ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/644/23 Справа № 417/3860/17 Суддя у 1-й інстанції - Логвіненко Т.Г. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої - Городничої В.С.,

суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Панасенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м.Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Профріелтінг» на ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 06 травня 2021 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» до Приватного підприємства «Динамакс», ОСОБА_1 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором банківського кредиту, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2021 до суду від представника ТОВ «Профріелтінг» надійшла заява, в якій він просив замінити ПАТ «Укргазпромбанк» на його правонаступника - ТОВ «Профріелтінг», оскільки 13 червня 2019 року між ПАТ «Укргазпромбанк» та ТОВ «Профріелтінг» за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронних торгів UA-EA-2019-05-15-000013-b від 24 травня 2019 року, було укладено договір №66 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Профріелтінг» отримало право вимоги до ПП «Динамакс» та ОСОБА_1 .

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 06 травня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Профріелтінг» про заміну сторони її правонаступником.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ТОВ «Профріелтінг» звернулося з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просило її скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про заміну сторони правонаступником та замінити у справі №417/3860/17 позивача ПАТ «Укргазпромбанк» на його правонаступника - ТОВ «Профріелтінг».

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що Договір №66 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, який було укладено 13 червня 2019 року між ПАТ «Укргазпромбанк» та ТОВ «Профріелтінг» містить ознаки договору факторингу, оскільки суб`єктами договору є банк та юридична особа; предметом договору - відступлення шляхом продажу права вимоги до позичальників, заставодавців та поручителів, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за кредитними договорами, договорами застави, договорами поруки, з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них; продаж ТОВ «Профріелтінг» прав вимоги до боржників за договорами про іпотечні кредити, договорами споживчого кредиту, договорами банківського кредиту, тощо на підставі договору відступлення права вимоги не було фінансуванням ПАТ «Укргазпромбанк», що також зазначалося в Договорі №66 від 13 червня 2019 року; ціна договору була визначена за результатами проведення електронного аукціону з продажу активів (майна) ПАТ «Укргазпромбанк», відступлення права вимоги відбулося лише після повної оплати 5 120 000,00 грн; Договір №66 від 13 червня 2019 року укладено у формі орієнтованій на договір купівлі-продажу права вимоги. Відступлення права вимоги було договірною передачею вимог первісного кредитора ПАТ «Укргазпромбанк» новому кредиторові ТОВ «Профріелтінг» та відбувалося на підставі укладеного правочину. Продаж ПАТ «Укргазпромбанк» права вимоги до боржників за договорами про іпотечні кредити, договорами споживчого кредиту, договорами банківського кредиту, тощо на підставі договору відступлення права вимоги не було фінансуванням ПАТ «Укргазпромбанк» та не є фінансовою операцією.

Постановою Луганського апеляційного суду від 27 липня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Профріелтінг» задоволено частково. Ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 06 травня 2021 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постановою Верховного Суду від 17 листопада 2021 року частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 та скасовно постанову Луганського апеляційного суду від 27 липня 2021 року, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, заслухавши доповідь судді-доповідача та пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів при новому розгляді, враховуючи рекомендації Верховного Суду, викладені у постанові від 17 листопада 2021 року, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду скасувати з ухваленням нового рішення, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 09 червня 2017 року заочним рішенням Марківського районного суду Луганської області було стягнуто в солідарному порядку з ПП «Динамакс» та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укргазпромбанк» заборгованість за Договором банківського кредиту №04-КЛ/13-ЛУГ від 21 жовтня 2013 року в сумі 1 074 863 грн.

15 квітня 2019 року ухвалою Марківського районного суду Луганської області заочне рішення Марківського районного суду Луганської області від 09 червня 2017 року скасовано.

24 травня 2019 року за результатами електронних торгів (аукціону) оформлений протокол електронного аукціону №UA-EA-2019-05-15-000013-b, відповідно до якого ціна продажу лоту склала - 5 120 000,00 грн, а переможцем визнано ТОВ «Профріелтінг».

На виконання взятих на себе зобов`язань, 31 травня 2019 року ТОВ «Профріелтінг» на підставі платіжного доручення №167 було проведено повну оплату за придбані активи згідно протоколу електронного аукціону №UA-EA-2019-05-15-000013-b від 24 травня 2019 року, а саме перераховано на рахунок ПАТ «Укргазпромбанк» - 5 120 000,00 грн, та укладено 12 договорів купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги, в тому числі Договір №66 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 13 червня 2019 року.

26 грудня 2019 року Марківським районним судом Луганської області задоволено заяву ТОВ «Профріелтінг» про заміну ПАТ «Укргазпромбанк» на правонаступника ТОВ «Профріелтінг» у даній справі.

08 травня 2020 року постановою Луганського апеляційного суду скасовано ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 26 грудня 2019 року та направлено справу для продовження розгляду.

19 травня 2020 року Марківським районним судом Луганської області винесено ухвалу про закриття провадження у даній справі з підстав, що відповідно до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ПАТ «Укргазпромбанк» припинило свою діяльність як юридична особа, яку постановою Луганського апеляційного суду від 22 липня 2020 року було скасовано, та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

22 липня 2020 року постановою Луганського апеляційного суду по даній справі скасовано ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 19 травня 2020 року та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

30 квітня 2021 року до суду від представника ТОВ «Профріелтінг» надійшла заява, в якій він просить замінити ПАТ «Укргазпромбанк» на його правонаступника ТОВ «Профріелтінг», оскільки 13 червня 2019 року між ПАТ «Укргазпромбанк» та ТОВ «Профріелтінг» за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронних торгів UA-EA-2019-05-15-000013-b від 24 травня 2019 року було укладено Договір №66 про відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Профріелтінг» отримав право вимоги до ПП «Динамакс» та ОСОБА_1 .

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «Профріелтінг» про заміну сторони її правонастуником, суд першої інстанції виходив з того, що Договір про відступлення прав вимоги №66 від 13 червня 2019 року, укладений між ПАТ «Укргазпромбанк» та ТОВ «Профріелтінг» містить ознаки факторингу фінансування під відступлення права вимоги, тобто, за своєю суттю має елементи грошового відступлення права вимоги повернення боргу. При цьому, вказував, що ТОВ «Профріелтінг» не є фінансовою установою, а тому не може надавати фінансові послуги. Крім того, районний суд посилався на те, що заявником не надано доказів, що на час проведення торгів (конкурсу) та укладення договору ТОВ «Профріелтінг» мало ліцензію Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на право надання кредитів.

Втім, колегія суддів не може погодитися в повній мірі з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 55 ЦПК у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (частина друга вказаної норми).

У своїй скарзі апелянт посилається, зокрема, на те, що висновки суду стосовно того, що ТОВ «Профріелтінг» на час проведення торгів (конкурсу) та укладення договору про відступлення прав вимоги не мало ліцензії, виданої Національної комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг також є помилковими, оскільки рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про внесення змін до Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку від 21 листопада 2016 року №2526 у п.5.11 глави 5 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 липня 2012 року №2, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14 вересня 2012 року за №1581/21893, було виключено слова «між фінансовими установами (банками та небанківськими фінансовими установами, які відповідно до своїх установчих документів та ліцензій мають право надавати кредити, крім кредитних спілок». Отже, учасниками відкритих торгів та покупцями зазначених прав вимоги могли бути будь-які юридичні особи, в тому числі ТОВ «Профріелтінг».

Разом з тим, скаржник наголошує на тому, що у постанові Луганського апеляційного суду від 08 травня 2020 року у справі № 417/3860/17 суд апеляційної інстанції відхилив доводи апеляційної скарги про укладення між ТОВ «Профріелтінг» із ПАТ «Укргазпромбанк» 13 червня 2019 року договору факторингу, оскільки Договір №66 є договором про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, а посилання скаржника на відсутність у ТОВ «Профріелтінг» спеціальної правоздатності банку чи фінансової установи є помилковими. Вказаний факт встановлений судовим рішенням, а тому є преюдиційним.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування заяви про заміну сторони позивача ПАТ «Укргазпромбанк» на його правонаступника ТОВ «Профріелтінг» останній посилається на укладення 13 червня 2019 року між ПАТ «Укргазпромбанк» та ТОВ «Профріелтінг» за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронних торгів №UA-EA-2019-05-15-000013-b від 24 травня 2019 року, Договору №66 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Профріелтінг» отримало право вимоги до ПП «Динамакс» та ОСОБА_1 .

Так, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 ЦК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Висновок щодо розмежування договорів відступлення права вимоги (цесії) та договорів факторингу викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі №909/968/16, в якій суд зазначив, що під час цесії може бути відступлене право як грошової, так і не грошової (роботи, товари, послуги) вимоги. Цивільний кодекс України передбачає лише перелік зобов`язань, у яких заміна кредитора не допускається (стаття 515 ЦК України).

Предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги (стаття 1078 ЦК України).

Метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права. Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника. При цесії право вимоги може бути передано як за плату, так і безоплатно. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату.

Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватись по-різному, наприклад, у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю.

Якщо право вимоги відступається «за номінальною вартістю» без стягнення фактором додаткової плати, то в цьому випадку відносини факторингу відсутні, а відносини сторін регулюються загальними положеннями про купівлю-продаж з урахуванням норм стосовно заміни кредитора у зобов`язанні (частина третя статті 656 ЦК України).

Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу.

Плата за договором факторингу може бути у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченою в договорі, право вимоги за яким передається.

Згідно з частиною першою статті 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Також розмежування розглядуваних договорів здійснюється за їх формою: правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору (стаття 513 ЦК України). Оскільки факторинг визначено пунктом 3 частини першої статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кредитною операцією, вимоги до такого договору визначені у статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

При цьому суд резюмував, що факторинг є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Разом з цим, як зазначено у вказаній постанові Великої Палати Верховного Суду, правочин, якому не притаманні перелічені ознаки, є не договором факторингу, а правочином з відступлення права вимоги. Порушення вимог до форми, змісту, суб`єктного складу договору факторингу відповідно до статті 203 ЦК України зумовлює його недійсність.

Водночас, відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Такий висновок міститься в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у цій справі.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги про помилковість висновку суду першої інстанції щодо укладення між ТОВ «Укргазпромбанк» та ТОВ «Профріелтінг» договору факторингу, оскільки Договір №66 є договором про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги. Вказаний договір є дійсним.

Крім того, посилаючись на п.5.11 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 липня 2012 року № 2, як спеціального нормативного акту, що визначає умови реалізації майна банку під час проведення ліквідаційної процедури, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про внесення змін до Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку» від 21 листопада 2016 року №2526 у п.5.11 глави 5 розділу V Положення було виключено слова «між фінансовими установами (банками та небанківськими фінансовими установами, які відповідно до своїх установчих документів та ліцензій мають право надавати кредити, крім кредитних спілок», та дійшов помилкового висновку про необхідність у ТОВ «Профріелтінг» як учасника торгів (конкурсу) ліцензії на право надання кредитів.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - скасувати з ухваленням нового судового рішення про заміну у даній справі позивача - ПАТ «Укргазпромбанк» на його правонаступника - ТОВ «Профріелтінг».

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Профріелтінг» - задовольнити.

Ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 06 травня 2021 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Профріелтінг» про заміну сторони у справі - задовольнити.

Замінити у цивільній справі №417/3860/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» до Приватного підприємства «Динамакс», ОСОБА_1 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором банківського кредиту позивача - Публічне акціонерне товариство «Укргазпромбанк» (Код ; адреса: Україна, 02098, м.Київ, Дніпровська Набережна, буд.13) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Профріелтінг» (Код ; адреса: Україна, 03039, м.Київ, вул.Ізюмська, буд.5).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

М.Ю. Петешенкова