УХВАЛА

Іменем України

19.05.2023 Справа №607/8268/22 Провадження № 2/607/210/2023

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді Марциновської І.В.,

за участю: секретаря судового засідання Макогін А.В.,

представника позивача адвоката Матвійчука В.В.,

представника відповідача адвоката Алексенка С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області заяву адвоката Алексенка Сергія Леонтійовича про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.05.2023 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК Україниза заявою представника позивача ОСОБА_3 . Призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат.

04.05.2023 через канцелярію Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області представник відповідача адвокат Алексенко С.Л. подав клопотання про долучення доказів, в якому просив долучити до матеріалів справи докази надання відповідачу правової допомоги та прийняти рішення про компенсацію здійснених відповідачем ОСОБА_2 витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У заяві зазначено, що судові витрати відповідача за розгляд даної цивільної справи складаються з витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір становить 10000 грн. На підтвердження цього до заяви долучено договір про надання правничої допомоги № 8 від 13.02.2023, акт виконаних робіт (до договору про надання правової допомоги № 8 від 13.02.2022).

18.05.2023 на офіційну електронну адресу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло клопотання представника відповідача адвоката Алексенко С.Л. про долучення доказів, в якому представник просив долучити до матеріалів справи копії платіжної інструкції № 0.0..1 від 17.05.2023, яка підтверджує сплату відповідачем гонорару за договором про надання правової допомоги № 8 від 13.02.2022.

У судовому засіданні 19.05.2023 представник відповідача адвокат Алексенко С.Л. просив стягнути з позивача на користь відповідача компенсацію витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000 грн внаслідок необґрунтованих дій позивача. Зазначив, що двічі намагався врегулювати спір шляхом укладення мирової угоди, однак сторона позивача з такими умовами не погоджувалась. При цьому відповідач понесла витрати, які підлягають відшкодуванню саме з позивача, оскільки даний спір не був вирішений судом саме через необґрунтовані дії позивача.

У судовому засіданні 19.05.2023 представник позивача адвокат Матвійчук В.В. не заперечував щодо стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, у розмірі 1000 грн. Зазначив, що підставою для подання заяви про залишення позовної заяви без розгляду стало те, що станом на даний час сторони знаходяться за кордоном, що ускладнює врегулювання спору. При цьому вказав, що після повернення сторін на територію України позивач має намір обрати інших спосіб захисту його порушених прав, а саме звернутися до суду з позовом про встановлення порядку користування сторонами спірним нерухомим майном.

У судове засідання 22.05.2023 позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 не з`явилися, однак приймають участь у судовому процесі через своїх представників.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, що стосуються компенсації судових витрат, суд дійшов такого висновку.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 5 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Системний аналіз зазначених вище норм права свідчить про те, що відповідач має право заявити вимогу про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, не у всіх випадках залишення позову без розгляду, а лише якщо воно відбулось внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Оскільки чинне процесуальне законодавство не містить визначення поняття «необґрунтовані дії позивача», суд виходить із дозволених меж реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Указані вище обставини дають підстави дійти висновку, що зловживання процесуальними правами - це умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду по правильному і своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи, - що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.

При цьому звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст. 55, 124 Конституції України, та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Так само згідно роз`ясненнями, викладеними у п. 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» в інших випадках закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Таким чином для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Такого ж висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постановах від 17.12.2020 у справі № 758/12381/18-ц, від 14.01.2021 у справі № 521/3011/18, від 0211.2022 у справі № 440/296/19.

Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Разом з тим стороною відповідача не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені під час судового розгляду справи та в чому вони виражені.

При цьому саме по собі посилання представника відповідача на те, що сторони не дійшли згоди щодо укладення мирової угоди, яка мала бути затверджена судом, не свідчить про те, що позивач таким чином зловживав своїми процесуальними правами, оскільки укладення мирової угоди на тих чи інших умовах є диспозитивним правом позивача.

Щодо наявності у матеріалах справи заяви відповідача про визнання позову, суд зазначає, що така заява надійшла до суду 13.03.2023.

Разом з тим 14.03.2023 розгляд справи не відбувався у зв`язку з оголошенням Тернопільською обласною адміністрацією на території Тернопільської області повітряної тривоги. Судове засідання призначено на 11.04.2023.

Надалі у судове засідання 11.04.2023 сторони не з`явилися, однак в усному порядку повідомили суд про намір укласти мирову угоду, що стало причиною для повторного відкладення судового засідання на 04.05.2023.

27.04.2023 до канцелярії Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області представник позивача подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відтак за наявності заяви представника позивача про залишення позову без розгляду, суд не вирішував питання про прийняття до розгляду заяви відповідача про визнання позову від 13.03.2023.

Так само з матеріалів цивільної справи не вбачається, що сторона позивача систематично протидіяла правильному та швидкому вирішенню спору, оскільки, як встановлено судом, судові засідання за погодженням з представником позивача відкладались п`ять разів з метою виконання вимог цивільного процесуального закону щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання та забезпечення права останньої на участь у даному судовому процесі. При цьому представник позивача сумлінно виконував свої процесуальні обов`язки та з`являвся за викликом суду у судові засідання. Надалі ж судові засідання були відкладені за клопотанням обох представників сторін з метою укладення мирової угоди та врегулювання спору на підставі взаємних поступок, а також у зв`язку з оголошенням Тернопільською обласною адміністрацією на території Тернопільської області повітряної тривоги.

Указані обставини в сукупності дають підстави суду дійти висновку, що сторона позивача не протидіяла швидкому вирішенню спору, а навпаки сприяла реалізації відповідачем своїх прав на особисту участь у судовому процесі.

Так само відсутні підстави вважати, що позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача, оскільки докази на підтвердження таких обставин суду не надані.

Крім цього, суд приймає до уваги те, що підставою для подання заяви про залишення даного позову без розгляду було те, що позивач станом на даний час, як власне і відповідач, перебувають за межами території України, що ускладнює мирне врегулювання спору. При цьому позивач має намір обрати інших спосіб захисту його порушених прав, а саме звернутися до суду з позовом про встановлення порядку користування сторонами спірним нерухомим майном.

З урахуванням викладених обставин суд доходить висновку, що позивачем пред`явлений обґрунтований позов, однак до початку розгляду справи по суті, враховуючи неможливість урегулювання спору між сторонами шляхом укладення мирової угоди, позивач вирішив обрати інший передбачений законом спосіб захисту своїх порушених прав, що також не свідчить про зловживання ним своїми процесуальними правами.

За таких обставин, приймаючи до уваги встановлені вище обставини суд доходить висновку, що у задоволенні заяви адвоката Алексенка С.Л. про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя слід відмовити.

Керуючись ст. 2 ч. 3 п. 12, 44, 76-81, 89, 133 ч. 1, 3 п. 1, 137, 142 ч. 5, 246, 259, 263, 265, 270, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката Алексенка Сергія Леонтійовича про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяІ. В. Марциновська

Повне судове рішення складене 23.05.2023.