КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №372/3864/22 Головуючий у І інстанції - Проць Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Миголь А.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 квітня 2023 року та на додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 01 травня 2023 року

у справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із незаконного володіння, -

установив:

У грудні 2022 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до Обухівського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 про витребування майна із незаконного володіння, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 серпня 2021 року між позивачем (роботодавцем) та відповідачем (працівником) було укладено трудовий договір.

Того ж дня позивач передав ОСОБА_2 на час виконання ним трудових обов`язків, ноутбук ASUS vivobook (X512J), зарядний пристрій до ноутбука, комп`ютерну мишку, смартфон iPhone 8 MAX PLUS (IMEI НОМЕР_1 ), що підтверджується відповідною розпискою.

23 травня 2022 року трудові відносини між сторонами припинені.

26 травня 2022 року з відповідачем проведено повний розрахунок.

23 травня 2022 року на адресу працівника направлено лист з проханням повернути майно, належне роботодавцю.

Відповідач жодним чином не реагував на прохання повернути ноутбук, зарядний пристрій до нього, мишку та iPhone та не вчинив жодних дій для його повернення власнику, тому позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Просив суд, витребувати із незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 ноутбук ASUS vivobook (X512J), зарядний пристрій до ноутбуку, комп`ютерну мишку, смартфон iPhone 8 MAX PLUS (IMEI НОМЕР_1 ).

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 18 квітня 2023 року, у задоволенні вказаного позову було відмовлено.

Додатковим рішенням Обухівського районного суду Київської області від 01 травня 2023 року, стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Не погодившись з основним та додатковим рішенням суду першої інстанції, ФОП ОСОБА_1 оскаржив їх в апеляційному порядку, оскільки вважає рішення незаконними та необґрунтованими, ухваленими з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги на основне рішення суду першої інстанції зазначив, що суд не надав належної оцінки письмовому доказу - акту приймання-передачі від 03 грудня 2020 року.

Цей акт було укладено між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Вказаний акт є додатком до договору купівлі-продажу, укладеного в усній формі щодо ноутбуку виробника: ASUS, моделі Х512JP-BQ213.

Акт доводить факт існування права власності на ноутбук у позивача.

Крім цього, в матеріалах справи є розписка, яка доводить, що відповідач отримав у володіння спірне майно.

Але у справі відсутні докази того, що відповідач повернув майно позивачу або ж відчужив чи втратив його.

Тому, висновок суду про те, що відповідач не володіє таким майном не ґрунтується на доказах.

Оскаржуючи додаткове рішення суду першої інстанції, апелянт зазначив, що станом на дату проголошення рішення суду, в матеріалах справи були відсутні докази сплати відповідачем на користь адвоката витрат за послуги правової допомоги.

Такі докази були подані відповідачем до суду лише 21 квітня 2023 року, тобто вже після ухвалення судом рішення, однак відповідач та його представник до закінчення судових дебатів у справі не зробили ні письмової, ні усної заяви про свій намір подати у майбутньому до суду докази понесених відповідачем витрат та включення їх до складу судових витрат, як того вимагає ч.8 ст.141 ЦПК України.

Просив скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 квітня 2023 року та ухвалити по справі нове судове рішення, яким витребувати із незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 ноутбук ASUS vivobook (X512J), зарядний пристрій до ноутбуку.

Скасувати додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 01 травня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити відповідачу у стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у трудових відносинах з 28 серпня 2021 року по 23 травня 2022 року.

Згідно розписки ОСОБА_4 він отримав у ФОП ОСОБА_1 в користування: ноутбук ASUS vivobook (X512J), зарядний пристрій до ноутбука, комп`ютерну мишку, смартфон iPhone 8 MAX PLUS (IMEI НОМЕР_1 ).

Зобов`язувався використовувати дане обладнання за призначенням лише в робочий час, слідкувати за технічним станом та у разі припинення трудових відносин з ФОП зобов`язувався повернути в день проведення розрахунку в задовільному робочому стані.

Наказом ФОП ОСОБА_1 №7 від 23 травня 2022 року оголошено ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення трудової дисципліни у вигляді звільнення, припинено трудовий договір між працівником ОСОБА_2 , що обіймає посаду менеджер (управитель) інтернет магазину шляхом його розірвання 23 травня 2022 року з ініціативи роботодавця.

23 травня 2022 року роботодавцем на адресу працівника направлено лист з проханням повернути майно.

26 травня роботодавцем проведено розрахунок з працівником.

07 вересня 2022 року Рівненським міським судом у справі №569/7829/22 ухвалено рішення, яким працівнику відмовлено у задоволені позовних вимог про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Вказане рішення набрало законної сили.

