Справа № 337/1557/23
Провадження № 2/337/698/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

за участю секретаря Волошина Н.В.

адвоката Железняк Л.В.

розглянувши у відритому судовомузасіданні у м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, Служба у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

У березні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, мотивуючи тим, що він є батьком неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю є ОСОБА_2 , з якою у шлюбі він не перебував.

Він з сином мешкав за адресою: АДРЕСА_1 . Мати дитини- ОСОБА_2 окремо від них проживає з 2014 року.

На даний час він та неповнолітній син є внутрішньо переміщеними особами, місцем реєстраціє є: АДРЕСА_2 , а фактичним місцем проживання- АДРЕСА_3 .

27.07.2020 року він та ОСОБА_2 уклали договір про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участі батьків у її вихованні, де місцем проживання неповнолітнього сина, визначено його місце проживання.

Відповідачка ОСОБА_2 , з 2014 року не приймає участі у вихованні та утриманні сина, незважаючи на укладений 27.07.2020 року договір, не виконує його умови: з сином не зустрічається, не піклується про нього та не утримує, з 2014 року свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, не надає батьківської опіки та піклування, виявляє байдужість до стану та проблем дитини, не підтримує з сином родинних відносин. Просить позбавити відповідачку ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з неї аліменти на утримання сина у розмірі по 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 01.05.2023 року відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, визначено про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче провадження.

Верховний Суд, розпорядженням від 14.09.2022 року № 49/0/9-22, змінив територіальну підсудність судових справ Михайлівського районного суду Запорізької області на Хортицький районний суд м. Запоріжжя, тому справа підсудна Хортицькому районному суду м.Запоріжжя ( за місцем реєстрації відповідачки).

Ухвалою суду від 21.06.2023 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду.

Ухвалою суду від 13.09.2023 року до участі у розгляді справи у якості третьої особи залучено Службу у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, які зазначені у позовній заяві, просив позов задовольнити. Крім того, суду поясив, що мати з дитиною не спілкується з 2014 року. Останній раз син розмовляв з матір`ю по телефону у 2020 році та бачив її у нотаріуса, коли у 2020 році він та відповідачка укладали договір, яким визначено місце проживання сина з ним-батьком. До початку військової агресії, відповідачка проживала у м.Мелітополь, де проживає зараз, невідомо. Відповідачка не працювала, зловживала спиртними напоями, сином не цікавилася.

Представник позивача адвокат Железняк Л.В. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача та просила їх задовольнити у повному обсязі.

У подальшому позивач ОСОБА_1 та його представник, до суду не з`явилися, позивач надав письмову заяву про розгляд справи розглядати без його участі та участі його представника ( а.с. 126).

Відповідачка ОСОБА_2 в судові засідання не з`явилась неодноразово, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку.

Як вбачається з відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Запорізькій області, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ( а.с.22).

Оскільки зазначена територія є тимчасово окупованою територією України, відповідачка повідомлялась про розгляд справи в Хортицькому районному суді м. Запоріжжя: 29.05.2023 року, 21.06.2023 року,07.08.2023 року, 13.09.2023 року, шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України https://court.gov.ua/unknown/ ( а.с.26,45 70,82).

Відповідачка не скористалась можливістю, передбаченою ст. 178 ЦПК України, відзив на позов не надала, до суду не з`явилась.

Враховуючи зазначене вище, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідачки.

Представники третіх осіб: органу опіки та піклування в особі районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, Служби у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, у судове засідання не з`явилися, просили провести розгляд справи у відсутності представників третіх осіб, про що надали письмові заяви (а.с. 37, 56, 61, 90, 112).

Представник третьої особи -органу опіки та піклування в особі районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, до суду не з`явився.

Суд, заслухавши пояснення позивача, адвоката, неповнолітнього ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.8, 9 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

При цьому, відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону здоров`я», предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 141, 155 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі не перебували, що відповідачкою не спростовано. Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.9), який проживає разом з батьком- ОСОБА_1 ( а.с.11-14,16).

Довідкою від 22.04.2023 року № 2327- підтверджено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , є внутрішньо переміщеними особами, фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ( а.с. 12).

З 2014 року по теперішній час, неповнолітній ОСОБА_3 , 2008 року народження, мешкає разом з позивачем- батьком ОСОБА_1 ( а.с.12, 16).

Крім того, зазначені вище обставини підтвержуються договором про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участі батьків у її вихованні від 27.07.2020 року, за яким, місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьки визначили місце проживання батька- ОСОБА_1 ( а.с.17).

З 2014 року по теперішній час, неповнолітній ОСОБА_3 мешкає разом з позивачем за місцем його проживання і знаходиться на його повному утриманні та вихованні.

Мати дитини відповідачка ОСОБА_2 вихованням дитини не займається, життям та здоров`ям сина не цікавиться, що відповідачкою не спростовано, а її місце перебування невідомо.

Як вбачається з довідки КЗ «Мелітопольський ліцей-інтернат 2-3 ступенів`Запорізької обласної ради, ОСОБА_4 до ліцею завжди приводив і забирав батько, на виклики до ліцею також приходив тільки батько, який стежить за навчанням сина, допомагає з заняттями, забезпечує побутові умови проживання ( а.с. 18).

Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 23.05.2023 року, за місцем проживання ( на час складання акту) неповнолітнього ОСОБА_3 , 2008 року народження, створено необхідні умови для проживання дитини ( а.с. 41).

Як вбачається з копії довідки КЗ Орлівська ЗОШ 1-3 ступенів, коли мати ОСОБА_3 - ОСОБА_2 залишила сім`ю, сім`я опинилася у важких обставинах, вихованням дитини займався батько, який сумлінно виконував батьківські обов`язки-відвідував школу, батьківські збори, стежив за навчанням сина, допомагав із заняттями, забезпечував побутові умови проживання.

Мати дитини контакту зі школою не підтримувала, навчанням сина не цікавилася, батьківські збори не відвідувала, до сина не приїзджала ( а.с. 51).

Як вбачається з інформації КНК «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 10», на прийом до лікаря педіатра за медичною допомогою ОСОБА_3 , 2008 року народження, супроваджує батько ОСОБА_1 ( а.с.32).

Згідно з Висновком районної адиміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від 13.11.2023 року №2234/01-22/18-01-1314, визнано доцільним позбавлення ОСОБА_2 , 1980 року народження батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.122, 123-124).

Відповідно до ст. 177 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 23.05.2023 року, за місцем проживання ( на час складання акту) неповнолітнього ОСОБА_3 , 2008 року народження, створено необхідні умови для проживання дитини ( а.с. 41).

Крім того, до акту додано пояснення ОСОБА_3 , 2008 року народження на ім`я начальника відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей ЗМР, у яких ОСОБА_3 вказав, що його матір ОСОБА_2 , з 2015 року не мешкає разом з ним, його вихованням не займається, не надає ніякої матеріальної допомоги. Він згодний з позбавленням матері батьківських прав відносно нього ( а.с. 42).

Крім того, безпосередньо у судовому засіданні було вислухано думку неповнолітнього ОСОБА_3 щодо позбавлення його матері ОСОБА_2 батьківських прав відносно нього. У судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що йому відомо про наявність позову батька до матері про позбавлення батьківських прав. Вони з батьком і матір`ю проживали разом у 2015 році у с.Орлівка протягом десь шести місяців, потім мати його забрала і він проживав з нею, десь два місяці, у дядька. В цей час мати зловживала спиртними напоями. Коли мати пішла звідти, його залишила у дядька і він тривалий час матір не бачив. ОСОБА_5 зателефонував його батькові і той забрав його до себе. З батьком вони удвох проживають з 2016 року. Він не має телефону матері. Мати ніколи йому нічого не купувала, ніколи не давала грошей, ніколи не приходила до школи. Він матір ОСОБА_2 бачив в останнє у 2020 році, коли він перебував у приміщенні у нотаріуса, де батьки підписували договір про визначення місця його проживання. Він за те, щоб мати позбавили батьківських прав.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає необхідним позбавити відповідачку ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки судом встановлено, що відповідачка, тривалий час, а саме з 2015 року з дитиною разом не мешкає та не спілкується, заходів для забезпечення належних умов розвитку та виховання сина не приймає, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не виконує умови укладеного договору про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участі батьків у її вихованні від 27.07.2020 року, що свідчить про ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, розвитку та утриманню дитини, та є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Зазначені вище та встановлені судом обставини, відповідачкою не спростовано.

При цьому, суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав, оскільки, на думку суду, він складений з урахуванням усіх конкретних обставин справи та не суперечить інтересам дитини.

Також суд враховує, що відповідачка в судове засідання не прибула, жодних заперечень щодо істотних для даної справи обставин та відзив на позов, не подала.

На підставі вищевикладеного, позов в частині позбавлення відповідачки батьківських прав слід задовольнити.

При вирішенні позовних вимог про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини суд виходить з наступного.

Згідно з ч.2,3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд, одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно з ст.180 СК України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає що відповідачка, незважаючи на позбавлення її батьківських прав, зобов`язана утримувати свого сина до досягнення ним повноліття, у зв`язку з цим, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки аліменти на утримання сина за рішенням суду.

Визначаючи конкретний розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання неповнолітньої дитини, суд керується вимогами ст.182 СК України.

При цьому, беручи до уваги, що аліменти за своїм характером це кошти, що забезпечують нормальні повсякденні матеріальні умови життя дитини і те, що обидва батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідачки, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини.

На думку суду, такий розмір аліментів відповідає інтересам дитини та необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального його розвитку, не поставить в скрутне матеріальне становище відповідача, відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.

Також, згідно зі ст.430 ЦПК України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі по 1073 грн. 60 коп. з позовних вимог про стягнення аліментів.

Керуючись ст. 164, 165 182 СК України, ст.258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ) батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований АДРЕСА_1 , місце реєстрації ВПО АДРЕСА_2 ) аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до його повноліття, починаючи з 28.05.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Г.Є. Гнатик