Провадження № 2/161/3527/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Черняка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Ленічевої Н.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення 3% річних, інфляційних втрат та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

14 серпня 2023 року ОСОБА_3 (далі позивач, ОСОБА_3 ) звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 (далі відповідач, ОСОБА_4 ) про стягнення 3% річних, інфляційних втрат та моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 квітня 2010 року позивач надала відповідачу у позику грошові кошти в сумі 12569 доларів США під 5% в місяць з умовою їх повернення до жовтня 2010 року, про що остання написала відповідну розписку і зобов`язалася повернути борг відповідно до умов договору. У встановлений строк відповідач не повернула позивачу позику.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області 10 грудня 2013 року у цивільній справі №161/17363/13-ц стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 кошти за договором позики в розмірі 90 872 грн. 00 коп. та 908 грн. 72 коп. судових витрат.

На виконання вищенаведеного рішення суду судом був виданий виконавчий лист, який перебував на примусовому виконанні органів ДВС, виконавче провадження №42400171.

Повністю рішення суду було виконане 20 червня 2023 року, про що державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилаючись на вищевикладене та положення ст.625 ЦК України, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 3% річних у розмірі 8 174,52 грн., інфляційні втрати у розмірі 45 361,36 грн. нараховані у період з 21 червня 2020 року по 20 червня 2023 року, а також моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн.

Відповідач у письмовому відзиві позовні вимоги заперечила з тих підстав, що вона поступово погашала заборгованість, у зв`язку з чим позивач нараховує 3% річних та інфляційні втрати на всю заборгованості безпідставно. Також звертає увагу на безпідставне нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат за період дії на території України воєнного стану.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги заперечила та просила суд відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав.

Судом встановлено, що 15 квітня 2010 року позивач надала відповідачу у позику грошові кошти в сумі 12 569 доларів США під 5% в місяць з умовою їх повернення до жовтня 2010 року, про що остання написала відповідну розписку і зобов`язалася повернути борг відповідно до умов договору. У встановлений строк відповідач не повернула позивачу позику.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області 10 грудня 2013 року у цивільній справі №161/17363/13-ц стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 кошти за договором позики в розмірі 90 872 грн. 00 коп. та 908 грн. 72 коп. судових витрат (а.с.10).

На виконання вищенаведеного рішення суду судом був виданий виконавчий лист, який перебував на примусовому виконанні органів ДВС, виконавче провадження №42400171 (а.с.11-12).

З наданого розрахунку державного виконавця слідує, що відповідач погашала борг перед позивачем поступово. А саме 18 вересня 2019 року сплатила 49 941,53 грн., 01 листопада 2019 року - 400,00 грн., 03 грудня 2019 року 200,00 грн., 03 квітня 2020 року 400,00 грн., 16 серпня 2021 року 190,00 грн., 23 серпня 2021 року 80,00 грн., 31 серпня 2021 року 40,00 грн., 07 вересня 2021 року 40,00 грн., 14 вересня 2021 року 10,00 грн., 21 вересня 2021 року 40,00 грн., 24 вересня 2021 року 569,78 грн., 11 жовтня 2021 року 40,00 грн., 20 жовтня 2021 року 2 494,78 грн., 26 жовтня 2021 року 190,00 грн., 04 листопада 2021 року 990,00 грн., 09 листопада 2021 року 90,00 грн., 16 листопада 2021 року 190,00 грн., 18 листопада 2021 року 569,78 грн., 19 листопада 2021 року 640,00 грн., 01 грудня 2021 року 190,00 грн., 06 грудня 2021 року 790,00 грн., 14 грудня 2021 року 40,00 грн., 22 грудня 2021 року 690,00 грн., 22 грудня 2021 року 575,38 грн., 30 грудня 2021 року 1 683,00 грн., 18 січня 2022 року 710,00 грн., 20 січня 2022 року 575,38 грн., 01 лютого 2022 року 890,00 грн., 21 лютого 2022 року 575,38 грн., 22 лютого 2022 року 690,00 грн., 20 червня 2023 року 27 255,71 грн (а.с.38-40).

Повністю рішення суду було виконане 20 червня 2023 року, про що державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.14).

Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідачі не у повному обсязі та невчасно виконують рішення суду, з нього на користь позивача слід стягнути 3% річних.

Що стосується періоду розрахунку, суд зазначає що відсутні правові підстави для нарахування 3% річних починаючи із дня введення на території України воєнного стану (24 лютого 2022 року), оскільки відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Також здійснюючи свій розрахунок позивач безпідставно нараховувала 3% річних на всю суму заборгованості, в той час як протягом 2019 2022 років відповідач поступова погашала борг.

Враховуючи використання позивачем невірних даних для розрахунку, тому суд здійснює самостійний розрахунок 3% річних починаючи з 21 червня 2020 року по 23 лютого 2022 року.

Розрахунок здійснюється за формулою:

Сума процентів = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.

Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума
з 21/06/2020 до 31/12/2020 39 930,47 x 3 % x 194 : 366 : 100194634,96 грн.
з 01/01/2021 до 15/08/2021 39 930,47 x 3 % x 227 : 365 : 100227745,00 грн.
з 16/08/2021 до 22/08/2021 39 930,47 x 3 % x 7 : 365 : 100722,97 грн.
з 23/08/2021 до 30/08/2021 39 660,47 x 3 % x 8 : 365 : 100826,08 грн.
з 31/08/2021 до 06/09/2021 39 620,47 x 3 % x 7 : 365 : 100722,80 грн.
з 07/09/2021 до 13/09/2021 39 580,47 x 3 % x 7 : 365 : 100722,77 грн.
з 14/09/2021 до 20/09/2021 39 570,47 x 3 % x 7 : 365 : 100722,77 грн.
з 21/09/2021 до 23/09/2021 39 530,47 x 3 % x 3 : 365 : 10039,75 грн.
з 24/09/2021 до 10/10/2021 38 960,69 x 3 % x 17 : 365 : 1001754,44 грн.
з 11/10/2021 до 19/10/2021 38 920,69 x 3 % x 9 : 365 : 100928,79 грн.
з 20/10/2021 до 25/10/2021 38 730,69 x 3 % x 6 : 365 : 100619,10 грн.
з 26/10/2021 до 03/11/2021 38 540,69 x 3 % x 9 : 365 : 100928,51 грн.
з 04/11/2021 до 08/11/2021 37 550,69 x 3 % x 5 : 365 : 100515,43 грн.
з 09/11/2021 до 15/11/2021 37 460,69 x 3 % x 7 : 365 : 100721,55 грн.
з 16/11/2021 до 17/11/2021 37 270,69 x 3 % x 2 : 365 : 10026,13 грн.
з 18/11/2021 до 18/11/2021 36 700,91 x 3 % x 1 : 365 : 10013,02 грн.
з 19/11/2021 до 30/11/2021 36 060,91 x 3 % x 12 : 365 : 1001235,57 грн.
з 01/12/2021 до 05/12/2021 35 870,91 x 3 % x 5 : 365 : 100514,74 грн.
з 06/12/2021 до 13/12/2021 35 080,91 x 3 % x 8 : 365 : 100823,07 грн.
з 14/12/2021 до 21/12/2021 35 040,91 x 3 % x 8 : 365 : 100823,04 грн.
з 22/12/2021 до 29/12/2021 33 765,53 x 3 % x 8 : 365 : 100822,20 грн.
з 30/12/2021 до 17/01/2022 32 082,53 x 3 % x 19 : 365 : 1001950,10 грн.
з 18/01/2022 до 19/01/2022 31 372,53 x 3 % x 2 : 365 : 10025,16 грн.
з 20/01/2022 до 31/01/2022 30 787,15 x 3 % x 12 : 365 : 1001230,37 грн.
з 01/02/2021 до 20/02/2022 29 897,15 x 3 % x 385 : 365 : 100385946,06 грн.
з 21/02/2022 до 21/02/2022 29 321,77 x 3 % x 1 : 365 : 10012,41 грн.
з 22/02/2022 до 23/02/2022 28 631,77 x 3 % x 2 : 365 : 10024,71 грн.

Всього нарахований 3% річних: 2 841,48 грн.

Отже, суд задовольняє позовні вимоги частково та стягує з відповідача на користь позивача 3% річних, які розраховані за період з 21 червня 2020 року по 23 лютого 2022 року, у розмірі : 2 841,48 грн. В задоволенні решти позовних вимог про стягнення 3% річних необхідно відмовити за безпідставністю.

Що стосується позовних вимог про стягнення інфляційних втрат, суд зазначає, що індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Така правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 130/2604/18.

Оскільки грошове зобов`язання відповідачів перед позивачем було визначено в іноземній валюті доларах США, інфляційні втрати, передбачені ст.625 ЦК України, в даному випадку не можуть бути застосовані, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині слід також відмовити. Ухвалення за особистим бажанням позивача судового рішення в національній валюті, а не в доларах США, як було визначено зобов`язання, не змінює суті даних правовідносин, які виникли з приводу позики, наданої в іноземній валюті.

Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд зазначає таке.

Згідно положень ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від: характеру моральних страждань, виду психічних страждань у вигляді занепокоєння, страху та відчаю; істотності вимушених змін у житті потерпілих, які можуть бути частково відновлені.

Справедливість, добросовісність та розумність згідно з п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із засад цивільного законодавства. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

На переконання суду позивач в даному випадку не довела основний елемент цивільного правопорушення (делікту) у вигляді наявності завданої моральної шкоди. Саме по собі невиконання боржником судового рішення про стягнення на її користь грошових коштів, за умови, що боржник згідно наданого розрахунку державного виконавця, поступово погашала заборгованість, не становить собою завдання кредитору (позивачу) моральної шкоди. Доводи позивача про те, що у зв`язку із невиконанням боржником рішення суду в неї погіршився стан здоров`я, нічим не підтверджені. У зв`язку з вищенаведеним у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди слід відмовити.

У зв`язку з частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 41,48 грн. (1 073,60 х (2 841,48 / 73 535,88).

Керуючись ст.ст.141, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення 3% річних, інфляційних втрат та моральної шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 3% річних у розмірі 2 841,48 грн. (дві тисячі вісімсот сорок одна гривня сорок вісім копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 41,48 грн. (сорок одна гривня сорок вісім копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачем у справі є ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 , РНОКПП відсутній, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повне судове рішення складено та підписано 22 листопада 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк