справа № 179/1791/23
провадження № 2/179/570/23
У Х В А Л А

27 листопада 2023 року смт.Магдалинівка

Суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Кравченко О.Ю., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ОВЕН» про зобов`язання сплатити заборгованість по орендній платі за користування земельними ділянками,-

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2023 року до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ОВЕН», в якому просить суд зобов`язати президента ТОВ «АГРО-ОВЕН» ОСОБА_2 сплатити йому, як спадкоємцю померлої дружини ОСОБА_3 , заборгованість по орендній платі за користування двома земельними ділянками у розмірі 219896 грн. згідно укладених договорів оренди земельної ділянки. Крім того, до позовної заяви позивачем було також додано клопотання про зменшення суми судового збору до 1073,60 грн, враховуючи його скрутне матеріальне становище.

Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 23.10.2023 року позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків та запропоновано позивачу, зокрема, для вирішення питання щодо зменшення розміру судового збору подати суду документи про розмір його доходу за попередній календарний рік, тобто за 2022 рік.

На виконання вимог ухвали від 23.10.2023 року, позивачем надано суду виправлену позовну заяву та заяву про сплату судового збору, в якій позивач просить врахувати в рахунок сплати судового збору судовий збір у розмірі 1073,60 грн. за квитанцію №ПН3381116 від 09 березня 2023 року, що була додана до попередньої позовної заяви у справі №179/430/23, яка ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2023 року була повернута позивачу. Крім того, позивач сплатив судовий збір у розмірі 1125,36 грн. за квитанцією №ПН3631371 від 16.11.2023 року, оригінал якої надав суду.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у справі, дослідивши письмову заяву позивача, суддя дійшов до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п.5 ч.1ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але недовше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Крім того, відповідно до ч. 2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердження свого майнового стану, клопотання про зменшення розміру судового збору до 1073,60 грн. задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання щодо сплати судового збору, суд виходить з наступного.

Згідно ст.1 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір в розмірі встановленому цим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями частини п`ятої статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Позивачем на підтвердження сплати судового збору у загальному розмірі 2198,96 грн., до матеріалів справи додано оригінал квитанції №ПН3631371 від 16.11.2023 року на суму 1125,36 грн. та копію квитанції №ПН3381116 від 09 березня 2023 року на суму 1073,60 грн., яку позивач просить врахувати в рахунок сплати судового збору.

Разом з тим, судом встановлено та не заперечується позивачем, що оригінал квитанції №ПН3381116 від 09 березня 2023 року на суму 1073,60 грн. позивачем було раніше додано до первісної позовної заяви у справі №179/430/23, яку позивач подавав до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області, однак ухвалою суду від 31.05.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Агро-Овен» було повернуто позивачу. Судовий збір у розмірі 1073,60 грн., сплачений за подання вказаної позовної заяви, зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України і позивачу в порядку, встановленому законом, не повертався.

Разом з тим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Отже, у зв`язку з поверненням позовної заяви у справі №179/430/23, позивач може скористатися правом на повернення сплаченого у цій справі судового збору в порядку приписів п. 2 ч. 1 ст.7 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, у даному випадку позивач має право повернути сплачений ним судовий збір згідно квитанції №ПН3381116 від 09.03.2023 року на суму 1073,60 грн., однак така квитанція не може бути врахована як належний доказ сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі у цій справі, так як судовий збір за нею сплачений та зарахований при поданні іншого позову (у справі №179/430/23).

Зважаючи на викладене, суд зазначає, що неможливість використання документа про сплату судового збору, який подавався до первинної позовної заяви, яку суд повернув позивачу, не обмежує та не порушує прав позивача в частині обов`язку нести додаткові майнові витрати у зв`язку зі зверненням до суду, оскільки згідно з положеннями пункту 2 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» такий позивач має право на повернення суми судового збору, сплаченого за подання первісної заяви, яка була йому повернута.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.11.2021 у справі №9901/447/21.

Таким чином, позивачу необхідно здійснити доплату судового збору у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір», тобто в сумі 1073,60 грн. (2198,96 грн. - 1125,36 грн. = 1073,60 грн.) та надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Відповідна оплата судового збору повинна бути здійснена на наступні реквізити: ГУК у Дн-кій обл./смт.Магдалин/22030101, , банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.) МФО 899998, рахунок отримувача UA0004607, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Згідно з частиною другою статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити позивачу процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись статтями 127, 185, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про зменшення суми судового збору за подання позовної заяви.

Продовжити ОСОБА_1 процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя О.Ю. Кравченко