Єдиний унікальний номер 341/1158/22
Номер провадження 2/341/37/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Васильцової Г.А., секретарі Габлей А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Галицького районного суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 143 у розмірі 764 258,23 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 11 463,87 грн.

Позов обґрунтований тим, що 28 лютого 2007 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір за яким відповідач отримав кредит в розмірі 100000 грн. 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги за кредитним договором в формі кредитної лінії №143 від 28.02.2007 року. Станом на 08.08.2022 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 764 258,23 гривні, яка складається з: 209 842,84 грн. заборгованість за кредитом; 531 350,87 грн. - заборгованість по відсоткам; 23 064,52 грн. заборгованість за комісією. У зв`язку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 764 258,23 гривень та судові витрати в розмірі 11 463,87 гривень.

Ухвалою суду від 13.09.2022 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Протокольною ухвалою суду від 03.11.2022 року відкладене судове засідання.

Ухвалою суду від 21 листопада 2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 13 грудня 2022 року відкладено розгляд справи.

10 січня 2023 року на адресу суду надійшли письмові пояснення на позовну заяву у якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» у повному обсязі посилаючись на те, що позивач в порушення вимог чинного законодавства, нарахував відповідачу проценти та комісію за обслуговування кредиту після направлення позовної вимоги про дострокове погашення кредиту, а саме за період з 28.02.2007 року по 08.08.2022 року, які склали суму в розмірі 209 842,84 за кредитом; 531 350, 87 грн. за процентами та 23064,52 грн. за комісією.

09 лютого 2023 року на електронну адресу суду надійшло клопотання від представника позивача - адвокат Проценко М.М., згідно якого останній просив не брати до уваги письмові докази, додані до письмових пояснень представника відповідача адвоката Бойчук Я.В.

Ухвалою суду від 09 лютого 2023 року відкладено розгляд справи та зобов`язано ТОВ « Кредитні ініціативи» надати кредитну справу в формі кредитної лінії № 143 від 28.02.2007 року, який був укладений між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_1 28 лютого 2007 року, а також повний розрахунок заборгованості із зазначенням усіх даних погашення кредиту ОСОБА_1 за кредитним договором в формі кредитної лінії № 143 від 28.02.2007 року, який був укладений між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_1 28 лютого 2007 року.

14 березня 2023 року на адресу суду надійшла заяві від представника відповідача - адвоката Бойчук Я.В. про застосування наслідків пропуску строку позовної давності.

Ухвалою суду від 14 березня 2023 року відкладено розгляд справи та зобов`язано повторно ТОВ «Кредитні ініціативи» надати кредитну справу в формі кредитної лінії № 143 від 28.02.2007 року, який був укладений між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_1 28 лютого 2007 року, а також повний розрахунок заборгованості із зазначенням усіх даних погашення кредиту ОСОБА_1 за кредитним договором в формі кредитної лінії № 143 від 28.02.2007 року, який був укладений між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_1 28 лютого 2007 року.

Ухвалою суду від 12 квітня 2023 року відкладено розгляд справи та зобов`язано повторно ТОВ «Кредитні ініціативи» надати вищезгадану кредитну справу, а також попереджено про застосування наслідків передбачених ч. 10 ст. 84 ЦПК України.

11 травня 2023 року на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_1 , згідно якої відповідач повідомляє про те, що нею не вносилися кошти на погашення кредиту, ні 17.04.2014 року, ні 24.04.2017 року, останній платіж по кредиту був здійснений 2008 року.

Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово вчасно та належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом із повідомленням, а також на офіційну електронну адресу ТОВ «Кредитні ініціативи». В матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити.

В судове засідання відповідачка та її представник не з`явилися, до канцелярії суду надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках.

Частиною 2 ст. 43 ЦПК України серед іншого визначено, що учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно ч. 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ч. ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов`язалось передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», а ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк», зобов`язалось відступити ТОВ « Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами.

06.09.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Судом встановлено, що, 28.02.2007 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та відповідачем укладено кредитний договір № 143, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 100000 грн., зі сплатою 15,5% річних, кінцевий термін повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 20.02.2017 року, а відповідач зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням і погасити заборгованість по кредиту перед банком відповідно до розробленого графіку погашення (додаток № 1 до Договору).

Відповідно до договору про внесення змін №1 від 10.04.2007 року до кредитного договору банк встановив позичальнику кредит в сумі 115 000,00 грн. та новий графік погашення кредиту. Відповідно до договору про внесення змін №2 від 11.10.2007 року до кредитного договору банк встановив позичальнику кредит в сумі 149 000,00 грн. та новий графік погашення кредиту. Договором про внесення змін №4 від 07.03.2008 року до кредитного договору банк встановив позичальнику кредит в сумі 250 000,00 грн. та новий графік погашення кредиту з кінцевою датою погашення 20.02.2017 року. /а.с. 11-17/.

Кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, погоджено умови надання кредиту, умови повернення кредитних коштів, сплата процентів, комісій, інше.

Позивач зазначає, що умови кредитного договору відповідачем виконувались не належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість.

В обґрунтування розміру заборгованості позивачем наданий розрахунок за кредитним договором № 143 від 28.02.2007 року ОСОБА_1 , згідно якого станом на 08.08.2022 року заборгованість складає 764 258,23 грн., що складається з: 209 842,84 грн. за кредитом, 531 350,87 грн. - за відсотками та 23 064,52 грн. - за комісією.

Із зазначеного розрахунку вбачається, що початок періоду розрахунку заборгованості починається із 28.02.2007 року. Наступною датою за графіком в розрахунку вказаний період з 17.12.2012 року по 01.08.2022 року. Таким чином розрахунок заборгованості за період із 2007 року по 2012 рік відсутній та не відображений у зазначеному документі.

Ухвалами суду від 09.02.2023 року, 14.03.2023 року, 12.04.2023 року у позивача витребовувалась кредитна справа в формі кредитної лінії № 143 від 28.02.2007 року, за договором який був укладений між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_1 28 лютого 2007 року, а також повний розрахунок заборгованості із зазначенням усіх даних погашення кредиту ОСОБА_1 за кредитним договором. Зазначені ухвали отримані представником позивача 23.02.2023 року; 30.03.2023 року; 28.04.2023 року відповідно, про що свідчать поштові повідомлення про вручення, які повернулись на адресу суду /а.с. 138; 152; 162/. Але позивач ухилився від виконання ухвали суду, витребувані документи суду не надані, підстави невиконання ухвали суду не повідомлені. Про наслідки невиконання ухвали суду про витребування доказів, передбачені ст. 84 ЦПК України позивач повідомлений.

Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

У відповідності до ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Необхідності дослідження саме первинних документів в справах щодо стягнення кредитної заборгованості висловлена у Постанові Верховного Суду (у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду) від 30.01.2018 по справі №161/16891/15-ц.

В обґрунтування позовних вимог позивачем надано суду: кредитний договір № 143 від 28.02.2007 року, договори про внесення змін до кредитного договору, договір про відступлення прав вимоги та розрахунок заборгованості, який у свою чергу, не містять розрахунку заборгованості за період із 28.02.2007 року по 17.12.2012 року.

Представником відповідача суду надано рішення Галицького районного суду від 23.10.2009 року /а.с. 109, 110/, яким позовну заяву Акціонерного комерційного промислово - інвестиційного банку в особі філії «Відділення Промінвестбанк» м. Бурштин до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про звернення стягнення за договором кредиту на предмет іпотеки-нежитлову будівлю задоволено частково, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в формі кредитної лінії № 143 та додаткових угод № 1 від 10.04.2007 року, № 2 від 11.10.2007 року, № 3 від 17.01.2008 року, № 4 від 07.03.2008 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно іпотечного договору від 28.02.007 року - на нежитлову будівлю, магазин загальною площею 112, 7 кв. м., який розташований в АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 .

Таким чином, із змісту зазначеного рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області встановлено, що між Акціонерним комерційним промислово - інвестиційним банком в особі філії «Відділення Промінвестбанк» м. Бурштин та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено кредитний договір у формі кредитної лінії та додаткові угоди згідно з якими позивач надав відповідачу 250000 гривень кредиту із сплатою відсотків за користування кредитом за ставкою відсотків річних. Виконання зобов`язання за кредитним договором забезпечено іпотекою майна згідно з договором від 28.02.2007 року.

