Провадження № 2/369/1171/23
22.05.2023 м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Дубас Т.В.
при секретарі судових засідань Житар А.А.
розглянувши в порядку загального позовного провадження в м. Київ в залі судового засідання Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,
УСТАНОВИВ:
В грудні 2021 позивач ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення коштів.
Цей договір був складений та підписаний на нотаріальному бланку НМІ 007740 та посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Михальченко М. М. та зареєстрований в реєстрі за № 4392.
Згідно п. 3 абз. 4 договору 1 ціна продажу становить 434600 (чотириста тридцять чотири тисячі шістсот) грн. 00 коп.
Згідно п. 4 договору 1 на підтвердження намірів сторін Позивач передав, а Відповідач прийняв передоплату у вигляді авансу в розмірі 434500 (чотириста тридцять чотири тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.
Згідно п. 5 договору 1 У випадку відмови, ухилення Продавця (Відповідача) від продажу квартири в строк, передбачений цим договором, Продавець (Відповідач) повинен повернути Покупцю (Позивачу) одержану від нього суму авансу у розмірі 434500 (чотириста тридцять чотири тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. протягом одного місяця.
Також, 06.10.2018 року між сторонами був підписаний попередній договір (далі договір 2) про укладання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення № 57.
Згідно п. 3 абз. 1 договору 2 основний договір купівлі-продажу нежитлового приміщення має бути посвідчений нотаріально не пізніше 30 червня 2019 року.
На початку червня 2019 року Позивач приїхав до офісу продаж із заявою, в якій просив Відповідача, як того передбачає закон, повідомити його письмово про дату та час підписання Основного договору а також вказати адресу нотаріуса, де буде посвідчений такий договір. Натомість Відповідача там не застав, менеджер відмовилась прийняти заяву та надати письмову відповідь. На питання: «Де можна знайти Відповідача?» - менеджер не відповіла, нового номеру телефону Відповідна не надала. Натомість завірила, що строком дії договорів 1, 2 не є дата, вказана в п.1, а попередній договір втрачає чинність тільки з моменту підписання основного договору, коли би він не був підписаний.
На момент подання позову Основний договір між сторонами укладений не був, будинок не добудований, як слідство, не введений в експлуатацію.
На підставі вищевикладеного позивач просив суд:
-стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аванс за попереднім договором від 05.08.2017р. Про укладання договору купівлі-продажу квартири у розмірі 434500 грн.;
-стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , інфляційні збитки за попереднім договором від 05.08.2017 р. про укладання договору купівлі-продажу квартири у розмірі в розмірі 81 512.20 грн.;
-стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 суму відсотків 3 % за користування грошовими коштами за попереднім договором від 05.08.2017 р. про укладання договору купівлі-продажу квартири за період з 31.08.2018 року по 31.08.2021 року у розмірі 39 140.71 грн.;
-стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 суму пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за попереднім договором від 05.08.2017 р. про укладання договору купівлі- продажу квартири за період з 31.08.2018 року по 31.08.2021 року у розмірі 333 808.18 грн.;
-стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , інфляційні збитки за попереднім договором від 06.10.2018 р. про укладання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення у розмірі 3207,60 грн.;
-стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 суму відсотків 3 % за користування грошовими коштами за попереднім договором від 06.10.2018 р. про укладання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення за період за період з 30.06.2019 року по 08.11.2021 року у розмірі 1652.71 грн. ;
-стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 суму пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за попереднім договором від 06.10.2018 р. про укладання договору купівлі- продажу нежитлового приміщення за період за період з 30.06.2019 року по 08.11.2021 року у розмірі 10 370.39 грн.;
-стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 незаплановані витрати в розмірі 54 000 грн.;
-стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 судові витрати.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.12.2021 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
05.12.2022 до суду подано заяву про збільшення розміру позовних вимог. Згідно даної заяви позивач просив суд:
-стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аванс за попереднім договором від 05.08.2017р. Про укладання договору купівлі-продажу квартири у розмірі 434500 грн.;
-стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , інфляційні збитки за попереднім договором від 05.08.2017 р. про укладання договору купівлі-продажу квартири у розмірі в розмірі 81 512.20 грн. + 107994,79 грн = 189506,99 грн.;
-стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 суму пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за попереднім договором від 05.08.2017 р. про укладання договору купівлі- продажу квартири за період з 31.08.2018 року по 31.08.2021 року у розмірі 333 808.18 грн.;
-стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , інфляційні збитки за попереднім договором від 06.10.2018 р. про укладання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення у розмірі 3207,60 грн. +5466,83 грн. =8674,73 грн;
-стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 суму відсотків 3 % за користування грошовими коштами за попереднім договором від 06.10.2018 р. про укладання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення у розмірі 1652.71 грн. + 607,57 грн. = 2206,28 грн.;
-стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 суму пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за попереднім договором від 06.10.2018 р. про укладання договору купівлі- продажу нежитлового приміщення за період за період з 30.06.2019 року по 08.11.2021 року у розмірі 10 370.39 грн. (десять тисяч триста сімдесят грн. 39 коп.)
-стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 незаплановані витрати в розмірі 54 000 грн.
-стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.;
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.12.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання 13.02.2023 учасники справи не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі.
Представник позивача подав до суду заяву про проведення розгляду справи у відсутності позивача та представника. Позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.
Відповідач у судове засідання 13.02.2023 не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином, не надала заяву про розгляд справи без її участі, правом надати відзив не скористалася, причини неявки суду не відомі.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу.
Згідно частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.
Договір був складений та підписаний на нотаріальному бланку НМІ 007740 та посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Михальченко М. М. та зареєстрований в реєстрі за № 4392.
Згідно п. 3 абз. 4 договору 1 ціна продажу становить 434600 (чотириста тридцять чотири тисячі шістсот) грн. 00 коп.
Згідно п. 4 договору 1 на підтвердження намірів сторін Позивач передав, а Відповідач прийняв передоплату у вигляді авансу в розмірі 434500 (чотириста тридцять чотири тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.
Згідно п. 5 договору 1 У випадку відмови, ухилення Продавця (Відповідача) від продажу квартири в строк, передбачений цим договором, Продавець (Відповідач) повинен повернути Покупцю (Позивачу) одержану від нього суму авансу у розмірі 434500 (чотириста тридцять чотири тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. протягом одного місяця.
Відповідно до п. 6 Попереднього договору сторони домовилися, що на день укладення Основного договору квартира не повинна бути заставлена, не перебувати у податковій заставі, у спорі та під забороною (арештом), щодо предмету договору має бути відсутня будь-яка заборгованість з оплати податків, комунальних послуг.
Відповідно до п. 7 Попереднього договору проект цього договору, складений нотаріусом з урахуванням умов, які є обов`язковими для такого роду договорів, а також умов, визначених та узгоджених сторонами, прочитаний ними та схвалений.
Відповідно до п. 8 Попереднього договору всі спори, пов`язані з цим договором або що з нього випливають, вирішуються сторонами в порядку, передбаченому чинним законодавством.
Відповідно до п. 11 Попереднього договору цей договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами і набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до п. 12 Попереднього договору цей договір діє до моменту укладення Основного договору.
Відповідно до п. 13 Попереднього договору зміни та доповнення до цього договору, а також його розірвання оформляється у вигляді окремого нотаріально посвідченого договору.
06.10.2018 року між сторонами був підписаний попередній договір про укладання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення № 57.
Згідно п. 3 абз. 1 договору 2 основний договір купівлі-продажу нежитлового приміщення має бути посвідчений нотаріально не пізніше 30 червня 2019 року.
Відповідно до п. 6 Попереднього договору сторони домовилися, що на день укладення Основного договору нежитлове приміщення не повинно бути заставлене, не перебувати у податковій заставі, у спорі та під забороною (арештом), щодо предмету договору має бути відсутня будь-яка заборгованість з оплати податків, комунальних послуг.
Відповідно до п. 7 Попереднього договору проект цього договору, складений нотаріусом з урахуванням умов, які є обов`язковими для такого роду договорів, а також умов, визначених та узгоджених сторонами, прочитаний ними та схвалений.
Відповідно до п. 8 Попереднього договору всі спори, пов`язані з цим договором або що з нього випливають, вирішуються сторонами в порядку, передбаченому чинним законодавством.
Відповідно до п. 11 Попереднього договору цей договір діє до моменту укладення Основного договору.
Відповідно до п. 12 Попереднього договору зміни та доповнення до цього договору, а також його розірвання оформляється у вигляді окремого нотаріально посвідченого договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно до ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.
Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.
Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.
Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно до ч. 1 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Враховуючи що відповідачем ОСОБА_2 не було виконано умови попереднього договору, в зв`язку з чим було порушено права позивача ОСОБА_1 , остання має право на стягнення з відповідача сплаченої суми авансу.
Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми авансу, сплаченої позивачем за попереднім договором купівлі-продажу квартири та за поперереднім договором купівлі продажу нежитлового приміщення №57 у повному обсязі.
Що стосується стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов?язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов?язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Відповідно до ст. ст. 524, 533 - 535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.
Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд України у постанові від 22 березня 2017 року у справі № 6-2311цс16 висловив правову позицію та зазначив, що за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Наявність судового рішення про стягнення боргу не позбавляє позивача права на стягнення з відповідача інфляційних втрат за користування грошовими коштами на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Враховуючи те, що правовідносини, які склалися між сторонами є грошовими та містять зобов`язальний характер, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних витрат та 3% річних за попереднім договором про укладання договору купівлі-продажу квартири з моменту прострочення зобов`язання.
Розрахунок інфляційного збільшення здійснюється за формулою за період з 31.12.2018 по 02.12.2022 р.
ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )
ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,
ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.
IIc (101,00 : 100) x (100,50 : 100) x (100,90 : 100) x (101,00 : 100) x (100,70 : 100) x (99,50 : 100) x (99,40 : 100) x (99,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (100,20 : 100) x (99,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,80 : 100) x (100,30 : 100) x (100,20 : 100) x (99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x (100,70 : 100) x (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) x (104,50 : 100) x (103,10 : 100) x (102,70 : 100) x (103,10 : 100) x (100,70 : 100) x (101,10 : 100) x (101,90 : 100) x (102,50 : 100) x (100,70 : 100) = 1.51106722.
Інфляційне збільшення:
434 500,00 x 1.51106722 - 434 500,00 = 222 058,71 грн.
Здійснивши перевірку розрахунку, в межах заявленого позивачем періоду, суд здійснив розрахунок та встановив, що загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, за розрахунком суду, становить суму більшу, ніж заявлена позивачем до стягнення. Але, зважаючи на те, що суд обмежений в праві вийти за межі позовних вимог в частині стягнення інфляційних збитків підлягає задоволенню в сумі 189 506,99 грн.
Розрахунок 3% річних здійснюється за формулою за період з 31.12.2018 по 02.12.2022 р.:
Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де
С - сума заборгованості,
Д - кількість днів прострочення.
З 31.12.2018 до 31.12.2019 434 500,00 x 3 % x 366 : 365 : 100 = 13 070,71 грн.
З 01.01.2020 до 31.12.2020 434 500,00 x 3 % x 366 : 366 : 100= 13 035,00 грн.
З 01.01.2021 до 02.12.2022 434 500,00 x 3 % x 701 : 365 : 100= 25 034,34 грн.
Таким чином сума 3% річних складає 51 140,05 грн.
Розрахунок інфляційного збільшення відповідно до попереднього договору про укладення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення №57 здійснюється за формулою за період з 01.07.2019 по 02.12.2022 р.
Розрахунок здійснюється за формулою
ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )
ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,
ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.
IIc (99,40 : 100) x (99,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (100,20 : 100) x (99,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,80 : 100) x (100,30 : 100) x (100,20 : 100) x (99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x (100,70 : 100) x (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) x (104,50 : 100) x (103,10 : 100) x (102,70 : 100) x (103,10 : 100) x (100,70 : 100) x (101,10 : 100) x (101,90 : 100) x (102,50 : 100) x (100,70 : 100) = 1.45791182
Інфляційне збільшення:
22 000,00 x 1.45791182 - 22 000,00 = 10 074,06 грн.
Оскільки, загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, за розрахунком суду, становить суму більшу, ніж заявлена позивачем до стягнення. Але, зважаючи на те, що суд обмежений в праві вийти за межі позовних вимог в частині стягнення інфляційних збитків підлягають задоволенню в сумі 8674,43 грн.
Розрахунок 3% здійснюється відповідно до попереднього договору про укладення договору купівлі-продажу нежитлового приміщення №57 здійснюється за формулою за період з 01.07.2019 по 02.12.2022 р.
Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де
С - сума заборгованості,
Д - кількість днів прострочення.
з 01.07.2019 до 31.12.2019 22 000,00 x 3 % x 184 : 365 : 100= 332,71 грн.
з 01.01.2020 до 31.12.2020 22 000,00 x 3 % x 366 : 366 : 100= 660,00 грн.
з 01.01.2021 до 02.12.2022 22 000,00 x 3 % x 701 : 365 : 100= 1 267,56 грн.
Загальна сума 3% річних складає 2 260,27 грн.
Зважаючи на те, що суд обмежений в праві вийти за межі позовних вимог в частині стягнення 3% річних підлягають задоволенню в сумі 2 206,28 грн.
За змістом статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка має на меті окрім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання. До моменту вчинення порушення пеня відіграє забезпечувальну функцію, і навпаки, з моменту порушення - являє собою міру відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Щодо стягнення пені, суд відмовляє у задоволенні, оскільки умовами попереднього договору про укладення договору купівлі-продажу квартири від 05.08.2017 та умовами попереднього договору про укладення договору купівлі продажу нежитлового приміщення №57, стягнення пені не передбачено. Також суд звертає увагу, оскільки позивачем виконано свої зобов`язання, а другим відповідачем не виконані в повному обсязі, тому у другого відповідача не виникло обов`язку передати позивачу майнові права на квартиру, у зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення пені.
В частині відшкодування незапланованих витрат у розмірі 54 000,00 грн., суд відмовляє, оскільки позивач, укладаючи попередній договір на стадії будівництва житлового будинку, а не готової квартири, вже несе певні ризики набуття у власність майна. У даному випадку, захист порушеного права здійснено шляхом стягнення сплачених коштів з урахуванням інфляційних втрат, трьох відсотків річних за порушення зобов`язання.
Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, в установлених частиною другою цієї статті.
Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).
У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
При вирішенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди суд враховує, що позивачем не було надано доказів на підтвердження заподіяння їй душевних страждань неправомірними діями відповідача, не зазначено у чому саме вони полягали, не підтверджено їх обсяг та тривалість. По суті позивач обмежився наведеннями лише загальними фразами, без їх конкретизації, без зазначення в чому саме полягало порушення життєвого ритму, зазначення дій. Посилання на неможливість користуванням своїм майном протягом тривалого часу суд також оцінює критично, оскільки основний договір мав бути укладений до 31 серпня 2018 року, а позов до суду надійшов 15 грудня 2021 року. Сам по собі факт не укладення основного договору не може ототожнюватись з моральними стражданнями. Тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди.
Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України. У разі задоволення позовних вимог частково, судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Керуючись ст.ст. ст.ст. 1, 11, 15, 16, 251, 257, 258, 267 252, 509, 530, 546-548, 549, 626, 628 Цивільного кодексу України, ст.ст. 76,81, 141, 258-259, 263-265, 268 ,354-355 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за Попереднім договором про укладення договору купівлі продажу квартири від 05.08.2017 року (посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Михальченко М.М., зареєстрований у реєстрі за № 4392), у розмірі 434 500 (чотириста тридцять чотири тисячі п`ятсот ) грн. 00 коп..
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за Попереднім договором про укладення договору купівлі продажу квартири від 05.08.2017 року (посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Михальченко М.М., зареєстрований у реєстрі за № 4392) за період з 31.12.2018 по 02.12.2022 року інфляційні втрати 189 506 (сто вісімдесят дев`ять тисяч п`ятсот шість) грн. 99 коп., 3% річних у розмірі 51 140 (п`ятдесят одну тисячу сто сорок) грн. 05 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за Попереднім договором про укладення договору купівлі продажу нежитлового приміщення №57 від 06.10.2018 року у розмірі 22 000 (двадцять дві тисячі) грн. 00 коп..
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за Попереднім договором про укладення договору купівлі продажу нежитлового приміщення №57 від 06.10.2018 року за період з 01.07.2019 по 02.12.2022 року інфляційні втрати 8 674 (вісім тисяч шістсот сімдесят чотири) грн. 43 коп., 3% річних у розмірі 2 206 (дві тисячі двісті шість) грн. 28 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 8301 (вісім тисяч триста одну) грн. 02 коп..
У задоволенні решти позову відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса : АДРЕСА_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 .
Суддя: Тетяна ДУБАС