем не надано судам першої та апеляційної інстанцій, у якості підтвердження доводів позову, Книги обліку приходу, зберігання та видачі талонів на дизтопливо та інших доказів на підтвердження не постановки ОСОБА_1 на облік цих талонів.

Кримінальне провадження щодо відповідача ОСОБА_1 або по факту розкрадення матеріальних цінностей не порушувалось.

Аналогічно не містять матеріали справи і доказів того, що саме неправомірними діями ОСОБА_2 було заподіяно матеріальну шкоду підприємству, його вини у заподіянні такої шкоди, та порушення відповідачем своїх обов`язків. Як вірно зазначено судом, останній робочий день ОСОБА_2 був 21.10.2010 року, звільнення відбулось 21.11.2010 року в день закінчення відпустки, а інвентаризація була проведена 20.04.2011 року, тобто через чотири місяці після його звільнення.

ОСОБА_2 не був притягнутий до кримінальної відповідальності, оскільки порушене за заявою позивача у відношенні ОСОБА_2 за ч. 2 ст.191 КК України кримінальне провадження №15 від 28.09.2011 року було зупинено на підставі ст. 206 ч. 3 КПК України (редакція 1960) у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила злочин.

Згідно вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст. 77-80 ЦПК України.

Нормами статті 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вказані положення, колегія суддів зазначає, що на обґрунтування позиції та доводів позивача, жодних доказів Южненським міським комунальним підприємством «Южтранс» подано не було, а відповідно існування обставин, які зазначені у позовній заяві, належними та допустимими доказами не підтверджено.

Таким чином, проаналізувавши всі докази по справі, оцінивши їх в сукупності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необґрунтованість пред`явлених позивачем вимог, оскільки останнім не надано належних доказів на підтвердження факту наявності вини відповідачів у виявленій нестачі товарно-матеріальних цінностей, факту неналежного виконання останніми своїх посадових обов`язків, у зв`язку із чим правових підстав для покладення матеріальної відповідальності на відповідачів, як і стягнення з них матеріальної шкоди, суд не вбачав.

Колегією суддів встановлено та підтверджується матеріалами справи, що доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Однак, дійшовши вірного висновку про недоведеність та необґрунтованість заявлених Южненським міським комунальним підприємством «Южтранс» позовних вимог, суд першої інстанції зазначив у оскаржуваному судовому рішенні про відмову у позові одночасно із підстав його необґрунтованості та через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Загальна позовна давність установлена тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Виходячи з вимог ст. 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. А отже, відмова в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права не потребує зазначення у рішенні суду висновку щодо вирішення питання спливу позовної давності як додаткової підстави для відмови в задоволенні позову.

У даному випадку судом першої інстанції встановлено відсутність порушення прав та інтересів Южненського міського комунального підприємства «Южтранс», що свідчить про відсутність підстав для застосування строків позовної давності.

При викладених обставинах колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог, однак частково неправильно застосував норми процесуального права, у зв`язку із чим мотивувальна частина рішення Южного міського суду Одеської області від 07.09.2020 року підлягає зміні, шляхом виключення посилання на пропуск позивачем строків позовної давності. В іншій частині судове рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Южненського міського комунального підприємства «Южтранс» задовольнити частково.

Рішення Южного міського суду Одеської області від 07 вересня 2020 року змінити шляхом виключення з мотивувальної частини судового рішення посилання на пропуск Южненським міським комунальним підприємством «Южтранс» строків позовної давності для звернення до суду із даними позовами.

В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 22 листопада 2023 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе