ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/9196/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2023 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Шаповалова К.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно та виселення,

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2023 року позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із вказаним позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 листопада 2023 року цивільну справу передано судді Шаповаловій К.В. Фактично матеріали справи передано судді 20 листопада 2023 року.

Відповідно до частини першої статті 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Однак, ознайомившись із змістом та формою позовної заяви, судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, викладених в статтях 175, 177 ЦПК України.

Згідно із пунктом 4 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Звертаючись із позовом до суду, позивачка зазначає, що у провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа № 753/11161/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про скасування рішень про державну реєстрацію, тобто оскаржується її право власності на нерухоме майно. Надалі текст позовної заяви містить виклад обставин, на підтвердження факту її права власності на спірне нерухоме майно: садовий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку під ним, та до позовної заяви долучаються документи, відповідно до яких вбачається, що наразі право власності на вказаний будинок та земельну ділянку зареєстровано: частка за позивачем та частка за ОСОБА_3 .

Поряд з цим, у цій позовній заяві позивачка ставить вимогу про визнання права власності на цей будинок та земельну ділянку під ним, не зазначаючи за ким необхідно визнати право власності на садовий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку під ним, які зокрема по частці, належить позивачці.

При цьому, суд роз`яснює, що у випадку наявності у відповідача в певній справі зустрічних вимог до позивача, які взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, відповідач, у строки, визначені нормами ЦПК України, може подати до суду зустрічний позов, для його спільного розгляду із первісним позовом.

Крім того, відповідно до частини п`ятої статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивачем до позову долучено копії документів, складені іноземною мовою, поряд з цим подані документи не оформлені належним чином, та не дають можливості суду встановити, які саме документи були подані суду як доказ у цій справі та, що саме вони спростовують чи підтверджують.

Статтею 95 ЦПК України визначено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

До письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку статті 79 Закону України "Про нотаріат". Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012, визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком.

Якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус. Нотаріус засвідчує справжність підпису перекладача на перекладі тексту документа за правилами, передбаченими пунктом 6 глави 7 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Підпис перекладача на нотаріальному документі виконується ним власноручно у присутності нотаріуса. При засвідченні справжності підпису перекладача, нотаріусу необхідно встановити особу перекладача, а також його кваліфікацію.

У Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України прямо не вказано, яким кваліфікаційним вимогам повинен відповідати перекладач, а лише зазначено, що перекладач разом з документом, який встановлює його особу, повинен надати документ, що підтверджує його кваліфікацію.

Для перекладу надаються оригінали документів або їх нотаріально засвідчені копії. Документи, викладені на двох і більше окремих аркушах, що подаються для засвідчення вірності перекладу або засвідчення справжності підпису перекладача, повинні бути з`єднані у спосіб, що унеможливлює їх роз`єднання без порушення цілісності, пронумеровані і скріплені підписом відповідної посадової особи та печаткою юридичної особи (у разі наявності), яка видала документ.

Переклад робиться з усього тексту документа, в тому числі з печатки і штампу. Найчастіше переклад виконується на окремому аркуші чи аркушах. Він прикріплюється до оригіналу документа, прошнуровується і скріплюється підписом нотаріуса та його печаткою.

Відповідно до приписів статті 175 ЦПК України позовна заява має містити зазначення ціни позову.

Позивачем ставиться вимога про визнання права власності на майно: садовий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку під ним та виселення відповідача із вказаного будинку.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається - дійсною вартістю нерухомого майна.

Подана позовна заява не містить ціни позову.

Відповідно до частини четвертої статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем до позовної заяви долучено квитанцію про сплату судового збору у розмірі 3757,60 грн.

Враховуючи те, що позивачем заявлено вимогу майнового та немайнового характеру, суд враховує, що із вказаної суми позивачем сплачено судовий збір у розмір 1073,60 грн за вимогу немайнового характеру (про виселення відповідача) та решта суми - 2684 грн - за вимогу про визнання права власності на майно.

Проте, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому до позовної заяви позивачем не долучено доказів, на підтвердження дійсної вартості спірного майна, а отже, судовий збір за вимогу майнового характеру у розмірі 2684 грн сплачений позивачкою не в повному обсязі.

Також, у порушення абз. 2 частини першої статті 177 ЦПК України позивачем не додано до позовної заяви доказу надсилання листом з описом вкладення відповідачу у справі копії позовної заяви із додатками, поданих до суду документів, а додано лише докази надсилання таких документів третій особі - ОСОБА_3 .

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтям 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного позовну заяву потрібно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду, протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно та виселення - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви до визначеної дати, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: К.В. Шаповалова