справа № 631/1230/22
провадження № 2/631/253/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 травня 2023 року смт Нова Водолага
Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Пархоменко І. О.,
при секретарі Бондаренко І. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА-ГАРАНТ» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування,
06 квітня 2020 року трапилась дорожньо-транспортна пригода, з вини ОСОБА_1 , який керував автомобілем «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 .
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована в ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» за полісом № АМ/5306593.
Згідно з постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 червня 2020 року по справі № 638/5379/20 ДТП сталась у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 правил дорожнього руху. Крім того ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КпАП України, а також працівниками поліції було зафіксовано що ОСОБА_1 відмовився від обстеження на стан сп`яніння.
ПАТ СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» звернувся до ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» з претензією від 01 червня 2020 року за для отримання страхового відшкодування в порядку суброгації за полісом АМ/5306593.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, до позовної заяви надав клопотання, відповідно до якого підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить розглянути справу за їх відсутності. Також зазначив, що не заперечує проти прийняття заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом на надання відзиву на позов не скористався.
Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.
06 квітня 2020 року трапилась дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу «BMW», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Ravon», державний номерний знак НОМЕР_2 .
Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 червня 2020 року по справі № 638/5379/20 (провадженя № 3/638/1723/20) ОСОБА_1 визнано винним за ст. 122-4, 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу. У результаті ДТП з вини відповідача було пошкоджено автомобіль «Ravon», державний номерний знак НОМЕР_2 .
За полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/5306593 ТОВАРИСТВОМ З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА-ГАРАНТ» було застраховано, цивільно-правову відповідальність водіїв за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації транспортного засобу BMW, державний номерний знак НОМЕР_1 , тобто застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_1 .
У свою чергу автомобіль «Ravon», державний номерний знак НОМЕР_2 був застрахований за договором добровільного страхування в ПАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ».
З платіжного доручення від 74 квітня 2020 року № 21742982 вбачається, що ПАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» перерахувало власнику автомобіля «Ravon», державний номерний знак НОМЕР_2 , сумму страхового відшкодування.
Отже, між сторонами виникли правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, які регулюються Цивільним Кодексом України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
За приписами п. 1, 3 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілі - фізичні та юридичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використання транспорного засобу.
Статтею 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначені суб`єкти обов`язкового страхування цивільно-правової, відповідальності, якитми є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України, потерпілі.
Згідно зі ст. 5 цього Закону, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого ( ст. 6 ЗаконуУкраїни «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
За правилами ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Приписами п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України закріплено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Частиною 1 ст. 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до статті 28 зазначеного Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, утому числі, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Положеннями ст. 29 Закону України закріплено, що у зв`язку з пошкодженням транспортнрго засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
За пунктом 34.4 ст. 34 вказаного Закону для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.
За приписами п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.
Згідно з підпунктом 38.1.1 «в» пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником.
Сума страхового відшкодування відповідачем не спростована, свого розрахунку ОСОБА_1 не надав.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Зі змісту ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом.
За ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Приписами частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Ураховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА-ГАРАНТ» підлягають задоволенню у повному обсязі.
Також, при ухваленні рішення відповідно до приписів ст. 265 ЦПК України суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
При поданні позовної заяви позивачем, відповідно до Закону України "Про судовий збір", було сплачено судовий збір в сумі 2481,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
За приписами п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Верховний Суд у постанові від 27 червня 2018 року (справа №826/1216/16 ) зазначив, що на обґрунтування витрат, понесених на правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Судом встановлено, що 14 травня 2019 року між ТОВАРИСТВОМ З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА-ГАРАНТ» та АБ «Грідін і Партнери» укладено договір про надання правової допомоги.
Згідно з завданням - дорученням № 158 від 08 вересня 2021 року до договору про надання правничої допомоги від 14 травня 2019 року встановлено суму гонорару за надання правничої допомоги у розмірі 5000,00 грн.
Відповідно до акту прийому - передачі наданої правничої допомоги до договору про надання правничої допомоги від 14 травня 2019 року та детального розрахунку та опису робіт (наданих послуг), виконаних за договором про надання правничої допомоги від 14 травня 2019 року витрати на професійну правничу допомогу адвоката становлять у загальному розмірі 5000,00 грн, які складаються з наступних послуг адвоката:
консультація клієнта щодо порядку та строків надання правничої допомоги адвокатом відповідно до погодженого завдання доручення у розмірі 2000,00 грн,
підготовчі дії (з`ясування чи мали місце обставини (факти), про які вказує клієнт та якими доказами вони підтверджуються; з`ясування чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин; визначення правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин; збір необхідних доказів на підтвердження позовних вимог; аналіз та вивчення судової практики визначення підсудності; визначення складу учасників судового процесу; розрахунок ціни позову та розміру судових витрат, написання позовної заяви; копіювання, завірення, зшивання додатків до позовної заяви, підготовка справи до відправки в суд) у розмірі 3000,00 грн.
Отже, на користь позивача підлягать стягненню з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. 1077, 1166, 1188, 1191 ЦК України, ст. 12, 13, 76 - 81, 95, 141, 258, 263 - 265, 280 - 282, 289, 354 ЦПК України, суд
Позов ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА-ГАРАНТ» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА-ГАРАНТ» понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 гривні.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА-ГАРАНТ» понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості щодо учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання чи перебування: АДРЕСА_1 .
Суддя І. О. Пархоменко