ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 листопада 2023 року місто Чернівці справа №724/305/23

провадження №22-ц/822/975/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Височанської Н.К., Литвинюк І.М., Перепелюк І.Б.

перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Никифорак Володимир Михайлович на ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 31 жовтня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Комунальне некомерційне підприємство «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради, про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 31 жовтня 2023 року у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_3 про визначення додаткового строку відмовлено.

Клопотання представника позивача ОСОБА_3 про витребування доказів, призначення судової почеркознавчої експертизи залишено без розгляду.

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_3 про долучення доказів: оригіналів розписки померлого ОСОБА_4 , оригіналів фото карток з рукописними записами та оригіналів фотоескізу з рукописними записами відмовлено.

Докази: оригінал розписки померлого ОСОБА_4 , оригінал фото карток з рукописними записами та оригінал фотоескізу з рукописними записами до розгляду судом вирішено не приймати.

Повний текст ухвали складено 02 листопада 2023 року.

ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Никифорак В.М. звернулася до Чернівецького апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 31 жовтня 2023 року.

Апеляційний суд, перевіривши апеляційну скаргу, вважає, що подана апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту з наступних підстав.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Аналіз правових позицій Конституційного Суду України, висловлених у рішеннях: від 27 січня 2010 року у справі № 3-рп/2010, від 28 квітня 2010 року у справі № 12-рп/2010, від 08 липня 2010 року у справі № 18-рп/2010, від 02 листопада 2011 року у справі № 13-рп/2011, від 22 квітня 2014 року у справі № 4-рп/2014, свідчить, що при тлумаченні пунктів 2, 10, 12, 18, 28 частини першої статті 293 ЦПК України (у редакції, чинній станом 03 серпня 2017 року), суд враховував такі обставини: (а) зміст (особливість) процесуального рішення, що оскаржується; (б) стадію цивільного судочинства, що обумовлює процесуальну можливість особи поновити свої права виключно шляхом оскарження відповідної ухвали.

При цьому, Конституційний Суд України, зокрема, вказував, що: (1) «згідно з частиною другою статті 293 Кодексу заперечення на ухвали, які не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. Це положення слід розуміти так, що будь-яка ухвала суду підлягає перегляду в апеляційному порядку самостійно або разом з рішенням суду. Однак особливість ухвали про відмову у видачі дубліката виконавчого листа полягає в тому, що вона приймається на стадії виконання судового рішення і оскаржити її одночасно з оскарженням рішення суду неможливо, тому ця ухвала може бути оскаржена лише самостійно» (абзац 5 пункту 3.2. рішення від 27 січня 2010 року у справі № 3-рп/2010);

У частині першій статті 353 ЦПК України визначено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду.

Системне тлумачення положень частини першої статті 353 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що законодавець використав різні конструкції, визначаючи перелік ухвал, що підлягають оскарженню окремо від рішення суду, зокрема в одних випадках вживається слово: «відмови» (пункти 1, 4, 7, 10 та ін.), а в інших - вказується на сутність процесуального рішення (пункти 3, 6, 11 та ін.).

У пункті 12 частини першої статті 353 ЦПК України законодавець передбачив право оскаржувати в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише ухвали суду першої інстанції про призначення експертизи.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала Хотинського районного суду Чернівецької області від 31 жовтня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання представника позивача Никифорака В.М. про визначення додаткового строку; про залишення без розгляду клопотання представника позивача ОСОБА_3 про витребування доказів та призначення судової почеркознавчої експертизи та про відмову у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_3 про долучення доказів: оригіналів розписки померлого ОСОБА_4 , оригіналів фото карток з рукописними записами та оригіналів фотоескізу з рукописними записами.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що судом було вирішено кілька процедурних питань, які були оформлені однією ухвалою і яка оскаржується в повному обсязі.

Пунктом 16 частини першої цієї статті передбачено, що окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала щодо залишення позову (заяви) без розгляду.

Тлумачення пункту 16 частини першої статті 353 ЦПК України свідчить, що законодавець передбачив право оскаржувати в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише ухвали суду першої інстанції про залишення позову (заяви) без розгляду, а не будь - якої іншої заяви (клопотання). Під вжитим в цій нормі права поняттям «заява» необхідно розуміти таку заяву (вид звернення до суду), яка за своїм змістом тотожна поняттю «позов». Такими заявами в цивільному процесуальному законодавстві є заяви в наказному провадженні (розділ ІІ ЦПК України), заяви у справах окремого провадження (розділ ІV ЦПК України) (заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі № 916/1461/16 та у постанові Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 910/12099/17.

Крім цього, у постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року справа № 2-5151/09 (провадження №61-23268св19) зроблено висновок, що пункт 16 ч.1 ст.353 ЦПК України поширюється на ухвали, які мають завершальне значення щодо можливого судового розгляду та перешкоджають провадженню у справі.

Таким чином, клопотання про призначення експертизи, про витребування доказів чи про долучення доказів не є «заявою» в розумінні пункту 16 частини першої статті 353 ЦПК України, а також ухвалена судом ухвала не відносить до ухвал, які мають завершальне значення у справі.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України).

Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 61-19138сво18 дійшов висновку, що право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена окремо від такого рішення.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 623/3792/15ц.

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду в справі № 752/1016/17 дійшов висновку, що тлумачення пункту 15 частини першої статті 293 ЦПК України 2004 року (пункт 16 частини першої статті 353 ЦПК України містить аналогічне положення) має відбуватися із урахуванням можливості/неможливості поновити свої права, особою, яка подає апеляційну скаргу, в інший спосіб аніж шляхом оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду.

Ухвала про залишення без розгляду клопотання про призначення експертизи, про витребування доказів не перешкоджає подальшому провадженню у справі (не є остаточним рішенням).

Тому ухвала Хотинського районного суду Чернівецької області від 31 жовтня 2023 року не підлягає апеляційному оскарженню.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Аналогічні правові висновки Великої Палати Верховного Суду щодо порядку оскарження окремо від рішення суду по суті спору ухвал суду першої інстанції викладені в ухвалах від 13 червня 2018 року у №522/14750/16-ц (провадження № 14-205цс18), від 13 червня 2018 року у справі №761/6099/15-ц (провадження № 14-184цс18), від 04 липня 2018 року у справі №623/3792/15-ц (провадження № 14-259цс18).

З огляду на викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Никифорак Володимир Михайлович на ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 31 жовтня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання про призначення експертизи та про витребування доказів, підлягає поверненню.

Керуючись п.4 ч.5 ст.357 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Никифорак Володимир Михайлович на ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 31 жовтня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання про призначення експертизи та про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Комунальне некомерційне підприємство «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради, про визнання заповіту недійсним.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Н.К. Височанська

Судді: І.М. Литвинюк

І.Б. Перепелюк