Справа № 345/499/23
Провадження № 22-ц/4808/587/23
Головуючий у 1 інстанції Кулаєць Б. О.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Пнівчук О.В., Фединяка В.Д.,

секретаря Возняк В.Д.,

з участю позивача ОСОБА_1 і його представника адвоката Гавриленка В.Г., представника АТ «Оріана» адвоката Бульби О.М., представника Фонду державного майна України Фальчук М.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «Оріана», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог Фонд державного майна України, про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області, постановлену суддею Кулаєць Б.О. 21 березня 2023 року, про закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до АТ «Оріана», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог, Фонд державного майна України, про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Просив визнати та скасувати наказ №87-к від 29.12.2022року «Про припинення повноважень» виконуючого обов`язки генерального директора АТ «Оріана» ОСОБА_1 та звільнення з роботи 29 грудня 2022 року;

Поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді виконуючого обов`язки генерального директора АТ «Оріана»;

Стягнути з АТ «Оріана» на корить ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 грудня 2022 року до дня поновлення на роботі у розмірі 110 330 грн 76 коп включно з утриманням з цієї суми податків й інших обов`язкових платежів в порядку, визначеному Податковим кодексом України;

Стягнути з АТ «Оріана» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 грн, завдану незаконним звільненням з роботи (а.с.1-9,том.1).

Під час розгляду справи представником Фонду державного майна України подано клопотання про закриття провадження у справі, яке мотивовано тим, що відповідно до протоколу № 19/2022 від 27.12.2022 засіданням Наглядової ради АТ «Оріана» прийнято рішення, яким 27 грудня 2022 року припинено повноваження виконуючого обов`язки Генерального директора та члена дирекції АТ «Оріана» ОСОБА_1 та розірвано укладений з ним контракт. В рамках даного позову позивачем, що перебував на посаді директора АТ «Оріана», заявлено вимоги про поновлення його повноважень як генерального директора товариства. Це відповідає правовій ситуації викладеній в ч. 3 ст. 99 ЦК України, а тому питання про звільнення позивача підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

Також зазначає, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово розглядала питання щодо юрисдикції спору про звільнення чи відсторонення від виконання обов`язків керівника або члена виконавчого органу юридичної особи приватного права та робила правові висновки про те, що такий спір за своєю природою та правовими наслідками належить до корпоративних спорів і підлягає вирішенню господарськими судами (а.с.112-114,том.1).

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 березня 2023 року клопотання представника Фонду державного майна України про закриття провадження задоволено. Закрито провадження у справі № 345/499/23 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Оріана», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - Фонд державного майна України, про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Роз`яснено ОСОБА_1 його право на пред`явлення відповідного позову в порядку господарського судочинства до Господарського суду Івано-Франківської області (а.с.230-234, том.1).

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вказує, що суд не звернув увагу на офіційне тлумачення та визначення поняття «усунення» та звільнення», що викладені в рішенні Конституційного суду України, а саме трактування поняття «усунення» відповідно до ст.99 ЦК України виконавчого органу, а звільнення працівника згідно п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України (підстави, передбачені трудовим договором з нефіксованим робочим часом, контрактом).

В противагу даному у даній справі є звільнення на підставі Наказу генерального директора №87-к від 29.12.2022 року, яким позивача звільнено з роботи, а не усунуто від виконання обов`язків на підставі п.7.3.3 п.7.3 Контракту від 04.09.2018 року згідно п.8 ч.1 ст.36 КЗпП з підстав, передбачених контрактом, що не відповідає конструкції, описаній в рішенні Конституційного суду України про усунення від виконання повноважень як члена виконавчого органу.

Апелянт наголошує, що особа, яка виконує функції як член дирекції не тотожне поняттю виконуючого обов`язки генерального директора, що виконує роботу, як працівник. На дану особу покладаються різні функції з управління.

Згідно п.18.19 Статуту АТ «Оріана» саме наглядова рада має право у будь-який момент прийняти рішення про припинення повноважень генерального директора та/або директора та розірвання з ним трудових відносин, а також трудового контракту або рішення про відсторонення генерального директора та/або директора. Таке рішення Наглядова рада має право прийняття незалежно від строку перебування обраної особи та посаді генерального директора та/або директора.

У даному спорі працівника звільнено неуповноваженим органом без отримання будь-яких повноважень від наглядової ради товариства щодо розірвання з позивачем трудового колективу чи рішення про відсторонення.

Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.2-7,том.2).

Представник Фонду державного майна України подав відзив на апеляційну скаргу.

Зазначає, що в рамках даного позову позивачем, який перебував на посаді директора АТ «Оріана», заявлено вимоги про поновлення його повноважень як генерального директора товариства,що відповідає правовій ситуації,наведеній в ч.3 ст.99 ЦК України, а тому питання про звільнення ОСОБА_1 підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення) усунення, відсторонення, звільнення, відкликання членів виконавчого органу стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Хоча такі рішення уповноваженого на це органу можуть мати наслідки і в межах трудових правовідносин,але визначальними є корпоративні права.

Просить ухвалу суду залишити без змін (22-25,том.2).

Відповідно ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 і його представника адвоката Гавриленка В.Г., представника АТ «Оріана» адвоката Бульби О.М., представника Фонду державного майна України Фальчук М.Ф., дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст.367 ЦПК України законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає її необґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Закриваючи провадження по справі, суд виходив з положень ст.99 ЦК України, ст.ст. 255,258 ЦПК України, встановивши, що повноваження позивача як виконуючого обов`язки генерального директора були фактично припинені рішенням Наглядової ради товариства від 27 грудня 2022 року, а виданий на підставі цього рішення наказ № 87-к від 29 грудня 2022 року є наслідком вказаного рішення, а не окремою самостійною підставою для розірвання контракту. Враховуючи, що у провадженні Господарського суду Івано-Франківської області перебуває справа № 909/195/23 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Оріана» про визнання недійсним рішення наглядової ради та скасування реєстраційного запису, в якій відкрито провадження, для забезпечення дієвості судового способу захисту порушеного права, з метою уникнення порушення принципу повноти, всебічності й об`єктивності з`ясування обставин справи у випадку дослідження одного і того ж рішення наглядової ради АТ «Оріана» здійснюватиметься одночасно судами різних юрисдикцій, враховуючи, що суд загальної юрисдикції не в компетенції визнавати таке рішення недійсним, а наказ виданий виключно на підставі вказаного рішення, є похідним від нього та не є самостійною підставою звільнення позивача, суд дійшов висновку, що цей спір в цілому належить до юрисдикції господарського суду.

З таким висновком апеляційний суд погоджується з огляду на таке.

Встановлено, що 04 вересня 2019 року між ВАТ «Оріана» (роботодавець) в особі наглядової ради ОСОБА_2 , який діє відповідно до повноважень, наданих йому статутом, відповідно до рішення наглядової ради (протокол №1 від 16.07.2018 року) з однієї сторони, та ОСОБА_1 , який є виконуючим обов`язки Голови управління згідно з рішенням наглядової ради (керівник) укладено Контракт №755 (а.с.15-20, том.1).

28 грудня 2018 року Додатковою угодою №1 до даного контракту внесено зміни, відповідно до яких назва посади керівника ВАТ «Оріана», яку займав ОСОБА_1 , з «виконуючого обов`язки голови правління» змінена на «виконуючого обов`язки генерального директора» (а.с.21,том.1).

Згідно з протоколом № 19/2022 на засіданні Наглядової ради АТ «Оріана» від 27.12.2022 прийнято рішення про припинення 27.12.2022 повноважень виконуючого обов`язків генерального директора та члена дирекції АТ «Оріана» ОСОБА_1 та розірвання укладеного з ним контракту № 755 від 04.09.2018 на підставі п. 7.3.3 п. 7.3 Контакту без виплати вихідної допомоги у розмірі шестимісячного заробітку відповідно до ст. 38 КЗпП України (а.с. 14).

Відповідно до наказу № 87-к від 29.12.2022, підписаного генеральним директором АТ «Оріана» ОСОБА_3 , виконуючого обов`язки генерального директора АТ «Оріана» ОСОБА_1 звільнено з роботи з 29.12.2022 на підставі п. 7.3.3 п. 7.3 Контракту № 755 від 04.09.2018 згідно п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, з підстав, передбачених контрактом. Підстава: протокол засідання Наглядової ради АТ «Оріана» № 19/2022 від 27.12.2022 (а.с. 26).

Згідно з протоколом № 19/2022 на засіданні Наглядової ради АТ «Оріана» від 27.12.2022 було прийнято рішення про припинення 27.12.2022 повноважень виконуючого обов`язків генерального директора та члена дирекції АТ «Оріана» Савчука О.Є. та розірвання укладеного з ним контракту № 755 від 04.09.2018 на підставі п. 7.3.3 п. 7.3 Контакту без виплати вихідної допомоги у розмірі шестимісячного заробітку відповідно до ст. 38 КЗпП України (а.с. 14,том.1).

Мотивуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначив, що оспорюваним наказом його звільнено на підставі п.7.3.3. п.7.3 Контракту від 04.09.2018 року згідно п.8 ч.1 ст.36 КЗпП з підстав, передбачених Контрактом. Змістом позовних вимог є фактична протиправність його звільнення з роботи як працівника АТ «Оріана» та керівника і члена дирекції даного Товариства з посиланням на ст.36 КЗпП та ст.38 КЗпП.

За приписом частини четвертої статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання.

Відповідно до змісту частини першої статті 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно із частиною третьою статті 167 ГК України під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи, має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності, передбачені законом і статутними документами.

Управління товариством здійснюють його органи - загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (частини перша, друга статті 97 ЦК України).

За змістом статті 99 ЦК України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені, або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

АТ «Оріана» є юридичною особою та діє на підставі статуту АТ «Оріана», затвердженого Позачерговими загальними зборами ВАТ «Оріана» (Протокол позачергових загальних зборів ВАТ «Оріана» від 08.11.2018 року №11).

Згідно з п.1.3 Статуту Товариство є юридичною особою приватного права.