Крім зазначеного вище рішення, представником відповідача надано суду лист Галицького ВДВС Івано-Франківської області від 22.12.2022 року; відомості з автоматизованої системи виконавчих проваджень; протокол проведення прилюдних торгів; акт про проведені прилюдні торги арештованого майна (а.с. 109-115)

Із зазначених документів, наданих представником відповідача судом встановлено, що для забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором, 28.02.2007 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Галицького районного нотаріального округу Коробчук М.В., за умовами якого ОСОБА_2 передав в іпотеку ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» належне йому на праві власності майно, а саме: нежитлову будівлю магазину, загальною площею 112,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, Галицьким районним судом Івано-Франківської області було видано виконавчий лист, який АТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» пред`явило до примусового виконання до Галицького районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області. 22.01.2010 року головним державним виконавцем Прунько І.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №18574893, що підтверджується листом Галицького відділу ДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області від 22.12.2022 року №24789 та відомостями з автоматизованої системи виконавчих проваджень /а.с.111-113/.

В ході даного виконавчого провадження вищевказаний предмет іпотеки було реалізовано на прилюдних торгах 30.08.2013 року за ціною 136 200,00 грн., що підтверджується протоколом №15/066/12-І-1 проведення прилюдних торгів від 30.08.2013 року /а.с. 114/ та актом про проведені прилюдні торги арештованого майна від 30.08.2013 року /а.с.115/.

27.12.2013 року вищевказане виконавче провадження №18574893 було закінчено у зв`язку із повним виконанням рішення суду /а.с.113/.

Із зазначеного вбачається, що звернувши стягнення на предмет іпотеки банк частково задовольнив свої вимоги за кредитним договором № 143 від 28.02.2007 року.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18) зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не у повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Згідно довідки Галицького районного суду Івано-Франківської області від 09.02.2023 року, цивільна справа № 2-660/2009 за позовом Акціонерного комерційного промислово - інвестиційного банку в особі філії «Відділення Промінвестбанк» м. Бурштин до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про звернення стягнення за договором кредиту № 143 від 28.02.2007 року на предмет іпотеки-нежитлову будівлю надійшла до Галицького районного суду 22.07.2009 року /а.с. 142/.

Таким чином за кредитним договором № 143 від 28.02.2007 року із 22.07.2009 року (звернення із позовом про дострокове стягнення кредиту) змінено порядок, умови і строк дії зазначеного договору. Та із зазначеної дати, а саме 22.07.2009 року право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося.

У зв`язку із не виконанням ухвал суду про витребування доказів, відсутністю у наявному в матеріалах справи розрахунку за кредитним договором № 143 від 28.02.2007 року відомостей за період із 2007 року по 2012 рік, суд позбавлений можливості з`ясувати суму заборгованості за тілом кредиту, відсотками та комісією станом на 22.07.2009 року з урахуванням виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, можливих виплат боржника за кредитом, та/або зробити певні розрахунки самостійно.

Таким чином, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, сума заборгованості, яку просить стягнути позивач матеріалами справи не підтверджується.

Зробити свій розрахунок суд позбавлений можливості за наведених вище підстав.

Вирішуючи питання щодо застосування строків позовної давності на застосуванні яких наполягає відповідач, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Частинами 4, 5 статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», звернув увагу судів, що, установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Отже, відмовляючи у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності, суд має встановити обґрунтованість позовних вимог, належним чином мотивувати свої висновки. Так, у випадку обґрунтованості позовних вимог, суд може відмовити у їх задоволенні у зв`язку з пропуском строку позовної давності. У випадку недоведеності позову суд відмовляє у його задоволенні саме з цих підстав, а не застосовує наслідки пропуску позовної давності.

Враховуючи що позовні вимоги позивачем не доведено, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову, наслідки пропуску позовної давності не застосовуються.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 223, 247, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його складення, апеляційної скарги.

Дата складення рішення суду 22.05.2023 року.

Суддя Ганна ВАСИЛЬЦОВА