РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 року

м. Рівне

Справа № 564/1981/22

Провадження № 22-ц/4815/1206/23

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання Мороз А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Комунальне некомерційне підприємство "Костопільський центр первинної медичної допомоги" Костопільської міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Євгеюка Олександра Євстафійовича на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 30 серпня 2023 року (ухвалене у складі судді Грипіч Л.А.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства "Костопільський центр первинної медичної допомоги" Костопільської міської ради про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до КНП "Костопільський центр первинної медичної допомоги" Костопільської міської ради про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона розпочала свою трудову діяльність в Костопільській центральній районній лікарні з 09.09.2002 на посаді дільничної медичної сестри дитячої поліклініки, з якої була звільнення з 22.01.2013 року, у зв`язку із переведенням в Костопільський районний центр первинної медичної допомоги на підставі п.5 ст.36 КЗпП України. У подальшому згідно наказу №3 від 23.01.2013 року, її було прийнято на посаду сестри медичної загальної практики сімейної медицини амбулаторії загальної практики сімейної медицини №2 КНП «Центр первинної медичної допомоги» Костопільської районної ради, а з 01.02.2013 року переведено на посаду сестри медичної Костопільської амбулаторії загальної практики сімейної медицини №2. Вказує, що згідно наказу №144-к/тр від 05.09.2022 року її було звільнено з 05 вересня 2022 року з посади сестри медичної амбулаторії загальної практики сімейної медицини №2 на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Вважає своє звільнення незаконним та таким, що не відповідає вимогам закону. Зазначає, що відповідач повідомленням про можливе вивільнення №498 від 28.06.2022 попередив її про наступне звільнення з посади на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, посада якої виключена зі штатного розпису підприємства (штатний розпис із змінами буде введений у дію з 01.10.2022 року). При цьому, жодної наявної вакантної вакансії станом на дату повідомлення про можливе вивільнення відповідач їй не запропонував, як і не пропонував таких вільних вакансій згодом у періоді часу з 28.06 по 05.09.2022 року. Вказує, що відповідач не врахував, що вона має вищу освіту за спеціальністю «Сестринська справа», здобула у 2002 році кваліфікацію медичної сестри, що їй присвоєно кваліфікаційну категорію зі спеціальності «Вища Сестринська справа», яку продовжено до 04.05.2023 року, а у 2021 році вона виконала план і програму циклу «Медсестринство в сімейній медицині» на оцінку 5 (відмінно). Також зазначає, що у штатному розписі Амбулаторії загальної практики-сімейної медицини №2 КНП «Костопільський центр ПМД» КМР до її попередження було 8 штатних одиниць сестри медичної, тоді як скороченню підлягали 5 штатних одиниць, що свідчить про залишення на посаді сестри медичної 3 штатних одиниць, які мали менше переваг залишитися на роботі у порівнянні з нею і питання щодо переважного права на залишення її на роботі взагалі не розглядалися відповідачем, що є порушенням ст.42 КЗпП України. З наведених підстав вважає, що її звільнення відбулося без законної підстави, а тому вона підлягає поновленню на роботі із стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Просила: визнати незаконним та скасувати наказ №144-к/тр від 05.09.2022 про звільнення ОСОБА_1 з 05 вересня 2022 року, у зв`язку з скороченнями чисельності та штату працівників (п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України); поновити ОСОБА_1 на роботі в Комунальному некомерційному підприємстві «Костопільський центр первинної медичної допомоги» Костопільської міської ради на посаді сестри медичної амбулаторії загальної практики-сімейної медицини №2 з 06.09.2022 року; стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Костопільський центр первинної медичної допомоги» Костопільської міської ради на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на роботі та стягнення середньої заробітної плати за один місяць; стягнути судові витрати по справі в вигляді понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8600 грн..

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 30 серпня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства "Костопільський центр первинної медичної допомоги" Костопільської міської ради про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовлено.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції керувався тим, що у ході розгляду справи не було встановлено, що звільнення ОСОБА_1 відбулося з порушенням трудового законодавства, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, представник ОСОБА_1 адвокат Євгеюк О.Є. оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що при звільнені ОСОБА_1 їй не були запропоновані усі наявні на підприємстві вакансії, зокрема, посаду гардеробника, що порушенням роботодавцем вимог ст. 49-2 КЗпП України та є підставою для скасування незаконного наказу про звільнення позивачки, поновлення її на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Крім того, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що сестра медична ОСОБА_2 має переважне право залишитися на роботі на підставі ч. 3 ст. 184 КЗпП України, оскільки вона немає статусу одинокої матері, а статус дитини-інваліда не підтверджено належними та допустимими доказами, а тому на неї не може поширюватися зазначена норма трудового законодавства.

Також не погоджується із рішенням роботодавця про надання переважного права залишитися на роботі сестри медичної ОСОБА_3 , оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що в її родині немає інших працівників з самостійним заробітком. Зазначає, що у ОСОБА_3 наявна одна перевага для залишення на роботі - більший стаж безперервної роботи, який складає 31 рік 10 місяців. Натомість, ОСОБА_1 має стаж 20 років 4 місяці та має перевагу для залишення на роботі - відсутність в сім`ї інших працівників з самостійним заробітком, неповнолітній син ОСОБА_4 , 2008 р.н., навчається у школі, а батько ОСОБА_5 є інвалідом 2-ої групи з дитинства. Переконана, що саме ОСОБА_1 мала переважне право залишитися на роботі, а не ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві КНП "Костопільський центр первинної медичної допомоги" Костопільської міської ради просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення місцевого суду - без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має кваліфікацію медичної сестри, що підтверджується дипломом молодшого спеціаліста за спеціальністю «Сестринська справа», який виданий 27.06.2002 року.

09.09.2002 ОСОБА_1 прийнята на посаду дитячої медичної сестри дитячої поліклініки.

27.10.2023 року ОСОБА_1 переведена на третю дільницю дільничної медичної сестри дитячої поліклініки.

15.03.2004 року, у зв`язку із змінами в штатному розписі, позивача переведено на посаду сімейної медичної сестри, а 26.03.2004 року переведена на посаду медичної сестри загальної практики сімейної медицини дитячої поліклініки.

23.06.2009 року ОСОБА_1 переведено на посаду сестри медичної загальної практики сімейна практика дитячої поліклініки.

22.01.2013 року позивача звільнено з роботи у зв`язку із переведення у Костопільський районний центр первинної медичної допомоги та 23.01.2013 року прийнято на посаду сестри медичної загальної практики сімейної медицини Костопільської амбулаторії загальної практики сімейної медицини по переводу.

05.05.2017 року ОСОБА_1 . Управлінням охорони здоров`я Рівненської обласної державної адміністрації видано посвідчення №17-03-240 на підтвердження присвоєння останній вищої кваліфікаційної категорії зі спеціальності сестринська справ, термін дії якого був до 04.05.2022 року та продовжено до 04.05.2023 року.

25.08.2018 року Костопільський районний центр первинної медичної допомоги Костопільської районної ради Рівненської області реорганізовано на Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медичної допомоги» Костопільської районної ради Рівненської області.

08.10.2021 року позивачу Комунальним закладом вищої освіти «Рівненська медична академія» Рівненської обласної ради видано свідоцтво про проходження підвищення кваліфікації молодших медичних і фармацевтичних спеціалістів.

24.02.2022 року Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медичної допомоги» Костопільської районної ради Рівненської області перейменовано на комунальне некомерційне підприємство «Костопільський центр первинної медичної допомоги» Костопільської міської ради.

05.09.2022 року ОСОБА_1 звільнено у зв`язку із скороченням штату працівників на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗПП України.

Вказані обставини підтверджуються записами у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 , яка видана 16.09.2002 року, довідкою КНП «Костопільська центральна районна лікарня» №9-к від 28.05.2020 року та довідкою КНП «Центр первинної медичної допомоги» Костопільської районної ради Рівненської області від 28.05.2020 року №37 та документами про освіту та підвищення кваліфікації позивача.

31.05.2022 року Комунальним некомерційним підприємством «Костопільський центр первинної медичної допомоги» Костопільської міської ради видано наказ №170 «Про реорганізацію структурних підрозділів та внесення змін до штатного розпису», яким наказано провести реорганізацію, ввести з 01.10.2022 року в дію оновлену організаційну структуру, внести зміни у штатний розпис КНП «Костопільський центр ПМД», у тому числі, вивести із штатного розпису по посадах, зокрема, посади сестер медичних у кількості 17 посад, вести в дію штатний розпис зі змінами з 01.10.2022 року.

Також Комунальним некомерційним підприємством «Костопільський центр первинної медичної допомоги» Костопільської міської ради складено План сприяння працевлаштування вивільнюваних працівників КНП «Костопільський центр ПМД».

07.06.2022 року Комунальним некомерційним підприємством «Костопільський центр первинної медичної допомоги» Костопільської міської ради видано наказ №175 «Про спільну робочу комісію для проведення консультацій по заходах щодо скорочення чисельності та штату працівників», яким наказано утворити спільну робочу комісію для проведення консультацій по заходах щодо скорочення чисельності та штату працівників та проведення останньою засідання для вирішення таких питань: узгодження заходів щодо зведення до мінімуму кількості звільнень працівників та пом`якшення несприятливих наслідків таких звернень; визначення строків проведення звільнень, кількості та категорій працівників, яких це може стосуватись; визначення переважного права на залишення на роботі конкретних працівників, що підлягають звільненню.

16.06.2022 року Комунальним некомерційним підприємством «Костопільський центр первинної медичної допомоги» Костопільської міської ради видано наказ №179 «Про внесення змін у наказ №170 від 31.05.2022 «Про реорганізацію структурних підрозділів та внесення змін до штатного розпису», яким внесено зміни у пп.3.2. п.3 наказу №170 від 31.05.2022 та виключено із штатного розпису 15 посад. Інші пункти наказу №170 від 31.05.2022 залишено без змін.

20.06.2022 року Комунальним некомерційним підприємством «Костопільський центр первинної медичної допомоги» Костопільської міської ради видано наказ №103-к/тр «Про попередження про можливе вивільнення працівників у зв`язку із скороченням чисельності та штату», яким наказано підготувати повідомлення про можливе вивільнення наступних працівників, зокрема, сестри медичної амбулаторії загальної практики сімейної медицини №2 0,75 штатних одиниць ОСОБА_1 .

З наказом ОСОБА_1 ознайомилася під розписку 31.08.2022 року зазначивши, що з даним наказом не згідна.

Крім ОСОБА_1 , відповідно до вказаного наказу №103-к/тр від 20.06.2022 року, наказано підготувати повідомлення про наступне вивільнення таких працівників: секретар-друкарки ОСОБА_6 ; реєстратора медичного амбулаторії загальної практики сімейної медицини №1 ОСОБА_7 ; сестри медичної амбулаторії загальної практики - сімейної медицини №1 ОСОБА_8 ; сестри медичної амбулаторії загальної практики - сімейної медицини №1 ОСОБА_9 ; завідувача амбулаторії загальної практики сімейної медицини №3 ОСОБА_10 ; реєстратора медичного амбулаторії загальної практики сімейної - медицини №3 Токар О.Ф.; сестри медичної амбулаторії загальної практики - сімейної медицини №3 ОСОБА_11 ; сестри медичної амбулаторії загальної практики - сімейної медицини №3 ОСОБА_12 ; сестри медичної амбулаторії загальної практики медицини №2 ОСОБА_13 ; сестри медичної амбулаторії загальної практики загальної практики сімейної медицини №2 ОСОБА_14 ; сестри медичної Великостидинської амбулаторії загальної практики сімейної медицини Стецюк Л.Л.; сестри медична загальної практики-сімейної медицини Великолюбаської амбулаторії загальної практики - сімейної медицини Сущик Н.В.; сестри медичної загальної практики-сімейної медицини Великолюбаської амбулаторії загальної практики сімейної медицини Тимошик Т.Р.

28.06.2022 року Комунальним некомерційним підприємством «Костопільський центр первинної медичної допомоги» Костопільської міської ради складено на ім`я ОСОБА_1 , сестри медичної амбулаторії загальної практики сімейної медицини №2 повідомлення за №498 про можливе наступне вивільнення, з яким позивач ознайомилася під розписку 28.06.2022 року.