Відповідно п.1.5 Тип Товариства-приватне акціонерне товариство.

Відповідно до пункту 17.1 Статуту АТ «Оріана» Наглядова рада є колегіальним органом, що здійснює захист прав акціонерів товариства і в межах компетенції, визначеної статутом та Законом України «Про акціонерні товариства», здійснює управління товариством, а також контролює та регулює діяльність дирекції.

До виключної компетенції Наглядової ради належить обрання та припинення повноважень Генерального директора, обрання членів Дирекції (директорів) за поданням Генерального директора та припинення їх повноважень (п. 17.3 (12)).

У пункті 18.2 Статуту зазначено, що очолює та керує діяльністю Дирекції Генеральний директор, який обирається та повноваження якого припиняються Наглядовою радою.

Наглядова рада має право у будь-який момент прийняти рішення про припинення повноважень Генерального директора та/або директора та розірвання з ним трудових відносин, а також трудового контракту. Таке рішення Наглядова рада має право прийняти незалежно від строку перебування обраної особи на посаді Генерального директора та/або директора (п. 18.15 Статуту).

Пунктом 18.16 Статуту передбачено, що повноваження особи, яка була обрана на посаду Генерального директора та/або директора, припиняються в момент прийняття Наглядовою радою рішення про припинення повноважень Генерального директора та/або директора, якщо інше не встановлено в рішенні Наглядової ради. Наслідком прийняття Наглядовою радою рішення про припинення повноважень Генерального директора є розірвання з ним трудового договору (контракту) та припинення трудових відносин із товариством (а.с. 40-49).

Зі змісту контракту вбачається, що зі ОСОБА_1 було укладено контракт як з посадовою особою та він зобов`язаний був виконувати лише обов`язки керівника ВАТ «Оріана», зазначені в контракті (п. 1.3, 1.4, ст. 2 контракту).

Положеннями пункту 7.3.3 контракту № 755 від 04.09.2018, укладеного між позивачем та відповідачем, передбачено, що дія контракту припиняється у випадках, передбачених п. 7.4 та 7.5 цього контракту.

Пунктом 7.4 передбачено, що керівник може бути звільнений з посади, а контракт розірваний у будь-який час до закінчення строку його дії за рішенням Наглядової ради.

Пункт 7.5 передбачає, що керівник може за своєю ініціативою розірвати контракт до закінчення строку його дії у перелічених в підпунктах випадках (а.с. 15-20).

Корпоративні права учасників товариства є об`єктом захисту, визначеного статтею 13 Конституції України, зокрема, у спосіб, передбачений частиною третьою статті 99 ЦК України, згідно з якою повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

У мотивувальній частині рішення № 1-рп/2010 Конституційного Суду України від 12 січня 2010 року у справі № 1-2/2010 за конституційним зверненням товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України зазначено, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством.

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства відповідно до частини третьої статті 99 ЦК України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин, юридичній особі приватного права, органу управління, учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою (чи можливою шкодою) для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.

За змістом положень частини третьої статті 99 ЦК України компетентному (уповноваженому) органу товариства надано право припиняти повноваження члена виконавчого органу у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав чи без зазначення жодних підстав.

Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово розглядала питання щодо юрисдикційності спору про звільнення чи відсторонення від виконання обов`язків керівника або члена виконавчого органу юридичної особи приватного права та робила правові висновки про те, що такий спір за своєю правовою природою та правовими наслідками належить до корпоративних спорів і підлягає вирішенню господарськими судами.

Такі висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28 листопада 2018 року у справі № 562/304/17 (провадження № 14-471цс18), від 30 січня 2019 року у справі № 145/1885/15-ц (провадження № 14-613цс18), від 10 квітня 2019 року у справі № 510/456/17 (провадження № 14-1цс19), від 10 вересня 2019 року у справі № 921/36/18 (провадження № 12-293гс18), від 16 жовтня 2019 року у справі № 752/10984/14-ц (провадження № 14-351цс19), від 08 листопада 2019 року у справі № 667/1/16 (провадження № 14-562цс19), від 04 лютого 2020 року у справі № 915/540/16 (провадження № 12-100гс19), від 19 лютого 2020 року у справі № 361/17/15-ц (провадження № 14-423цс19), від 19 лютого 2020 року у справі № 145/166/18 (провадження № 14-524цс19), від 23 лютого 2021 року у справі № 753/17776/19 (провадження № 14-163цс20).

Отже, установивши, що цей спір пов`язаний з діяльністю юридичної особи приватного права й управлінням ним, тому суд дійшов вірного висновку що даний спір є корпоративним спором, який підлягає вирішенню у порядку передбаченому ГПК України, а відтак відноситься до юрисдикції господарських судів.

Переглянувши оскаржувану ухвалу про закриття провадження у справі за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовано всебічно та повно, їм дано вірну правову оцінку, а ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права. Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до не правильного вирішення справи, тому підстав для скасування оскарженого рішення немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 березня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: І.О. Максюта

О.В.Пнівчук

В.Д. Фединяк

Повний текст постанови складено 18 травня 2023 року.