Провадження № 2/686/4574/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2023

м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді - Салоїд Н.М.,

за участю секретаря - Лоб І.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Головного управління Державної Національної поліції України у Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до держави Україна в особі Головного управління Державної Національної поліції України в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями працівників поліції.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що з 11 листопада 2011 року являється співвласником однієї другої частин будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

17 квітня 2023 року близько 19 години іншим співвласником цього будинку ОСОБА_3 після його відмови віддати їй власне його житло, яким намагається тривалий час вона незаконно заволодіти з допомогою правоохоронних органів зробила умисне хибне повідомлення до поліції щодо погроз їй фізичною розправою, приниженням та лайкою.

З цих підстав близько 19 години 20 хвилин цього дня до будинку під`їхали працівники поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не з`ясовуючи обставин події, не взяли до уваги рішення суду у справі №686/16830/17, сфальшували відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 173-2 КУПАП. Поліцейські проникли до його будинковолодіння без ухвали суду, коли він вийшов з будинку почали його шарпати, завдавати болючих ушкоджень, а згодом застосували кайданки. Він був затриманий поліцейськими о 19 годині 40 хвилин та відпустили його з приміщення поліції, що по АДРЕСА_2 того ж дня о 23 годині 15 хвилин, утримуючи його у відділку більше трьох годин.

Травмпунктом Хмельницької міської лікарні зафіксовані тілесні ушкодження. Вказані обставини підтверджуються травмкарткою від 17.04.2023 року.

30 травня 2023 року Хмельницьким міськрайонний судом адміністративне провадження за ознаками частини 1 ст. 173-2 КУПАП закрито з підстав відсутності складу адмінправопорушення.

Вважає, що такі дії поліцейських ХРУП проникнення до житла, психологічний тиск, складання протоколів, незаконне користування його житлом та майном, позбавлення його свободи, застосування спецзасобів є метою заволодіти його майном призвели до завдання йому моральної шкоди.

Покликається на Конституційне право на недоторканість до житла проти його волі.

Внаслідок таких дій йому спричинена моральна шкода, що виразилась у переживаннях, стресів, приниження честі і гідності.

Просить визнати незаконні дії працівників поліції щодо незаконного фільмування його будинку, незаконне застосування фізичної сили, спецзасобів та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 234 000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні позов підтримав, просить його задовольнити. Суду пояснив, що доказів фільмування його будинку не має. Не заперечував факту, що як і йому, так і ОСОБА_3 означений будинок належить в рівних частках, і вона має право користуватися ним. Посилається на те, що незаконними діями працівників поліції притягненням його до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї, незаконне затримання та завдано тілесних ушкоджень.

Представник відповідача заявленого позов не визнала, просить у його задоволенні відмовити у зв`язку з недоведеністю.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 29 червня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

04.07.2023 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

18.07.2022 року представник Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області надала відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Свою позицію обґрунтувала тим, що позивачем не доведено та не підтверджено доказами заподіяння йому моральної шкоди.

02.11.2023 ухвалено рішення у справі.

Заслухавши доводи позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи доказами, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Як установлено судом, і цих обставин не заперечує позивач ОСОБА_1 , що будинковолодіння. котре знаходиться по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по одній другій частині кожному згідно свідоцтва про державну реєстрацію прав, виданого Хмельницьким бюро технічної інвентаризації 19.11.2011 року.

Частки співвласників вказаного будинку є рівними, і в натурі не виділені між ними, яка колишніми співмешканцями постійно виникають суперечки щодо користування ним.

Позивач не допускає до будинку ОСОБА_3 , всіляко, перешкоджаючи користуватися ним, вважаючи його своїм власним. Означена обставина підтверджується мотивацією позовної заяви стосовно після його відмови віддати їй належне його житло та намаганням заволодіти ним та в ході судового розгляду позивач мотивує входження працівників поліції до його помешкання та порушення його конституційного права на житло, при цьому нехтуючи аналогічними правами на житло ОСОБА_3 .

Вказаних обставин щодо права власності ОСОБА_3 позивач в ході розгляду справи не заперечує.

17 квітня 2023 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 котра перебувала в означеному будинку з їх спільним сином ОСОБА_6 , виникла чергова суперечка в ході якої ОСОБА_3 здійснила повідомлення поліції щодо погроз їй фізичною розправою.

Таке повідомлення позивач вважає хибним, а дії працівників поліції незаконними. Вважає, що поліцейські проникли до приміщення без ухвали суду, без його на те дозволу.

Проте такі посилання позивача суд вважає неприйнятними, адже ним не заперечується факт належності цього будинковолодіння в одній другій його частині ОСОБА_3 , більш того її право на одну другу його частину підтверджується свідоцтвом про право власності, їх частки в натурі не виділені, в судовому порядку ведеться спір.

Тому, дії працівників поліції щодо проникнення до цього будинку викликані іншим співвласником задля її безпеки, тому органи поліції діяли відповідно до статті 19 Конституції України, котра декларує, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач у поданій позовній заяві вказує на те, що він не дозволяв працівникам поліції заходити до житла, забороняв вести зйомку нагрудними відеокамерами, блокував його приміщення, а згодом працівники поліції застосували кайданки та провели затримання.

Щодо посилання позивача на те, що йому завдано тілесних ушкоджень працівниками поліції та ОСОБА_3 свого підтвердження не знайшли, оскільки кримінальне провадження не завершене, винних осіб не встановлено.

Відповідно до положень статті :2 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Доказів будь-якого незаконного фільмування будинку позивач не надав, а суд таких не встановив.

Зважаючи на покликання позивача на проникнення до його житла не відповідає дійсним обставинам справи, позаяк воно не є його власним, і не відповідає встановленим обставинам справи

17 квітня 2023 року відносно позивача ОСОБА_1 інспектором СПДН ВП ХРУП в Хмельницькій області лейтенантом поліції Шляховим А.С. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 958932 згідно якого позивачу інкриміновано те, що він 17 квітня 2023 року о 19 годині 23 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_3 домашнє насильство, саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні нецензурною лайкою на її адресу, погроз фізичною розправою, приниженнях.

До ОСОБА_1 , того ж 17 квітня 2023 року, було застосовано адміністративне затримання у зв`язку із вчиненням ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУПАП та припинення вчинення такого.

Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду від 30 травня 2023 року провадження у справі за ознаками частини 1 ст. 173-2 КУПАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Означена постанова не оскаржувалась та набрала законної сили.

Із вказаної постанови слідує, що у вищевказаний день і час (тобто 17.04.2023 року о 19 годині 00 хвилин він та ОСОБА_3 перебували у вказаному будинку за адресою АДРЕСА_1 , між ними виник конфлікт з приводу поділу будинку за вказаною адресою.

При винесенні означеної постанови суд вважав конфлікт між ним та ОСОБА_3 тривалим, тому вважає, що покази потерпілої ОСОБА_3 та їх спільного сина ОСОБА_7 , позаяк вони є зацікавленими особами у справі, а покази ОСОБА_1 є правдивими.

Разом із тим, позивач посилається на незаконне проникнення до житла, котре водночас є як і його, так і ОСОБА_3 в рівних частках кожного. Тому виклик працівників поліції до свого власного житла ОСОБА_3 був правомірним, як і проникнення до нього задля вирішення конфлікту.

Стосовно того, що позивач не виражався нецензурними словами спростовується і постійними конфліктами між ними, в ході яких ОСОБА_1 виражається нецензурною лайкою не тільки в бік ОСОБА_3 , а й працівників поліції.

Позивач вважає свої права порушеними незаконними діями працівників поліції, зокрема незаконним притягненням до адміністративної відповідальності, завданням тілесних ушкоджень, катуванням, незаконним затриманням, психологічне насилля до дружини

Вказані обставини до Єдиного реєстру Державним бюро розслідувань у Хмельницькій області внесено в ЄРДР не вносились, а ухвали Хмельницького міськрайонного суду стосуються факту 20.07.2022 стосовно кримінального провадження 0000170 та предмету заявленого спору не стосуються

Тому дії працівників поліції щодо входження до помешкання щодо вирішення тривалого конфлікту між його співвласниками було правомірним. Відповідало наданим їм Законом «Про Національну поліцію» повноваженням, будь-яких доказів щодо завдання тілесних ушкоджень працівниками поліції не доведено.

Будь-якими доказами обставини, описані позивачем у позовній заяві 20 червня 2022, 23 червня 2022, 09 липня 2022 та 22 липня 2022 року з посиланням на Єдиний реєстр досудових розслідувань не підтверджуються жодними доказами, а саме внесення до ЄРДР повідомлення про злочин не підтверджує вини працівників поліції. Позивач покликається у позовній заяві на світлини, хоча жодної такої до справи не додав.

Тому з наведених підстав в цій частині вимоги позивача є не доведеними та задоволенню не підлягають.

Разом із тим, постановою судді Хмельницького міськрайонного суду від 10 травня 2023 року провадження у справі про адміністративне правопорушення за ознаками частини 1 статті 173-2 КУПАП провадження у справі закрите за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стосовно скоєння вказаного правопорушення позивача було затримано, що підтверджується протоколом затримання від 17.04.2023 року.

Такими незаконними діями патрульних поліцейських йому завдано моральної шкоди, оскільки були порушенні звичні нормальні зв`язки, що зумовило докладання додаткових зусиль до організації його життя, відвідування лікарів, лікування завданих травм. При цьому, зазначає, що внаслідок вказаних дій йому було завдано моральної шкоди, яка полягала у тому, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і затримання, як особи невинуватої, з`явилося відчуття тривоги, хвилювання, безсоння. Такі незаконні дії принизили його честь, гідність. Також у позивача зірвалися його життєві плани, відбулося погіршення стосунків з оточуючими людьми, він упевнився у безкарності посадових осіб Національної поліції України, що підірвало авторитет органів держаної влади. Вказану моральну шкоду позивач оцінює у 234 000, 00 грн.

3. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав.

Позивач вважає свої права порушеними незаконним притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУАП внаслідок чого йому неправомірними діями працівників поліції завдано моральної шкоди.

Так, дійсно працівниками поліції 17 квітня 2023 року було складено відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення за те, що він, перебуваючи у будинку по АДРЕСА_1 вчинив відносно колишньої співмешканки домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні у її адресу нецензурною лайкою, погрожуючи фізичною розправою та міг завдати шкоду її психологічному здоров`ю.

У зв`язку із цим позивача було затримано.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 30 травня 2023 року провадження у цій справі закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 вважає, що притягнення до адміністративної відповідальності завдало йому моральної шкоди.

Суд погоджується з позицією позивача про порушення його прав, оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, що є преюдиційним фактом і доведенню не підлягає, і як наслідок адміністративне затримання було незаконним та не виправдовувало такої мети.

Вказані обставини підтверджуються постановою суду від 30.05.2023 року.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі ст. 1174 ЦК України.

Відповідно до цієї норми обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна.

Зазначений правовий висновок щодо застосування зазначених норм права у подібних правовідносинах викладений у постанові Верховного Суду України № 6-440цс16 від 25 травня 2016 року.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтею 1174 ЦК України

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Статтями 2, 4 Закону № 266/94-ВР передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 266/94-ВР в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу.

Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше).

У справі, яка переглядається, підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Разом із тим, це не спростовує того, що такими діями позивачу завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини.

Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом

Вказані правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц (провадження № 61-19000сво18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивач вважає, що такими неправомірними діями йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює у 234 000 грн.

Проте з таким розміром суд погодитись не може з наступних підстав.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих i виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З цих підстав, з`ясувавши чинники, які враховуються під час визначення розміру відшкодування моральної шкоди, а саме обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань, взявши до уваги засади розумності, виваженості й справедливості, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення відшкодування моральної шкоди саме у розмірі 5 000,00 грн. Такий розмір є необхідним і достатнім для покриття завданої шкоди.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

4. Норми права, які застосував суд.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішенням, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів самоврядування, їх посадових i службових ociб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174 ЦК України відповідно.

Відповідно до вимог ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

За змістом приписів ст.ст. 1173, 1174 ЦК України обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування чи посадових осіб цих органів, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю яких завдано шкоду, а на державу.

За відсутності підстав для застосування ч. 1 ст. 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст. ст. 1173, 1174цього Кодексу).

Статтею 1174 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичні особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової особи або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.l995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння і її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, їм підтверджується акт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в який матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих i виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

За таких обставин, суд вважає необхідним задовольнити позо про стягнення моральної шкоди частково в розмірі 5 000 грн.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

На підставі та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 352, 354-355 ЦПК України, ст. 23.1167, 1174,Є 1176 ЦК України , суд, -

У х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 5000 гривень моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення виготовлено 08 листопада 2023 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, вул. Скоблі, 15, м. Хмельницький, код ЄДРПОУ - 40108824.

Суддя: