Справа № 487/7555/23
Провадження № 2-н/487/1662/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2023 року м.Миколаїв

Заводський районний суду м. Миколаєва, у складі головуючого судді: Притуляк І.О. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ

ВСТАНОВИВ:

19.10.2023 року представник ТОВ «Миколаївгаз Збут» Ткачук Г.М. звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу, в якій просила стягнути з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, у розмірі 4964, 06 грн., оскільки не виконала належним чином зобов`язання відповідно до умов договору.

Крім того, просили стягнути з ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 268,40 грн.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Так, представник заявника звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу 19.10.2023, а отже з урахуванням періоду за який просила стягнути заборгованість за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, а саме з 11.08.2019 по 23.02.2022, з пропуском строку позовної давності, встановленої законом за частину заявленого періоду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Так, зазначені положення містять імперативну норму щодо відмови судом у видачі судового наказу, у разі пропуску заявником строку позовної давності.

Одночасно, пропуск строку позовної давності свідчить про наявність спору між заявником та боржником, а тому підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Таким чином, приходжу до висновку, що у видачі судового наказу за заявою ТОВ «Миколаївгаз Збут» про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожитий природний газ, слід відмовити.

Одночасно, представнику заявника слід роз`яснити, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Також роз`яснити представнику заявника право на звернення до суду з тими самими вимогами у порядку позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 163-165 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

Суддя: І.О.Притуляк