27.07.2022 року ОСОБА_1 подала до КНП «Костопільський центр ПМД» заяву у якій просила долучити до її справи документи, а саме: довідку про склад сім`ї; акт обстеження матеріально-побутових умов проживання; розрахунок заборгованості зі сплати аліментів; копію паспорта ОСОБА_4 ; копію паспорта ОСОБА_15 ; виписку з історії хвороби ОСОБА_16 ; довідку інваліда дитинства ІІ групи ОСОБА_5 ; копію паспорта ОСОБА_5

31.08.2022 року посадовими особами Комунального некомерційного підприємства «Костопільський центр первинної медичної допомоги» Костопільської міської ради, а саме старшим інспектором з кадрів, юрисконсультом та заступником головного лікаря з медичного обслуговування населення складено акт про відмову працівників від запропонованих посад (станом на 31.08.2022 року) з якого вбачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ознайомлено із наявністю у КНП «Костопільський центр ПМД» наступних вільних посад: завідувач ФАП с.Комарівка (0,5 ставки); сестра медична амбулаторії ЗПСМ №2 0,25 ставки (тимчасове робоче місце); сестра медична амбулаторії ЗПСМ №2 0,75 ставки (тимчасове робоче місце), на які вказані працівники станом на 31.08.2022 не погодилися та відмовилися написати власноручно заяву про відмову від запропонованих посад. Вказаним працівникам роз`яснено право до дня вивільнення у зв`язку із скороченням чисельності та штату погодитися на наявні у КНП «Костопільський центр ПМД» вільні посади.

02.09.2022 року ОСОБА_1 звернулася до головного лікаря КНП «Костопільський центр ПМД» із заявою, в якій вказала, що 31.08.2022 року на зустрічі з комісією щодо її звільнення, їй було запропоновано три робочих вакансії щодо її працевлаштування, але вона вважає такі пропозиції недоречними щодо її матеріального становища та навела свої обґрунтування.

05.09.2022 року посадовими особами Комунального некомерційного підприємства «Костопільський центр первинної медичної допомоги» Костопільської міської ради, а саме старшим інспектором з кадрів, юрисконсультом та заступником головного лікаря з медичного обслуговування населення складено акт про відмову працівників від запропонованих посад (станом на 05.09.2022 року) з якого вбачається, що ОСОБА_18 , ОСОБА_1 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 було ознайомлено із наявністю у КНП «Костопільський центр ПМД» наступних вільних посад: завідувач ФАП с.Комарівка (0,5 ставки); сестра медична амбулаторії ЗПСМ №2 0,25 ставки (тимчасове робоче місце); сестра медична амбулаторії ЗПСМ №2 0,75 ставки (тимчасове робоче місце), на які вказані працівники станом на 05.09.2022 року не погодилися та відмовилися написати власноручно заяву про відмову від запропонованих посад.

Наказом Комунального некомерційного підприємства «Костопільський центр первинної медичної допомоги» Костопільської міської ради №144-к/тр від 05.09.2022 року ОСОБА_1 сестру медичну амбулаторії загальної практики сімейної медицини №2 звільнено з роботи у зв`язку з скороченням чисельності штату працівників (п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України).

З вказаним наказом ОСОБА_1 ознайомлена.

06.09.2022 року Комунальним некомерційним підприємством «Костопільський центр первинної медичної допомоги» Костопільської міської ради видано наказ №216 «Про внесення змін до наказу №170 від 31.05.2022 «Про реорганізацію структурних підрозділів та внесення змін до штатного розпису», який внесено зміни до п.2 та п.4 наказу №170 від 31.05.2022, а саме введено в дію оновлену організаційну структуру та штатний розпис з 06.09.2022 року.

Наказом Комунального некомерційного підприємства «Костопільський центр первинної медичної допомоги» Костопільської міської ради від 06.09.2022 року №218 затверджено організаційну структуру та штатний розпис КНП «Костопільський центр ПМД» станом на 06.09.2022 року.

Листом Управління Держпраці у Рівненській області від 16.09.2022 року №РВ/1/360-ЦА-22 повідомлено ОСОБА_1 , що за результатами розгляду її звернення щодо можливого порушення вимог законодавства про працю посадовими особами Комунального некомерційного підприємства «Костопільський центр первинної медичної допомоги» Костопільської міської ради в частині повідомлення про можливе вивільнення, звільнення у зв`язку із скороченням штату працівників на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, порушень вимог ст.42 КЗпП України стосовно неї не виявлено.

