Справа №345/1227/23
Провадження № 2/345/460/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2023 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Онушканича В.В.

з участю секретаря судового засідання Слободян Т.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем одружилися 10.01.2014 року, шлюб зареєстрований у виконавчому комітеті Монастирецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, актовий запис № 2. Від спільного проживання сторін в шлюбі у них народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, у зв`язку із чим у них часто виникали непорозуміння та сварки. Напротязі року спільно не проживають і не спілкуються. Сім`я розпалась, на даний час шлюб носить формальний характер. Тому позивачка змушена звернутися до суду, просить шлюб розірвати.

Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Наголосила, що протягом наданого судом строку на примирення згоди на примирення не досягнуто, шлюб фактично розпався. Тому просить позов задоволити у повному обсязі.

Від відповідача до суду надійшла телефонограма про розгляд справи без його участі. Повідомив, що наданий судом строк на примирення бажаного результату не дав, згідний на розірвання шлюбу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони 10.01.2014 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Монастирецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4).

Від спільного проживання сторін у шлюбі народився син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Згідно із ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Судом встановлено, що за час спільного проживання сторони не змогли створити міцної сім`ї, що призвело до того, що сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 Сімейного кодексу України).

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України).

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Крім того ухвалою суду сторонам надавався строк для примирення 1 місяць, проте сторони не помирилися: позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, покладення судом обов`язку збереження сім`ї на одного з подружжя при наявності на це його категоричного заперечення не відповідає вимогам ст. ст. 24, 55, 56 Сімейного кодексу України і суперечить його інтересам.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 55, 56, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 10.01.2014 року у виконавчому комітеті Монастирецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, актовий запис № 2 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити « ОСОБА_5 ».

Сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з матір`ю ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 22.05.2023року.

Суддя