Справа № 606/953/23
про відмову у забезпеченні позову
23 травня 2023 року м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
судді Мельник А.В.,
за участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовля заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,
ОСОБА_1 22.05.2023 подав до Теребовлянського районного суду Тернопільської області позовну заяву до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Івано-Франківській та Тернопільській областях Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), Теребовлянський ВДВС у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного МУМЮ (м.Івано-Франківськ) про визнання права власності на транспортний засіб та зняття арешту.
На даний час провадження у справі не відкрито.
Одночасно із поданням позовної заяви ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого майна боржника ОСОБА_2 , зокрема, легкового автомобіля марки PEUGEOТ 308 НОМЕР_1 , 2012 р.в., коричневого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , щодо стягнення заборгованості по виконавчому провадженню за №67213068 відкритому на підставі виконавчого листа по справі №606/58/21, виданого 24.09.2021, до набрання рішенням суду законної сили за позовом ОСОБА_1 про визнання права власності на транспортний засіб та зняття арешту.
В обґрунтування поданої заяви зазначено, що 18.01.2021 ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу транспортний засіб марки PEUGEOТ 308 НОМЕР_1 , 2012 р.в., коричневого кольору, номер кузова НОМЕР_2 . На даний час ОСОБА_1 позбавлений можливості здійснити за собою реєстрацію транспортного засобу, оскільки на вказаний автомобіль постановами головного державного виконаця Теребовлянського ВДВС у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного МУМЮ (м.Івано-Франківськ): від 10.12.2021 у виконавчому провадженні №67837699, від 21.12.2021 у виконавчому провадженні №67837699, від 21.12.2021 у виконавчому провадженні №67213068 накладено арешти на вказаний автомобіль.
На даний час державним виконавцем проводяться в примусовому порядку виконавчі дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження" щодо стягнення із ОСОБА_2 на підставі рішення суду заборгованості, а саме накладено арешт на усе рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2 , а також рахунки та проводяться виконавчі дії щодо реалізації арештованого майна, в тому числі легкового автомобіля марки PEUGEOТ 308 НОМЕР_1 , 2012 р.в., коричневого кольору, номер кузова НОМЕР_2 .
13.04.2023 було призначено публічні торги через ДП "Сетам", номер лота 525671, торги не відбулись і найближчим часом будуть призначені повторні торги.
Враховуючи вказане, ОСОБА_1 вважає, що існує реальна загроза продажу арештованого майна - автомобіля, який є його власністю, що суттєво ускладнить або навіть зробить неможливим виконання судового рішення, у разі якщо його буде ухвалено на користь позивача, а тому просить забезпечити позов шляхом зупинення продажу арештованого майна боржника ОСОБА_2 , зокрема, легкового автомобіля марки PEUGEOТ 308 НОМЕР_1 , 2012 р.в., коричневого кольору, номер кузова НОМЕР_2 .
Відповідно до частин першої, другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до частини першої статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).
З урахуванням частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У пункті 5 частини першої статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру (частина одинадцята статті 150 ЦПК України).
Як передбачено частиною третьою статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Так, положеннями пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.
Схожий за змістом правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має враховувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний із позовною вимогою, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.
Оцінюючи співмірність, необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, відповідність заявленій вимозі, їхній меті, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.
В обґрунтування необхідності забезпечення позову ОСОБА_1 у поданій заяві зазначив, що можлива реалізація спірного автомобіля, з метою виконання судового рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 29.07.2021 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості, призведе до порушення його права власності, як фактичного власника автомобіля. Також, продаж зазначеного майна зробить неможливим виконання судового рішення, яке буде ухвалене у даній справі про визнання його права власності на автомобіль.
Отже, на думку ОСОБА_1 , невжиття такого виду забезпечення як зупинення продажу арештованого автомобіля, щодо якого останній подав позов про визнання права власності і про зняття з нього арешту, призведе до того, що буде порушено його право власності на спірне майно, а в подальшому ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду.
Водночас, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Фактично обраний ОСОБА_1 спосіб забезпечення позову зупиняє виконання судового рішення у іншій справі № 606/58/21 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості. Крім того, до матеріалів позову додано копії постанов про арешт майна боржника від 10.12.2021 та від 21.12.2021 у виконавчому провадженні ВП№67837699 щодо виконання рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області №606/62/21 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошових коштів. Згідно вказаних постанов арешт накладено на все рухоме та нерухоме майно боржника - ОСОБА_2 .
Згідно зі статтею 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.
Отже, зупинення продажу на публічних електронних торгах арештованого майна порушує права ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як стягувачів у виконавчих провадженнях, відтак обраний ОСОБА_1 спосіб забезпечення позову не відповідає його меті та завданням цивільного судочинства.
Крім того, до заяви та позову не додано документів, що підтверджують те, що саме спірний автомобіль як майно боржника ОСОБА_2 був описаний, на нього накладено арешт та визначено його ринкову вартість.
Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.
Відповідно до частини сьомої статті 153 ЦПК України про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
Керуючись статтями 149, 150, 153 ЦПК України, суд,
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.
Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Ухвала суду складена та підписана 23 травня 2023 року.

Суддя А.В. Мельник