ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/1033/21Головуючий у 1-й інстанції Ромазан Л.С.
Провадження № 22-ц/817/443/23 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

Головуючої - Шевчук Г.М.

Суддів - Дикун С. І., Храпак Н. М.,

за участі секретаря - Дідух М.Є.

та сторін - представниці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Степанової О.В., представника ОСОБА_3 - адвоката Кметика Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №606/1033/21 за апеляційною скаргою представниці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Степанової Олени Вікторівни на ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 13 березня 2023 року, ухвалену суддею Ромазан Л.С., повний текст ухвали складено 17 березня 2023 року, за заявою представника ОСОБА_3 адвоката Кметика Ярослава Степановича, заінтересовані особи Теребовлянський відділ державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Здолбунівський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області, про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2023 року представник боржника ОСОБА_3 адвокат Кметик Я.С. звернувся до суду з заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Обґрунтовуючи вимоги заяви, заявник посилається на те, що Теребовлянським районним судом Тернопільської області видано виконавчі документи - виконавчий лист № 606/1033/21 від 06.07.2022 року, виконавче провадження НОМЕР_2 та виконавчий лист № 606/1033/21 від 06.07.2022 року, виконавче провадження №69362958 про встановлення відповідно ОСОБА_2 , ОСОБА_1 побачень із внуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вважає, що наявні підстави для визнання судом, який видав виконавчі листи у справі № 606/1033/21 такими, що не підлягають виконанню, відповідно до вимог статті 432 ЦПК України з огляду на наступне.

08 липня 2022 року Теребовлянським відділом державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано - Франківськ) відкрито два виконавчі провадження з примусового виконання двох виконавчих листів Теребовлянського районного суду Тернопільської області № 606/1033/21 від 06 липня 2022 року про встановлення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 побачення з внуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , побачення.

26 квітня 2022 року Тернопільським міськрайонним судом в справі № 607/1662/21 ухвалено рішення, яким вирішено відібрати неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батька ОСОБА_3 та повернути її для проживання разом із матір`ю ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

04 січня 2023 року рішення Тернопільського міськрайонного суду від 26.04.2022 року в справі № 607/1662/21 про відібрання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батька ОСОБА_3 та повернення її для проживання разом із матір`ю ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 було виконане, що підтверджується актом державного виконавця від 04.01.2023 року.

05 січня 2023 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано - Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавче провадження № 68912674 було закінчене.

У зв"язку із наведеним з 04 січня 2023 року неповнолітній ОСОБА_4 проживає разом із своєю матір`ю ОСОБА_5 , що в свою чергу робить неможливим ОСОБА_3 виконати рішення Теребовлянського районного суду в справі № 606/1033/21.

Оскільки неповнолітній ОСОБА_4 проживає разом із своєю матір`ю ОСОБА_5 , тому вказана обставина свідчить про неможливість виконувати зазначене судове рішення ОСОБА_3 .

Зважаючи на такі обставини, відпала матеріальна умова для виконання даних виконавчих документів і обов`язок, як боржника, виконувати рішення суду, та фактичної відсутності у заявника дитини, що є підставою для звернення до суду з цією заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 13 березня 2023 року визнано виконавчий лист Теребовлянського районного суду Тернопільської області у цивільній справі №606/1033/21, виданий 06 липня 2022 року стягувачу ОСОБА_1 , у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, про встановлення способу участі у вихованні онука та усунення перешкод у побаченнях з онуком (виконавче провадження № 69362958), таким, що не підлягає виконанню повністю.

Визнано виконавчий лист Теребовлянського районного суду Тернопільської області у цивільній справі №606/1033/21, виданий 06 липня 2022 року стягувачу ОСОБА_2 , у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, про встановлення способу участі у вихованні онука та усунення перешкод у побаченнях з онуком (виконавче провадження № 69362842), таким, що не підлягає виконанню повністю.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Степанова О.В. просить змінити резолютивну частину ухвали, а саме зазначивши, що спірний виконавчий лист не підлягає виконанню повністю з 04 січня 2023 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що добровільно боржник не виконував рішення суду і обов`язок боржника було припинено виключно в зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про відібрання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 від батька ОСОБА_3 та повернення її для проживання разом із матір`ю ОСОБА_5 . Оскільки рішення суду було виконане 04 січня 2023 року то і виконавчі листи не підлягають виконанню саме з 04 січня 2023 року.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

У судовому засіданні представниця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Степанова О.В., вказує, що апеляційну скаргу підтримує повному обсязі із мотивів наведених у ній.

Представник ОСОБА_3 - адвокат Кметик Я.С. зазначив, що вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає до задоволення.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день і час слухання справи.

У відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції в повній мірі відповідає нормам права.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 08 липня 2022 року Теребовлянським відділом державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано - Франківськ) відкрито два виконавчі провадження з примусового виконання двох виконавчих листів Теребовлянського районного суду Тернопільської області № 606/1033/21 від 06 липня 2022 року про встановлення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 побачення з внуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , побачення: кожну другу неділю місяця за місцем проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 10:00 год. до 18:00 год.; кожного року в день народження бабусі ОСОБА_2 16 вересня та в день народження ОСОБА_1 04 грудня з 10:00 год. до 19:00 год., а якщо цей день припадає на робочий день то днем спілкування вважати наступний за ним днем вихідний; кожен перший тиждень липня місяця кожного року протягом усього тижня ОСОБА_4 проводить із дідом ОСОБА_1 та бабою ОСОБА_2 ; щорічно в день, наступний після дня народження 15 липня за місцем проживання бабусі та дідуся ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 10:00 год. до 17:00 год., а якщо цей день припадає на робочий день то днем спілкування вважати наступний за цим днем вихідний; зобов`язання ОСОБА_3 за два дні до зустрічі повідомляти дідуся ОСОБА_1 та бабусю ОСОБА_2 по номеру НОМЕР_1 шляхом надіслання CMC повідомлення про місце передання їм ОСОБА_4 відповідно до встановленого графіку.

Виконавчі провадження №69362958 та НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчих листів № 606/1033/21 від 06 липня 2022 року знаходились на виконанні в Теребовлянському відділі державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Південно - Західного управління Міністерства юстиції (м.Івано - Франківськ) та у Здолбунівському відділі державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області На час прийняття вказаного рішення суду неповнолітній ОСОБА_4 перебував на утриманні свого батька ОСОБА_3 та проживав в АДРЕСА_2 .

26 квітня 2022 року Тернопільським міськрайонним судом в справі №607/1662/21 ухвалено рішення, яким вирішено відібрати неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батька ОСОБА_3 та повернути її для проживання разом із матір`ю ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

04 січня 2023 року рішення Тернопільського міськрайонного суду від 26.04.2022 року в справі № 607/1662/21 про відібрання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батька ОСОБА_3 та повернення її для проживання разом із матір`ю ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 було виконане, що підтверджується актом державного виконавця від 04.01.2023 року.

05 січня 2023 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано - Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавче провадження № 68912674 було закінчене.

Визнаючи виконавчі листи такими, що не підлягають виконанню , суд першої інстанції виходив з того, що боржником ОСОБА_3 виконано зобов`язання за виконавчим листом виданим 28 квітня 2022 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області в справі № 607/1662/21, а саме 04.01.2023 року передано неповнолітнього ОСОБА_4 його матері ОСОБА_5 - дочці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , боржник із тих підстав, що дитина не проживає із ним не може виконувати судового рішення у справі № 606/1033/21 про встановлення способу участі у вихованні онука та усунення перешкод у побаченнях з онуком.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до положень статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

При цьому метою визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є унеможливлення подальшого проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом та закінчення виконавчого провадження (пункт 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (ч.2 ст.432 ЦПК України).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду у постанові від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20.

У постанові Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22 вказано, що законодавець не дав чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у частині другій статті 432 ЦПК України. При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад: в апеляційному чи касаційному порядку скасовано або змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Суд першої інстанції вірно вказав, що перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги про необхідність зміни оскаржуваної ухвали суду в частині доповнення дати з якої вказаний виконавчий лист не підлягає до виконання, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки процесуальним законом не передбачено визначати дату з якої виконавчий лист не підлягає до виконання і нормами статті 432 ЦПК України таких вимог не передбачено.

Судом першої інстанції в мотивувальній частині рішення зазначено, що у боржника відсутній обов`язок з примусового виконання двох виконавчих листів Теребовлянського районного суду Тернопільської області № 606/1033/21 від 06 липня 2022 року про встановлення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 графіку побачень з внуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із виконанням 04.01.2023 року рішення Тернопільського міськрайонного суду від 26 квітня 2022 року в справі № 607/1662/21, яким вирішено відібрати неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батька ОСОБА_3 та повернути її для проживання разом із матір`ю ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки саме 04.01.2023 року було виконане рішення суду та передано неповнолітнього ОСОБА_4 його матері ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , яка і є фактичним місцем проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 то саме з 04.01.2023 року суд зазначив, що виконавчі листи не підлягають виконанню.

З матеріалів справи вбачається, що 27.02.2023 року державним виконавцем Здолбунівського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанови про повернення виконавчого документу стягувачу а саме двох виконавчих листів № 606/1033 /21 виданих 06.07.2022 року про встановлення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 побачення з внуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі заяви адвоката Степанової О.В. яка діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в якій вона просила повернути виконавчі листи № 606/1033 /21 видані 06.07.2022 Теребовлянським судом Тернопільської області.

Дані обставини представник скаржників Степанова О.В. не заперечила.

Відповідно ч.1 ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389-390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представниці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Степанової Олени Вікторівни залишити без задоволення.

Ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 13 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 22 травня 2023 року.

Головуюча: Шевчук Г. М.

Судді: Дикун С. І.

Храпак Н. М.