Із довідки Комунального некомерційного підприємства «Костопільський центр первинної медичної допомоги» Костопільської міської ради від 03.11.2022 року №30 вбачається, що станом на 28.06.2022 року були наявні вакантні посади: завідувач фельдшерсько акушерського пункту села Комарівка - 0,5 ставки; гардеробник - 0,5 ставки; сестра медична амбулаторії загальної практики - сімейної медицини №2 - 0,25 ставки (тимчасового місця роботи); сестра медична амбулаторії загальної практики - сімейної медицини №2 - 0,75 ставки (тимчасового місця роботи).

Також у вказаній довідці зазначені наявні вакансії станом на 05.09.2022 року: завідувач фельдшерсько акушерського пункту села Комарівка 0,5 ставки; сестра медична амбулаторії загальної практики - сімейної медицини №2 - 0,25 ставки (тимчасового місця роботи); сестра медична амбулаторії загальної практики - сімейної медицини №2 -0,75 ставки (тимчасового місця роботи).

Із довідки Комунального некомерційного підприємства «Костопільський центр первинної медичної допомоги» Костопільської міської ради від 16.11.2022 року №32 про стаж роботи сестер медичних амбулаторії загальної практики сімейної медицини №2 станом на 20.06.2022 року вбачається стаж роботи: ОСОБА_19 39 років 10 місяців; ОСОБА_3 31 рік 10 місяців; ОСОБА_20 30 років 10 місяців; ОСОБА_2 19 років 1 місяць; ОСОБА_21 5 років 11 місяців (знаходиться по догляду за дитиною з 22.02.2022 до чотирирічного віку згідно наказу №26-к/тр від 14.02.2022); ОСОБА_22 7 років 5 місяців (тимчасово на час відпустки основного працівника ( ОСОБА_21 ) з 20.06.2022 знаходиться по догляду за дитиною до чотирирічного віку згідно наказу №98-к/тр від 07.06.2022); ОСОБА_23 24 роки 10 місяців (увільнена від роботи у зв`язку з проходженням військової служби згідно наказу №94-к-т/р від 18.06.2021); ОСОБА_24 19 років 11 місяців (увільнена від роботи у зв`язку з виконанням обов`язків секретаря ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно наказу №247-к/тр від 31.12.2022); ОСОБА_25 22 роки 1 місяць (вивільнена від роботи у зв`язку із призовом на військову службу з 05.03.2022 згідно наказу №50-к/тр від 07.03.2022); ОСОБА_13 22 роки 6 місяців; ОСОБА_26 24 роки 10 місяців (знаходиться по догляду за дитиною до п`ятирічного віку згідно наказу №153-к-т/р від 12.10.2021); ОСОБА_1 20 років 4 місяці.

У відповідності до ч.3 ст.64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Відповідно до ч.2 ст.65 ГК України власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства.

Згідно правових позицій, висловлених Верховним Судом у постановах від 16 січня 2018 року у справі №519/160/16-ц та від 25 листопада 2019 року у справі №415/5022/18 суд не може вдаватися до обговорення та оцінки питання про доцільність і правомірність скорочення штату та чисельності працівників. Право визначати чисельність і штат працівників належить виключно власнику або уповноваженому ним органу, суд зобов`язаний тільки з`ясувати наявність підстав для звільнення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою статті 40 цього Кодексу встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

При звільненні за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України необхідним є додержання порядку вивільнення працівників, встановлених статтями 40, 42, 49-2 КЗпП України.

За правилами статті 42 КЗпП України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається, зокрема сімейним - при наявності двох і більше утриманців; особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації.

Відповідно до ч.1, 3 ст.49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше, ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

За змістом правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 21 лютого 2020 року у справі №809/1353/16 та від 13 березня 2020 року у справі №813/2688/16, законодавством регламентовано чітку та послідовну процедуру вивільнення працівників у разі скорочення штату, яка передбачає: 1) повідомлення працівників не пізніше, ніж за два місяці; 2) пропонування працівнику всіх наявних вакантних посад, які були наявними на момент попередження працівника про звільнення та з`явилися протягом періоду з дня попередження до дня звільнення, а також існували безпосередньо станом на день звільнення, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації; 3) перевірку наявності у працівників, посади яких скорочуються, більш високої чи більш низької кваліфікації і продуктивності праці, тобто здійснення їх порівняльного аналізу за такими критеріями.

При цьому, визначальним критерієм для встановлення наявності переважного права на залишення на роботі працівника при скороченні чисельності штату у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці є саме рівень його кваліфікації та продуктивність праці, а сімейний стан, стаж роботи та інші обставини, що надають право для залишення на роботі, враховуються лише у тому разі, коли працівники мають однакову кваліфікацію і продуктивність праці. Разом з тим, під кваліфікацією розуміється здатність працівника виконувати завдання та обов`язки відповідної роботи.

Доказами більш високої кваліфікації можуть бути відомості про освіту і присвоєння кваліфікаційних розрядів (класів, категорій, рангів), підвищення кваліфікації, навчання без відриву від виробництва, винаходи і раціоналізаторські пропозиції, авторами яких є відповідні працівники, тимчасове виконання обов`язків більш кваліфікованих працівників, досвід трудової діяльності.

Про продуктивність праці, як узагальнюючий показник її результативності, може свідчити збільшення обсягу виконуваної роботи, її якості, суміщення професій тощо. Однією з істотних ознак більш високої продуктивності праці є дисциплінованість працівника.

Таким чином, для порівняння кваліфікації та продуктивності праці працівників повинні досліджуватись документи та інші відомості про освіту і присвоєння кваліфікаційних розрядів, про підвищення кваліфікації, про навчання без відриву від виробництва, про винаходи і раціоналізаторські пропозиції, авторами яких є відповідні працівники, про тимчасове виконання обов`язків більш кваліфікованих працівників, про досвід трудової діяльності, про виконання норм виробітку (продуктивність праці), про розширення зони обслуговування, про збільшення обсягу виконуваної роботи, про суміщення професій тощо.

Продуктивність праці і кваліфікація працівника підлягають оцінюванню окремо, але в кінцевому підсумку роботодавець повинен визначити працівників, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці за сукупністю цих двох показників. При відсутності різниці у кваліфікації і продуктивності праці перевагу на залишення на роботі мають працівники, перелічені в частині другій статті 42 КЗпП України.

Для виявлення працівників, які підлягають у першу чергу залишенню на роботі при скороченні штатів, роботодавець повинен зробити порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації тих працівників, які залишилися на роботі, і тих, які підлягають звільненню. Такий аналіз може бути проведений шляхом складання відповідної довідки у довільній формі з наведенням даних, які свідчать про переважне право одного перед іншим на залишення на роботі.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 31 січня 2018 року у справі №824/3229/14-а, від 11 липня 2018 року у справі №816/1232/17, від 17 березня 2020 року у справі №826/510/16, від 27 вересня 2021 року у справі № 452/2056/18.

У постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 569/9913/18 (провадження № 61-15809св19) Верховний Суд вказав, що процедура визначення кваліфікації та продуктивність праці працівників, а також процедура визначення осіб, які мають переважне право на залишення на роботі, законодавчо не визначена. Проте, враховуючи, що потреба у визначені (оцінці) наявності такого права виникає при вивільненні працівників, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, скороченні чисельності штату працівників, яке ініціюється роботодавцем, тому створити умови та провести таку оцінку повинен роботодавець.

У відповідності до правового висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі №800/538/17, за приписами частини першої статті 40, частин першої та третьої статті 49-2 КЗпП вбачається, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

Позивач ОСОБА_1 працювала на посаді сестри медичної в Комунальному некомерційному підприємстві «Костопільський центр первинної медичної допомоги» Костопільської міської ради.

Зміна в організації виробництва і праці, що потягло за собою скорочення чисельності штату працівників КНП «Костопільський центр первинної медичної допомоги» Костопільської міської ради.

На виконання вимог ч. 1 та ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, 28.06.2022 року ОСОБА_1 було попереджено про наступне вивільнення.

07.06.2022 року наказом КНП «Костопільський центр ПМД» №175 було утворено спільну робочу комісію (далі по тексту - СРК) з представників роботодавця та профкомітету з метою узгодження заходів щодо зведення до мінімуму кількості звільнень працівників та пом`якшення несприятливих наслідків таких звільнень; визначення строків проведення звільнень, кількості та категорій працівників, яких це може стосуватися; визначення переважного права на залишення на роботі конкретних працівників, що підлягатимуть звільненню.

Діяльність СРК була визначена на весь строк проведення звільнень. Засідання СРК відбувалися 08.06.2022 року, 14.06.2022 року, а працівникам запропоновано подати до адміністрації КНП «Костопільський центр ПМД» відомості на підтвердження їх переважного права залишення на роботі.

Дії роботодавця свідчать про прозорість, відкритість процедури вивільнення працівників та дотримання норм чинного законодавства щодо недопущення незаконного звільнення працівників у зв`язку із скороченням чисельності та штату.

За результатами проведеного порівняльного аналізу працівників, роботодавцем не було встановлено підстав для переважного права ОСОБА_1 на залишення на роботі.

Підстав для висновку про необ`єктивність проведеного роботодавцем аналізу не встановлено.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що звільнення ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України відбулося із дотриманням норм трудового законодавства.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 такого висновку не спростовують.

Відповідачем не заперечується, що станом на день вручення ОСОБА_1 повідомлення про вивільнення (28.06.2022 року) була вакантною посада, зокрема, гардеробника, яка пропонувалася як позивачу, так і іншим працівникам, які підлягали звільненню.

Підстави ставити під сумнів дані обставини не вбачаються, адже закон не визначає форми і змісту повідомлення про можливе вивільнення, зокрема, й щодо способу повідомлення працівника про вакантні посади.

У подальшому на посаду гардеробника була працевлаштована ОСОБА_7 , яка погодилася працювати на цій посаді, адже також підпадала під заплановане вивільнення.

Відмова ОСОБА_1 від запропонованих вакантних посад доводиться актами від 31.08.2022 року та від 05.09.2022 року, а розбіжність між вакантними посадами станом на 28.06.2022 року, 31.08.2022 року, від 05.09.2022 року пояснюється працевлаштуванням ОСОБА_7 на посаду гардеробника.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи сторони позивача про те, що відповідачем не враховано переважне право позивача на залишення на роботі на підставі ст. 42 КЗпП України, в силу наявності відповідної освіти, стажу роботи, а також у зв`язку з тим, що вона є одинокою матір`ю, оскільки із наданих відповідачем документів про освіту вбачається, що усі сестри медичні, у тому числі позивач, мають диплом про здобуття освіти сестри медичної та мають вищу кваліфікаційну категорію.

Роботодавцем обґрунтовано залишено на роботі ОСОБА_2 виходячи з наступних обставин: 1) наявність двох і більше утриманців для осіб з числа сімейних - п.1 ч.3 ст. 42 КЗпП України ( ОСОБА_2 з чоловіком виховують двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_27 , 2007 р.н., та ОСОБА_28 , 2012 р.н.; 2) відсутність у сім`ї інших працівників з самостійним заробітком п. 2 ч.3 ст. 42 КЗпП України (чоловік ОСОБА_2 не працює); 3) наявність на утриманні дитини-інваліда - ст. 184 КЗпП України (заключення ЛКК №207).

У свою чергу, сестра медична ОСОБА_3 мала такі переваги: тривалий стаж роботи на даному підприємстві - 31 рік 10 місяців, станом на 20.06.2022 року, згідно довідки №32 від 16.11.2022 року - п. 3 ч. 3 ст. 42 КЗпП України; відсутність у сім`ї інших працівників із самостійним заробітком - чоловік ОСОБА_3 не працює, що доводиться його трудовою книжкою - п.2 ч.3 ст. 42 КЗпП України та навчання доньки на денній формі навчання.

ОСОБА_1 не довела обставин, які б свідчили, що вона має переважне право на працевлаштування перед зазначеними особами.

Установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими, спростовуються встановленими судом обставинами справи та по своїй суті зводяться до незгоди скаржника з висновками суду.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Євгеюка Олександра Євстафійовича залишити без задоволення, а рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 30 серпня 2023 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 27 листопада 2023 року.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.