Провадження № 2/752/5533/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15.09.2023 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

за участю секретаря - Ящука Д.О.,

розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,

в с т а н о в и в:

позивач КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» звернулося до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 і споживачем послуг, які надає позивач. Також є власником особового рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ). Вказаний будинок знаходиться на балансі та обслуговуванні у позивача. Між сторонами встановилися зобов`язальні правовідносини з приводу надання послуг з утримання будинку і прибудинкових територій. Відповідачем не було укладено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з КК «ЦКС». Позивач вказує, що відповідач не сплачує плату за надані послуги, у зв`язку з чим виникла заборгованість з оплати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період із 01.04.2019 по 01.04.2023 в загальному розмірі 15 477 грн 45коп. Відповідач зазначену заборгованість в добровільному порядку не сплачує, в зв`язку з чим позивач вимушений просить стягнути вказану заборгованість в примусовому порядку.

Ухвалою Голосіївського районного суд у м. Києва від 20 червня 2023 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач заперечує надання позивачем послуг з утримання будинку, та просить суд відмовити у задоволенні позову у зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю заявлених вимог Також відповідач вказав на наявність спору між сторонами щодо неналежного надання послуг позивачем мешканцям будинку АДРЕСА_2 , на підтвердження зазначеного надав суду копії скарг, адресованих Підприємству. Крім того, відповідач зазначає про неправомірність нарахування позивачем тарифів за утримання багатоквартирним будинком.

На момент розгляду справи відповідач заперечень проти розгляду справи у спрощеному провадженні від відповідача не надходило.

На підставі положень статей 274-279 ЦПК України та з урахуванням відсутністю заперечень відповідача, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_2 , ввійшов до державного житлового фонду, був віднесений до комунальної власності територіальної громади міста Києва та переданий ю сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації.

КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» є балансоутримувачем житлового фонду та приступило до утримання й обслуговування переданого підприємству майна та безпосередньо надавало послуги з утримання будинків та споруд і прибудинкових територій.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек за № 330181369 від 25.04.2023 ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 , розмір частки .

У матеріалах справи відсутні докази про укладення між сторонами договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Оскільки договір про утримання будинку між сторонами не укладено у відповідності до ст. 633 ЦК України діє уніфікований публічний договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджений Постановою КМУ від 20.05.2009 № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій».

На підставі наведених положень у відповідача виник перед позивачем обов`язок по сплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

Проте відповідач заперечує надання позивачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. З приводу зазначеного ОСОБА_1 неодноразово звертався до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» із скаргами, у яких зазначав про неналежне надання позивачем послуг та обов`язок здійснити перерахунок таких послуг. Вказані скарги залишені без відповіді.

З 10.06.2018 Законом України від 09.11.2017 «Про житлово-комунальні послуги визначено нову класифікацію житлово-комунальних послуг та визначено послугу з управління багатоквартирним будинком, ціна на яку визначається за згодою сторін і не підлягає державному регулюванню.

З метою приведення у відповідність до чинного законодавства України розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06.06.2017 р. № 668 визнано таким, що втратило чинність відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 25.07.2019 р. № 1317 «Про визнання таким, що втратили чинність, деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління регулюються Законом України від 14.05.2015 «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», відповідно до якого встановлено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками, включаючи визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком.

За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку.

У житлових будинках, у яких співвласниками не вибрано управителя та не створено ОСББ, виконавчий орган місцевої ради зобов`язаний оголосити і провести такий конкурс у тримісячний строк з дня отримання протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку із проханням призначити управителя. Рішення щодо цього питання вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50% загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку.

За таких умов, ціна на послугу з управління багатоквартирним будинком визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу.

Якщо співвласники багатоквартирного будинку не скористалися зазначеними правами, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зберігає чинність раніше укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, предметом якого є забезпечення суб`єктом господарювання надання цих послуг.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що мешканці будинку АДРЕСА_2 визначились з управителем будинку, відтак суд позбавлений можливості визначити на підставі яких тарифів повинно було здійснюватися надання послуг КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду» та належність надання відповідних послуг.

Згідно зі статтями 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язки виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Згідно ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Згідно з п. 5, п. 12 ч. 3 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами;надавати виконавцю комунальних послуг або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів спожитих послуг, показання наявних приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку, в порядку та строки, визначені договором.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу положень ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)

На підставі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Тобто, з огляду на зазначені вище норми чинного законодавства обов`язок у споживача оплатити послуги виникає з наявності факту надання таких послуг та їх споживання.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом

Положеннями ч. 1 статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач заперечує факт надання позивачем повного переліку житлово-комунальних послуг, які включені до складової тарифу на послуги з утримання будинку, а отже в даному випадку, такі обставини підлягають доказуванню.

Судом не встановлені обставини, за яких відбувалося неповне надання послуг позивачем відповідачу, про яке заявив сам позивач. Не встановлено, якими доказами окрім тверджень самого позивача підтверджується надання повного обсягу житлово-комунальних послуг позивачем, їх вартості, які входять до заявленого позивачем періоду. Враховуючи, що відповідач заперечує надання йому житлово-комунальних послуг, встановленню підлягає дійсний обсяг наданих послуг.

Матеріали справи не містять доказів фактичного надання послуг з утримання будинку.

Позивач, на виконання свого процесуального обов`язку, і за наявності заперечень відповідача, викладених у відзиві щодо фактичного надання послуг, не надав суду належних, і неспростовних доказів на підтвердження своєї позиції, а саме, доказів щодо надання відповідачу інформації про надані комунальні послуги, їх перелік, вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості, а також доказів саме надання таких послуг, враховуючи, що це також заперечується відповідачем.

Суд зазначає, що лише сама наявність розрахунку заборгованості , у урахуванням її заперечення відповідачем, не може слугувати доказом наявності у відповідача перед позивачем заборгованості саме в заявленому розмірі та не підтверджує надання позивачем відповідачу житлово - комунальних послуг, зокрема послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Також суд зазначає, що матеріали цивільної справи не містять жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини, на які посилається позивач.

Ураховуючи викладене, зважаючи на відсутність в матеріалах справи доказів, які підтверджують факт надання житлово-комунальних послуг, їх переліку, виду, обсягу, вартості, зважаючи на заперечення відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не можуть бути задоволені в зв`язку з їх недоведеністю та необґрунтованістю.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати не підлягають відшкодуванню відповідачем.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя