Номер провадження: 22-ц/813/5837/23
Справа № 946/4222/22
Головуючий у першій інстанції Баннікова Н.В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів: Громіка Р.Д., Сегеди С.М.,

при секретарі судового засідання: Узун Н.Д.,

переглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 січня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

24 червня 2022 року ОСОБА_2 звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу (а.с. 1).

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідачка не бажає підтримувати з ним нормальні сімейні стосунки, а з червня 2020 року між ними припинилось подружнє життя, сім`я розпалась та шлюб носить виключно формальний характер. Повідомив, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та наголосив, що ОСОБА_1 проживає з іншим чоловіком, а тому збереження родини неможливе. З огляду на вказане, просив суд розірвати шлюб між ним та ОСОБА_3 , зареєстрований 05.11.1994 Старонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №19.

18 січня 2023 року заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , зареєстрований 05.11.1994 року Виконавчим комітетом Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №19 розірвано (а.с. 19).

13 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернулась до районного суду із заявою про перегляд заочного рішення (а.с. 22-24).

30 березня 2023 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 18 січня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу відмовлено (а.с. 36).

24 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою на заочне рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 січня 2023 року. У поданій апеляційній скарзі просить суд скасувати заочне рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 січня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі у зв`язку зі смертю позивача ОСОБА_2 так як спірні правовідносини не допускають правонаступництва (а.с. 41-43).

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив, однак відповідно до положень ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання, призначене на 09 листопада 2023 року об 15 год 00 хв сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на таке.

Так, задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому у зв`язку із волевиявленням чоловіка та відсутністю заперечень жінки, є можливим розірвання шлюбу.

Колегія судді ,дослідивши матеріали справи ,вважає за необхідне вказати наступне.

Так, судом встановлено, що з 05 листопада 1994 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №19, сторони знаходять у шлюбі.

Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 повідомила, що ОСОБА_2 загинув 07 лютого 2023 року під час оборони позиції, смерть пов`язана з захистом Батьківщини (а.с. 26).

В апеляційній скарзі апелянт наголошує на вже повідомлених відомостях щодо загибелі позивача та наголошувала на необхідності закриття провадження у справі. Крім того, зазначає, що її не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи з огляду на що її було позбавлено права подати пояснення та заперечення. ОСОБА_1 наголошує на тому, що їй незрозумілі причини бажання чоловіка розірвати шлюб так як ОСОБА_2 повідомляв їй про небажання розлучатись та те, що переусвідомив своє рішення.

Апеляційний суд вважає вказані доводи апеляційної скарги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Так, частиною третьою статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

Згідно положень п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Положеннями ч. 1 ст. 377 ЦПК України визначено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

В свою чергу, ч. 3 ст. 377 України визначає, що якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

В матеріалах справи (а.с. 10) міститься рекомендоване повідомлення на ім`я ОСОБА_1 , з відміткою про вручення) про доставлення судової повістки про виклик в судове засідання на 22 серпня 2023 року об 10 год 00 хв.

Тобто, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали справи містять відомості, які підтверджують обізнаність відповідачки ОСОБА_1 про існування спору - справи про розірвання шлюбу. В свою чергу, будь-яких пояснень або заперечень на доводи позовної заяви ОСОБА_1 не подавала.

Отже, виходячи із положень щодо того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, в даному випадку подальше спільне життя суперечило б волевиявленню ОСОБА_5 , апеляційний суд вважає законним та справедливим рішення суду першої інстанції про задоволення позову про розірвання шлюбу, так як від ОСОБА_5 не надходило жодних клопотань/заяв про відмову від позовної заяви, тощо.

Тому, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення таким, що ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, тому оскаржуване рішення не підлягає скасуванню, а провадження по справі не підлягає закриттю.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, у зв`язку з чим, на підставі положень ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін.

Підстав для перерозподілу судових витрат не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, ст. ст. 381-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 січня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено: 20 листопада 2023 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

С.М. Сегеда

Р.Д. Громік