РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 листопада 2023 року

м. Рівне

Справа № 569/6615/23

Провадження № 22-ц/4815/1220/23

Рівненський апеляційний суд в складі суддів:

головуючого судді Шимківа С.С,

суддів: Ковальчук Н.М.,

Хилевича С.В.

розглянувши питання про відвід суддів Шимківа С.С., Ковальчук Н.М. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

У провадженні Рівненського апеляційного суду перебуває справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2023 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Шимків С.С., судді Ковальчук Н.М., Хилевич С.В..

Розгляд справи призначено на 23 листопада 2023 року.

21 листопада 2023 року до Рівненського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відвід суддів Шимківа С.С., Ковальчук Н.М..

Покликаючись на положення не чинної редакції ЦПК України, зокрема, на ст. 20 цього Кодексу, вважає, що існують обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості зазначених суддів. В обґрунтування таких обставин зазначає, що суддя Шимків С.С. та суддя Ковальчук Н.М. в складі колегії суддів приймали участь в розгляді справи: №569/12621/22 щодо позбавлення його батьківських прав; № 569/5582/17 щодо розірвання шлюбу і визначення місця проживання дітей; №569/4362/17 щодо стягнення аліментів. У даних справах сторонами проваджень є ті самі відповідач і позивач. Переконаний, що дані обставини викликають сумнів в об`єктивності на неупередженості головуючого судді Шимківа С. С. у даній справі та члена колегії судді Ковальчук Н.М., а тому просив відвести їх від розгляду справи №569/6615/23 на підставі п. 1, п. 4, п. 5 ст. 18 ЦПК України, яка також втратила чинність 15.12.2017 року.

Порядок відводу судді визначений Главою 3 чинного ЦПК України.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 40 ЦПК України).

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість (ч. 2 ст. 40 ЦПК України).

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше, ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (ч. 3 ст. 40 ЦПК України).

Частиною 8 статті 40 ЦПК України також передбачено вирішення судом питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи заявленого відводу, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Підстави для відводу судді визначені статтями 36, 37 ЦПК України.

Так, зокрема, пунктом 5 частини 1 статті 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Законом України "Про судоустрій і статус суддів" визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів.

Зокрема, ст. 6 цього Закону встановлено заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання й поширення інформації в будь-якій формі з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду.

Як зазначено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом тільки на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за об`єктивними та суб`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див.рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Що стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

За об`єктивним критерієм слід визначити, чи існували переконливі факти, які б давали підстави для сумнівів у безсторонності судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини сумніватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція відповідного судді є важливою, але не вирішальною. Головним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Аналізуючи доводи заявника суд доходить висновку про відсутність підстав для відводу головуючого судді Шимківа С.С. та судді Ковальчук Н.М., оскільки зі змісту заяви про відвід не вбачається в чому саме полягає упередженість, суб`єктивність та особиста заінтересованість суддів.

Крім того, фактично в основі доводів заявника лежить незгода із рішеннями Рівненського апеляційного суду в інших справах, де судді Шимків С.С. та Ковальчук Н.М. були у складі колегії суддів, що відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу.

З огляду на викладене та враховуючи зазначені підстави відводу, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання про відвід є необґрунтованим та безпідставним, оскільки не містить визначених процесуальним законодавством підстав для відводу судді.

Разом з цим, клопотання ОСОБА_1 про відвід не підлягає передачі на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, оскільки воно надійшло до Рівненського апеляційного суду за 2 робочі дні до судового засідання (ч. 3 ст. 40 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 36-40 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Шимківа С.С., судді Ковальчук Н.М. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Шимків С. С.

Судді: Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.