Справа № 2-292/2010
Провадження по справі 6/276/7/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського А.М.,

з участю секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,

представника заявника адвоката Зарицького М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі №2-292/2010, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі №2-292/2010 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Заява мотивована тим, що рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 15.07.2010 у справі №2-292/2010 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 10227 євро, а у разі неможливості повернення боргу у вказаній валюті стягнути еквівалент у розмірі 102653,82 гривень. З метою виконання даного судового рішення було видано виконавчий лист №2-292 від 12.08.2010 та встановлено трирічний строк пред`явлення його до виконання. З 01.10.2010 виконавчий лист перебував на виконанні в Хорошівському відділі ДВС у Житомирському районі Житомирської області (виконавче провадження №21781456). ОСОБА_1 мав легітимні очікування, що буде здійснено примусові заходи для повного виконання рішення суду.

Оскільки протягом тривалого часу судове рішення залишалось невиконаним ОСОБА_1 звернувся за правовою допомогою. 28.03.2023 адвокатом Зарицьким М.А. подано адвокатський запит до Хорошівського ВДВС щодо надання відомостей про стан здійснення виконавчого провадження №21781456. Листом від 03.04.2023 ВДВС надало відповідь на запит, відповідно до якої станом на 03.04.2023 у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження з виконання виконавчого листа №2-292, виданого 12.08.2010. Разом з цим, 30.12.2010 державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна). Повторно зазначений виконавчий лист до відділу не надходив. Також повідомлено, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання становить 3 роки, а виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню.

Заявник зазначив, що не отримував жодних відомостей щодо здійснення вказаного виконавчого провадження, у тому числі постанови про повернення виконавчого документа стягувачу та повернутого оригінального примірника виконавчого листа. Оскільки державний виконавець виніс постанову, якою повернув виконавчий документ стягувачу, яка разом з виконавчим документом не була отримана ним, і відшукати зазначений виконавчий лист не вбачається за можливе, то є всі підстави вважати, що цей виконавчий документ є втраченим.

Крім того, повернення виконавчого листа стягувачу зумовило встановлення нового трирічного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, а саме до 30 грудня 2013 року. Однак, зважаючи на те, що у межах граничного строку заявник не міг повторно пред`явити виконавчий лист до виконання з причин, які від нього об`єктивно не залежали, оскільки він не був повідомлений про повернення йому цього виконавчого документа, і відповідно його не отримав, то строк пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущено з поважних причин.

У судовому засіданні представник заявника адвокат Зарицьким М.А. просив задовольнити заяву з підстав, наведених у заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся у встановленому процесуальним законом порядку.

Судом встановлено, що рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 15.07.2010 у справі №2-292/2010 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 10227 євро, а у разі неможливості повернення боргу у вказаній валюті визначено еквівалент у розмірі 102653,82 гривень.

На виконання вказаного рішення суду 12 серпня 2010 року Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області було видано виконавчий лист №2-292.

Згідно відомостей з автоматизованої системи виконавчого провадження 01.10.2010 за заявою стягувача ОСОБА_1 державним виконавцем Хорошівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області було відкрито виконавче провадження №21781456 з виконання виконавчого листа №2-292, виданого 12 серпня 2010 року Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 10227 євро, а у разі неможливості повернення боргу у вказаній валюті стягнути еквівалент у розмірі 102653,82 гривень.

30.12.2010 державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з відсутністю у боржника майна для погашення боргу і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку майна виявились безрезультатними. Також визначено строк для повторного пред`явлення виконавчого листа до 30 грудня 2013 року (а.сп.5).

Згідно відповіді Хорошівського ВДВС щодо надання відомостей про стан здійснення виконавчого провадження №21781456, станом на 03.04.2023 у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження з виконання виконавчого листа №2-292, виданого 12.08.2010. 30.12.2010 державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна). Повторно зазначений виконавчий лист до відділу не надходив. Також повідомлено, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання становить 3 роки, а виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню (а.сп.4).

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка підлягає застосуванню згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України.

Виконання судового рішення відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент видачі виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки, зокрема виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років.

Частиною 3 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент пред`явлення виконавчого листа до виконання) У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю повного або часткового виконання рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після перерви

встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу.

Статтею 25 зазначеного закону передбачено, що державний виконавець зобов`язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а по виконанню рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строки здійснення виконавчого провадження не поширюються на час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження та на період реалізації арештованого майна боржника.

Пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу) виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві , зокрема, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. (Аналогічна норма була передбачена п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», яка діяла протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання).

Частиною 5 вказаної статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу) визначено, що повернення виконавчого документа стягувачеві з підстав, передбачених пунктами 2-6 частини першої цієї статті, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання в межах строків, встановлених статтею 21 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок про те, що у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно зі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.ст.76-79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи заявника про те, що у межах граничного строку він не міг повторно пред`явити виконавчий лист до виконання з причин, які від нього об`єктивно не залежали, оскільки він не був повідомлений про повернення йому цього виконавчого документа, і відповідно його не отримав, суд критично оцінює.

Так, ОСОБА_1 , отримавши виконавчий лист в суді та пред`являючи його до виконання у виконавчу службу, достеменно знав про трирічний строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, про що зазначається у виконавчому листі.

Крім того, статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» було передбачено право сторони виконавчого провадження ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заявник не скористався своїм правом на ознайомлення з ходом виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення про стягнення боргу на його користь.

Суду не надано доказів на підтвердження поважності причин для повторного пред`явлення виконавчого листа, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача.

Згідно матеріалів справи, із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання ОСОБА_1 звернувся до суду 21 квітня 2023 року, тоді як строк повторного пред`явлення виконавчого листа сплинув 30 грудня 2013 року. Відтак, лише через дев`ять років після закінчення строку повторного пред`явлення до виконання виконавчого листа та через дванадцять років після повернення виконавчого листа ОСОБА_1 поцікавився про хід виконавчого провадження, де він є стягувачем.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник суду не надав.

Також суд враховує, що на даний час виконавче провадження №21781456 з виконання виконавчого листа №2-292 від 12.08.2010 не збереглося, оскільки за сплином часу підлягало знищенню. Відтак, неможливо підтвердити чи спростувати факт отримання ОСОБА_1 , копії постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу.

З огляду на вищевикладене, на переконання суду, заявником не доведено належними доказами поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Тому, у задоволенні клопотання про поновлення строку слід відмовити.

У свою чергу, з урахуванням наведених вище вимог закону та правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження №14-308цс19), вказане є підставою для відмови у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Таким чином заява ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання не підлягає до задоволення з наведених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 259-261, 433 ЦПК України, п. 17.4 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі №2-292/2010 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 22.05.2023.

Суддя: А.М.Збаражський