справа № 756/3999/23
головуючий у суді І інстанції Белоконна І.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 27 липня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив: стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості у загальному розмірі 43 037,50 грн, за кредитним договором № /741059 від 13 жовтня 2021 року у розмірі 15 637 гривень 50 копійок, з яких: 4 500 грн - сума заборгованості за основною сумую боргу, 11 137, 50 грн - сума заборгованості за відсотками та стягнути заборгованість за кредитним договором № 14845-10/2021 від 19 жовтня 2021 року у розмірі 27 400 грн, з яких: 8 000 грн - сума заборгованості за основною сумую боргу, 19 400 грн - сума заборгованості за відсотками, а також понесені судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 (відповідач) було укладено кредитний договір № /741059 від 13 жовтня 2021 року.

19 квітня 2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (позивач) було укладено Договір факторингу № 19042022-Є, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів за Кредитним договором № /741059 від 13 жовтня 2021 року, право на одержання яких належить ТОВ «КУ «Європейська кредитна група», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача.

Відповідач не належним чином виконував свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором № /741059 від 13 жовтня 2021 року, внаслідок чого перед позивачем у нього існує заборгованість в сумі 15 637,50 грн, з яких: 4 500 грн - заборгованість по тілу кредиту; 11 137,50 грн - заборгованість по процентам.

Окрім того, між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 (відповідач) було укладено кредитний договір № 14845-10/2021 від 19 жовтня 2021 року.

21 вересня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (позивач) було укладено Договір факторингу № 21092022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів за Кредитним договором № 14845-10/2021 від 19 жовтня 2021 року, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «Інвеструм», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача.

Відповідач не належним чином виконував свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором № 14845-10/2021 від 19 жовтня 2021 року, внаслідок чого перед позивачем у нього існує заборгованість в сумі 27 400 грн, з яких: 8 000 грн - заборгованість по тілу кредиту; 19 400 грн - заборгованість по процентам.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 27 липня 2023 року позов задоволено.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № /741059 від 13 жовтня 2021 року у розмірі 15 637 гривень 50 копійок, заборгованість за кредитним договором № 14845-10/2021 від 19 жовтня 2021 року у розмірі 27 400 гривень та судові витрати в розмірі 2 684 гривні.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за вищевказаними кредитними договорами, а тому заявлена сума боргу підлягає стягненню (а.с.76-78).

В апеляційній скарзі, відповідач, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач вказує на те, що кредитні договори ним не підписувався, а надані позивачем докази до матеріалів справи жодним чином не підтверджують, що він звертався до банківської установи з заявою про отримання кредиту та погодження будь-яких умов кредитного договору. При цьому, зауважує, що заявлені позивачем суми процентів до стягнення не ґрунтуються на умовах договору і наданому самим же позивачем розрахунку, а тому не підлягають задоволенню.

Звертає увагу, що позивачем не надано первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення, тому немає підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними.

Наголошує на тому, що розмір нарахованих відсотків, значно перевищує розмір заборгованості за кредитом.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на те, що у відповідності до умов кредитного договору його підписання здійснювалося електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону, вказаний позичальником при укладенні кредитного договору. Також, зазначав, що посилання апелянта на відсутність доказів отримання ним кредитних коштів від первісних кредиторів є помилковими та безпідставними, оскільки факти їх надання підтверджуються наявними у матеріалах справи кредитними договорами, які є дійсними в силу приписів ст. 204 ЦК України.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 (відповідач) було укладено кредитний договір № /741059 від 13 жовтня 2021 року.

Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно п.п.1.4. п.1 Кредитного договору, Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом.

Також, п.п. 1.6. п. 1 Кредитного договору, клієнт підтверджує, що усвідомлює, що на правовідносини за цим Договором не розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно з п.п. 2.3. п.2 Кредитного договору Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахуванні і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

Відповідно до п.п. 1.5. п. 1 Кредитного договору, невід`ємною частиною цього Договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладання договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства -https://www.eurogroshi.com.ua/.

Відповідно до п.п. 6.1. п.6 Кредитного договору, Цей Договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікаторомвідповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п.п. 6.8. п.6 Кредитного договору, Підписанням цього Договору Клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства.

Відповідно до п.п. 6.9. п.6 Кредитного договору, Клієнт підтверджує, що отримав від Товариства до укладення цього Договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг.

19 квітня 2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (позивач) було укладено Договір факторингу № 19042022-Є, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів за Кредитним договором № /741059 від 13 жовтня 2021 року, право на одержання яких належить ТОВ «КУ «Європейська кредитна група», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача.

Згідно п.1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти і розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якаю настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до Реєстру боржників від 19 квітня 2022 року до Договору факторингу №19042022-Є від 19 квітня 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15 637,50 грн, з яких: 4 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 137,50 грн - сума заборгованості за відсотками.

Кредитний договір № /741059 від 13 жовтня 2021 року було підписано позичальником з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором R69807 (а.с.7).

Окрім того, між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 (відповідач) було укладено кредитний договір № 14845-10/2021 від 19 жовтня 2021 року.

Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Також, п.п. 1.7. п. 1 Кредитного договору, клієнт підтверджує, що усвідомлює, що на правовідносини за цим Договором не розповсюджується дія Закону України «Про споживчекредитування».

Згідно з п.п. 2.3. п.2 Кредитного договору Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

Відповідно до п.п. 1.6. п. 1 Кредитного договору, невід`ємною частиною цього Договору єПравила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту фінансового кредиту, які розміщені на сайтах Товариства - https://www.zecredit.com.ua. Приймаючи умовиКредитного Договору. Клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністюрозуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

21 вересня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (позивач) було укладено Договір факторингу № 21092022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів за Кредитним договором № 14845-10/2021 від 19 жовтня 2021 року, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «Інвеструм», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача.

Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якаю настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору (АКТ прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу додається).

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №21092022 від 21 вересня 2022 року (витяг з Реєстру боржників додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 27 400 грн, з яких: 8 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19 400 грн - сума заборгованості за відсотками.

Кредитний договір № 14845-10/2021 від 19 жовтня 2021 року було підписано позичальником з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором W728 (а.с.20).

Матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що відповідач повернув кредит та нараховані відсотки у строк, передбачений договорами.

В листі від 21 вересня 2022 року позивач повідомив відповідача про переуступку прав кредитора та реквізити для здійснення погашення заборгованості в позасудовому порядку (а.с.23). Дані про одержання цього листа відповідачем в матеріалах справи відсутні.

Матеріали справи містять розрахунок заборгованості за кредитним договором № 14845-10/2021 від 19 жовтня 2021 року, складений позивачем, згідно з яким за період з 21 вересня 2022 року по 28 лютого 2023 року на суму боргу в розмірі 8 000 грн нараховані відсотки за користування кредитом в розмірі 19 400 грн (а.с.28).

Також матеріали справи містять розрахунок заборгованості за кредитним договором № /741059 від 13 жовтня 2021 року, складений позивачем, згідно з яким за період з 19 квітня 2022 року по 28 лютого 2023 року на суму боргу в розмірі 4 500 грн нараховані відсотки за користування кредитом в розмірі 11 137,50 грн (а.с.15).

Крім того, матеріали справи містять копії: свідоцтва про державну реєстрацію позивача як юридичної особи, свідоцтва про реєстрацію позивача як фінансової установи, розпорядження про видачу ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, виписки з ЄДРЮОФПГФ щодо ТОВ «ФК «Інвеструм», свідоцтва про реєстрацію ТОВ «ФК «Інвеструм» як фінансової установи, статуту ТОВ «ФК «Інвеструм» (а.с.16-19,29-38).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписом ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.

Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 у справі № 524/5556/19, від 10 червня 2021 у справі №234/7159/20, які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.

З наведених обставин справи вбачається, що кредитні договори на підставі яких позивачем заявлено про стягнення заборгованості були укладені в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора та наданням персональних даних відповідача.

Отже, виходячи з вищенаведених положень законодавства та встановлених обставин справи, посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що він не укладав кредитні договори, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказані договори підписані електронним підписом, використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу ним на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.

У свою чергу, доказів того, що персональні дані відповідача (копія паспорта громадянина України, РНОКПП, реквізити банківської картки на яку первісним кредитором здійснювалось перерахування позичених грошових коштів, номер телефону), були використані неправомірно для укладення кредитних договорів від його імені, ним до суду не надано. Також слід звернути увагу на те, що відповідач до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій не звертався, як і не оскаржував правомірність укладених договорів.

Враховуючи умови надання кредитних коштів, колегія суддів зазначає, що саме боржник має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорах, і він мав можливість представити суду виписку з свого рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладеного договору. При цьому слід зазначити, що відповідач приймав участь при розгляді справи судом першої інстанції, подав свої письмові пояснення у справі, однак доказів на спростування заявлених позовних вимог не надав.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріали справи в своїй сукупності свідчать про те, що відповідач отримав кредит за кредитним договором № /741059 від 13 жовтня 2021 року та кредитним договором № 14845-10/2021 від 19 жовтня 2021 року, проте не виконував взяті на себе зобов'язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитними договорами, кошти не повернув.

Крім того, колегія суддів також погоджується із нарахованими позивачем відсотками за кредитними договорами, оскільки такі відсотки підтверджуються розрахунками заборгованості по договору № /741059 від 13 жовтня 2021 року та договору № 14845-10/2021 від 19 жовтня 2021 року, які були надані стороною позивача в суді першої інстанції з відповіддю на відзив від 30 червня 2023 року (а.с.66, 71-73). Вказані розрахунки відповідачем не спростовані.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що розмір нарахованої пені значно перевищує розмір заборгованості за кредитом та посилання на п.2 ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування», п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» та ч. 3 ст. 551 ЦК України, оскільки позивачем не було заявлено до стягнення суму неустойки, а також будь-якої компенсації за невиконання зобов`язань. Із предмету спору вбачається, що позивач просив лише суму заборгованості та суму заборгованості за відсотками.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли своє підтвердження, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Згідно ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 27 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

ГоловуючийТ.О. Писана
СуддіК.П. Приходько

С.О. Журба