Номер провадження № 2/521/3630/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 листопада 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Громіка Д.Д.,

при секретарі Котигорох Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Обслуговуючого кооперативу «Жемчужина на Болгарской» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом Обслуговуючий кооператив «Жемчужина на Болгарской» до ОСОБА_1 , за яким, з урахуванням зменшення розміру, просить стягнути з відповідача на користь Обслуговуючого кооперативу «Жемчужина на Болгарской» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 9 608,80 грн. а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн, посилаючись на таке.

Квартира АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 відповідно до Акту приймання передачі від 07.12.2018р. та Додаткової угоди №1 від 21.11.2018р. укладеної до Договору купівлі продажу майнових прав на обєкт нерухомого майна від 19.10.2015 року про заміну сторони.

За період з 01.11.2021 року по 31.05.2022 року у відповідача виникла заборгованість перед ОК «ЖЕМЧУЖИНА НА БОЛГАРСКОЙ» у загальній сумі 19 183,07 грн., за комплекс нижчезазначених житлово-комунальних послуг, надання яких забезпечив позивач відповідно до договорів, укладених між ОК «ЖЕМЧУЖИНА НА БОЛГАРСКОЙ» та суб`єктів господарювання і фактичних витрат, що підтверджується витягом з особистого рахунку і показниками індивідуальних лічильників, а саме:

-утримання будинку та прибудинкової території 3507,20 грн.;

-охорона спільного майна 1578,85 грн.;

-послуга поводження з побутовими відходами 131,51 грн.;

-утримання котельні - 1 062,51 грн.;

-витрати на опалення місць загального користування 1702,77 грн.;

-опалення (теплолічільник) 12066,01 грн.;

-данарухування опалення- 8,35 грн.;

-обслуговування комірного приміщення 234,32 грн.;

-постачання електроенергії 604,80 грн.;

-постачання холодної води 380,83 грн.;

-постачання гарячої води 749,91 грн.

Щомісяця у вказаний вище період ОК «ЖЕМЧУЖИНА НА БОЛГАРСКОЙ» нараховувалась плата за отримані відповідачем житлово-комунальні послуги, однак ОСОБА_3 протягом тривалого часу не виконувала свої обов`язки і не сплачує регулярно і в повному обсязі житлово-комунальні послуги, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 19 183,07 грн.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 13.06.2023 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін.

03 серпня 2023 року від представника ОК «ЖЕМЧУЖИНА НА БОЛГАРСКОЙ» надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої представник позивача зазначає, що під час розгляду справи відповідачем частково сплачено заборговіність у розмірі 9 574,27 грн., а тому просить стягнути з відповідача залишок заборгованості у розмірі 9 608,80 коп.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, однак надіслала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд провести розгляд справи за її відсутності та проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 повторно не з`явилась у судове засідання без поважних причин. Про час та місце розгляду справи відповідач сповіщалась належним чином. Відзив у визначений судом строк відповідач не подала, а тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справу за відсутності відповідача, згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалити заочне рішення.

Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що Обслуговуючий кооператив «Жемчужина на Болгарской» було створено співвласниками житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_2 .

Обслуговуючий кооператив - це кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючий кооператив надає послуги своїм членам, не маючи на меті одержання прибутку.

Таким чином, обслуговуючий кооператив незалежно від напряму його діяльності є господарською організацією - юридичною особою, яка здійснює некомерційну господарську діяльність з моменту державної реєстрації на підставі закону та свого статуту.

Особи, які є членами створеного ним обслуговуючого кооперативу, є правомочними брати участь в управлінні обслуговуючим кооперативом, отримувати певну частку активів обслуговуючого кооперативу в разі ліквідації останнього відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами, що випливають з їх участі у кооперативі.

02 травня 2018 року житловий комплекс, за вищевказаною адресою, після здачі забудовником його в експлуатацію актом приймання-передачі від 02 травня 2018 року, було передано з балансу ПП «БЛАГОІНВЕСТСТРОЙ» в обслуговування до обслуговуючого кооперативу «Жемчужина на Болгарской».

Обслуговуючий кооператив «Жемчужина на Болгарской», як колективний споживач, використав своє право укладати договори про надання комунальної послуги відповідно до Статуту, в інтересах споживачів, об`єднаних таким колективним споживачем, як це передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Кооператив є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між членами. Господарче забезпечення діяльності здійснюється самостійно та шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання.

З метою забезпечення належної експлуатації житлового комплексу, обслуговуючим кооперативом «Жемчужина на Болгарской» було укладено ряд прямих договорів з виконавцями (постачальниками) житлово-комунальних послуг, якими передбачено перерахування коштів за наданні послуги щомісячно. Об`єднання за такими договорами несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих співвласниками багатоквартирного будинку послуг.

Квартира АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 відповідно до Акту приймання передачі від 07.12.2018р. та Додаткової угоди №1 від 21.11.2018р. укладеної до Договору купівлі продажу майнових прав на обєкт нерухомого майна від 19.10.2015 року про заміну сторони.

За період з 01.11.2021 року по 31.05.2022 року у Відповідача виникла заборгованість перед ОК «ЖЕМЧУЖИНА НА БОЛГАРСКОЙ» у загальній сумі 19 183,07 грн., за комплекс нижчезазначених житлово-комунальних послуг, надання яких забезпечив позивач відповідно до договорів, укладених між ОК «ЖЕМЧУЖИНА НА БОЛГАРСКОЙ» та суб`єктів господарювання і фактичних витрат, що підтверджується витягом з особистого рахунку і показниками індивідуальних лічильників, а саме:

-утримання будинку та прибудинкової території 3507,20 грн.;

-охорона спільного майна 1578,85 грн.;

-послуга поводження з побутовими відходами 131,51 грн.;

-утримання котельні - 1 062,51 грн.;

-витрати на опалення місць загального користування 1702,77 грн.;

-опалення (теплолічільник) 12066,01 грн.;

-данарухування опалення- 8,35 грн.;

-обслуговування комірного приміщення 234,32 грн.;

-постачання електроенергії 604,80 грн.;

-постачання холодної води 380,83 грн.;

-постачання гарячої води 749,91 грн.

Судом встановлено, що фактично відповідачу надавались житлово-комунальні послуги за сприянням ОК «ЖЕМЧУЖИНА НА БОЛГАРСКОЙ» та, відповідно, споживались відповідачем, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Внаслідок фактичного споживання відповідачем вищевказаних послуг були здійсненні конклюдентні дії, які породжують юридичні наслідки. Щомісяця у вказаний вище період ОК «ЖЕМЧУЖИНА НА БОЛГАРСКОЙ» нараховувалась плата за отримані відповідачем житлово-комунальні послуги, однак ОСОБА_4 протягом тривалого часу не виконувала свої обов?язки і не сплачує регулярно і в повному обсязі житлово-комунальні послуги, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 19 183,07 гривень.

Згідно заяви представника ОК «ЖЕМЧУЖИНА НА БОЛГАРСКОЙ» від 03 серпня 2023 року про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої представник позивача зазначає, що ОСОБА_5 04.06.2023 року сплачено частину заборговіності у розмірі 9 574,27 грн., отже стягненню підлягає залишок заборгованості у розмірі 9 608,80 коп.

Згідно ч.2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Статтею 8 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», обсяг зобов?язань та відповідальності кожного співвласника за договором, який є обов?язковим для всіх співвласників, визначається пропорційно до його частки співвласника.

Верховний Суд у постанові від 02 грудня 2020 року у справі №761/48615/18-и (провадження №61-14819c620) дійшов висновку, що під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу), який в свою чергу несе обов`язок по їх сплаті.

Пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно ч. 1 ст. 10 даного Закону, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.

Таким чином, проаналізувавши зазначені норми закону, суд приходить до висновку, що відповідач, як споживач житлово-комунальних послуг, якщо вона фактично ними користується, зобов`язана за них сплатити.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує, а ст. 322 ЦК України наголошує на тому, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач, будучи власником майна, зобов`язана його утримувати.

Згідно ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У силу ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як встановлює ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ч.1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Обслуговуючого кооперативу «Жемчужина на Болгарской» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 ЦПК України.

Згідно ч. ч. 1-2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показанням свідків.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 13, 141, 263, 265, 268, 272, 284, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України СУД

В И Р І Ш И В :

Позов Обслуговуючого кооперативу «Жемчужина на Болгарской» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_3 , ІПН - НОМЕР_1 ) на користь ОК «Жемчужина на Болгарской» (65005, м. Одеса, вул. Болгарська, 87-А; ; р/р НОМЕР_2 в ПАТ «Банк Восток») заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 9 608 (дев`ять тисяч шістсот вісім) грн. 80 коп.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 (останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_3 , ІПН - НОМЕР_1 ) на користь ОК «Жемчужина на Болгарской» (65005, м. Одеса, вул. Болгарська, 87-А; ; р/р НОМЕР_2 в ПАТ «Банк Восток») витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду у повному обсязі складено 24 листопада 2023 року.

Суддя: Д.Д. Громік