Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2851/22
Провадження № 2/935/180/23
РІШЕННЯ

Іменем України

12 травня 2023 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Василенка Р.О., зі секретарем Сьомак Л.І., за участю представника позивача - адвоката Тандира Д.В., представника відповідача адвоката Налапка Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, визнання права власності на нерухоме майно та про усунення перешкод в користуванні майном,-

ВСТАНОВИВ

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є дочкою померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка за заповітом від 02.06.2022 року все своє майно заповіла позивачу.

Позивачу стало відомо, що її мати ОСОБА_3 в 2014 році уклала договір дарування у відповідності до якого передала безоплатно у власність ОСОБА_2 житловий будинок що за адресою в АДРЕСА_1 та земельну ділянку.

Позивач, як на підставу задоволення позовних вимог, посилається на положення ст. 1241 ЦК України і зазначає, що є непрацездатною повнолітньою донькою померлої та має право на обов`язкову частку у спадщині, а укладений оспорюваний правочин направлений на позбавлення позивача частини спадкового майна.

У спірному будинку знаходяться речі позивача, а відповідач не допускає її до будинку для можливості забрати свої речі.

Таким чином, просить визнати недійсним договір дарування від 16.07.2014 року (в судовому засіданні представник позивача уточнив, що недійсним просять визнати саме долучений до позову договір дарування житлового будинку від 16.07.2014 року що по АДРЕСА_1 ), визнати право власності на 1/2 частину вказаного будинку та на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0222 по АДРЕСА_1 , усунути перешкоди в користуванні майном шляхом надання безперешкодного доступу до домоволодіння з надвірними будівлями і земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, обґрунтувавши їх викладеними в позові доводами, зазначив що підставою позову є саме ст. 1241 ЦК України, так як позивач має право на обов`язкову частку у спадщині майна померлої, а оспорюваним договором дарування позивача позбавили цього майна. Також уточнив, що недійсним просять визнати саме договір дарування житлового будинку від 16.07.2014 року, який долучений до позовної заяви. У вказаному будинку знаходяться речі позивача, які відповідач не повертає та не допускає до будинку позивача. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, зазначив, що позов є безпідставним, оскільки померла мати позивача на час смерті не мала у власності житловий будинок що по АДРЕСА_1 , будь-яких обставин щодо недійсності цього договору дарування позивачем не наведено. Власником будинку є відповідач і відповідно вимоги щодо усунення перешкод в користуванні майном шляхом доступу до вказаного житла є безпідставними, позивач ніяких прав власності на будинок не має. Просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані суду докази, в межах позовних вимог, на засадах змагальності вважає, що позов не підлягає до задоволення зі слідуючих підстав.

Так, судом встановлено, що за договорами дарування відповідно житлового будинку та земельної ділянки від 16.07.2014 року ОСОБА_3 передала безоплатно у власність ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0931 га що розташована за цією ж адресою.

У відповідності до ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

У відповідності до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а як встановлено судом то житловий будинок що адресою АДРЕСА_1 та земельна ділянка за цією ж адресою не належали спадкодавцю ОСОБА_3 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 і відповідно посилання позивача як на підстави позову ст. 1241 ЦК України є безпідставним.

Визнання правочинів недійсними регулюються ст. 215-236 ЦК України, однак з вказаних підстав позовні вимоги не заявлялись, підстави позову не змінювались.

Вимоги позову в частині визнання права власності, усунення перешкод шляхом надання вільного доступу до будинку та земельної ділянки також задоволенню не підлягають, оскільки фактично є похідними від вимог про визнання недісним договору дарування.

Керуючись ст.ст. 4,10,12,13, 258,259,263,264,265-268 ЦПК України, на підставі ч.1 ст.1241 ЦК України, суд,

ухвалив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 від 16 липня 2014 року недійсним, визнання права власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку та земельної ділянки за цією ж адресою з кадастровим номером :01:009:0222, про усунення перешкод в користуванні вказаним майном, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складене 22.05.2023.

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО