Справа № 473/598/23
РІШЕННЯ

іменем України

"23" травня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Ціліциної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_6 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 (після зміни прізвища ОСОБА_9 ) про визнання договору купівлі-продажу дійсним, в якому вказував, що 09 лютого 2002 року між нею ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 (після зміни прізвища ОСОБА_9 ) було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого позивачка придбала в останніх житловий будинок АДРЕСА_1 .

В цей же день договір було зареєстровано на Вознесенській універсальній товарно-сировинній біржі за реєстр. №118.

Разом з тим, покупець зареєструвала право власності щодо придбаного майна в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації».

Нотаріально договір сторони не посвідчували, ухилившись від цього.

Однак всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме, продавці передали покупцю майно, а покупець прийняла його та сплатила за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору.

Оскільки спірний договір не було посвідчено нотаріально, а тому він є недійсним, що створює позивачці перешкоди у розпорядженні своїм майном.

Враховуючи ухилення сторін договору від його нотаріального посвідчення на час укладення правочину та неможливість нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу на час розгляду справи, а тому представник позивачки просив суд визнати такий договір дійсним.

Ухвалою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 лютого 2023 року вищевказана позовна заява була залишена без руху, як така, що не відповідала вимогам ст. 177ЦПК України, а позивачці надано строк для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.

16 лютого 2023 року представник позивачки надав суду заяву про усунення недоліків разом з доказами про сплату судового збору та копіями документів.

Ухвалою суду від 20 лютого 2023 року відкрито провадження по справі. Цією ж ухвалою визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 20 квітня 2023 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Ухвалою суду від 20 квітня 2023 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено Вознесенську міську раду Миколаївської області.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 не з`явилися, проте останній надіслав на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представниця відповідача Вознесенської міської ради в судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, питання щодо задоволення вимог позивачки залишила на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, судом належним чином про час та місце розгляду справи повідомлений, причину неявки суду не повідомив.

Відповідачка ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи за місцем її зареєстрованого проживання, причину неявки суду не повідомила.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, судом відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважаються належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик через офіційний веб сайт судової влади України, причини неявки суду не повідомили.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін та їх представників, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації для її вирішення.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.

Зокрема судом встановлено, що 09 лютого 2002 року ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 (після зміни прізвища ОСОБА_9 ) житловий будинок АДРЕСА_1 , уклавши та зареєструвавши в цей же день письмовий договір купівлі-продажу на Вознесенській універсальній товарно-сировинній біржі, про що в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю внесено запис за №118.

Разом з тим, покупець зареєструвала право власності щодо придбаного майна в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації».

Нотаріально договір сторони не посвідчували, ухилившись від цього.

В той же час, посвідчення договору купівлі-продажу на час розгляду справи неможливе (право власності на майно зареєстроване за покупцем, один з продавців майна помер, місце знаходження частини продавців є невідомим), що створює позивачці перешкоди у розпорядженні будинком.

Ст. 9 Житлового Кодексу України вказує, що громадяни України мають право на придбання будинків і квартир на біржових торгах.

При укладенні договору сторони угоди узгодили всі її істотні умови і виконали свої зобов`язання, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагала ст. 227 ЦК України 1963 року (чинна на час укладення угоди).

З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обов`язкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною.

Проте, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

В п. 4 постанови від 28 квітня 1978 року №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (зі змінами) Пленум Верховного Суду України зазначив, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу (в тому числі при придбанні на біржових торгах) міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб.

Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що цивільне право позивачки підлягає захисту, а позов задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений та зареєстрований 09 лютого 2002 року на Вознесенській універсальній товарно-сировинній біржі, про що в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю внесено запис за №118, за яким ОСОБА_1 купила у ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 житловий АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: Вуїв О.В.