Позивач обґрунтовував позовні вимоги серед іншого тим, що трудові відносини між позивачем та відповідачем припинились, а тому автоматично припинились підстави володіння, користування та розпорядження майном ФОП ОСОБА_1 , а саме ноутбуком ASUS vivobook (X512J), зарядним пристроєм до ноутбука, комп`ютерною мишкою, смартфоном iPhone 8 MAX PLUS (IMEI НОМЕР_1 ) і тому відповідач зобов`язаний повернути майно відповідно до положень ст.ст. 1212, 1213 ЦК України.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для застосування до спірних правовідносин положень ст. 387 ЦК України, через недоведеність факту безпідставного набуття та збереження відповідачем зазначеного позивачем майна: ноутбуку ASUS vivobook (X512J), зарядного пристрою до ноутбука, комп`ютерної мишки, смартфону iPhone 8 MAX PLUS (IMEI НОМЕР_1 ).

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені відповідачем витрати у сумі 5000 грн. є співмірними із наданим адвокатом обсягом послуг у суді, затраченим ним часом на надання правничої допомоги .

До такого висновку суд першої інстанції дійшов на підставі наданих суду копій: договору №39 про надання правової допомоги від 05 квітня 2023 року укладеного між адвокатом Стельниковичем С.А. та ОСОБА_2, платіжного доручення Р24АD2831 від 10 квітня 2023 року, на суму 5000 грн., детальний опис робіт (в порядку ч.3 ст.137 ЦПК України), відповідно якого адвокатом попередня консультація за 1 год. складає 500 грн.; вивчення правового аналізу матеріалів справи 2 год. 30 хв. - в розмірі 1000 грн.; складання клопотання про надання оригіналів доказів для огляду в судовому засіданні 1 год. в розмірі 1500 грн., участь представника відповідача адвоката Стельниковича С.А. у судовому засіданні розгляді справи по суті 1 год. - 1000 грн., складання детального опису робіт адвоката, акту виконання робіт 1 год. - 1000 грн. в загальному розмірі 5000 грн. за 6 год. 30 хв. витраченого часу адвокатом, а також акту виконаних робіт №1 з 05 квітня 2023 року по 21 квітня 2023 року, відповідно якого послуги надані адвокатом при розгляді справи надані в повному обсязі.

Проте повністю з висновками суду першої інстанції, які викладені як в основному так і в додатковому судовому рішенні, колегія суддів апеляційного суду погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, а також не узгоджуються з вимогами чинного законодавства, з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Як передбачено ч.1,2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За змістом ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправним позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 грудня 2020 року позивачем було придбано ноутбук виробника ASUS, моделі X512JP-BQ213, P/N: 90NB0QW3-M02950, S/N: L9OCV003028369, MAC: 34CFF66F0905.

28 серпня 2021 року між позивачем та відповідачем було укладено трудовий договір.

28 серпня 2021 року позивач передав відповідачу на час виконання ним трудових обов`язків: ноутбук ASUS vivobook (X512J); зарядний пристрій до ноутбука; комп`ютерну мишку; смартфон iPhone 8 MAX PLUS (IMEI 75718), що підтверджується розпискою, копія якої наявна у матеріалах справи.

Даною розпискою передбачено, що відповідач взяв на себе зобов`язання повернути отримані у користування речі у випадку припинення трудових відносин у день проведення розрахунку.

23 травня 2022 року трудові відносини між сторонами було припинено.

23 травня 2022 року позивачем було направлено відповідачу лист з проханням останнього з`явитися за адресою місця роботи для отримання розрахункових, трудової книжки, а також для повернення майна, що належить позивачу.

Проте, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що спірне майно було повернуто позивачу.

З урахуванням норм матеріального права про непорушність права власності, а також про усунення перешкод у здійсненні позивачем права користування та розпоряджання своїм майном, вимоги позивача є такими, що знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

За правилами частини першої-третьої статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Тлумачення вказаної норми процесуального права дає підстави дійти висновку про те, що апеляційним судом справа переглядається лише в межах доводів апеляційної скарги за наявними в ній і додатково поданими доказами.

Аналіз аргументів апеляційної скарги, свідчить про те, що оскаржуючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, заявник не згоден із рішенням Обухівського районного суду Київської області від 18 квітня 2023 року в частині відмови в задоволенні вимог про витребування із незаконного володіння ОСОБА_5 на користь позивача ноутбуку ASUS vivobook (X512J) S/N L9NOCV003028369, зарядного пристрою та комп`ютерної мишки, на обґрунтування чого ним було наведено відповідні аргументи в апеляційній скарзі, які є предметом дослідження суду апеляційної інстанції в розмінні правил частини першої-третьої статті 367 ЦПК України, та яким надана вище відповідна правова оцінка.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у витребуванні із незаконного володіння ОСОБА_5 на користь позивача смартфону iPhone 8 MAX PLUS (IMEI НОМЕР_1 ), сторонами не оскаржувалось, а тому апеляційним судом не переглядалось.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що викладені в рішенні висновки про відмову у витребуванні із незаконного володіння ОСОБА_5 на користь позивача ноутбуку ASUS vivobook (X512J) S/N L9NOCV003028369, зарядного пристрою та комп`ютерної мишки не відповідають обставинам справи та вимогам закону, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення таких позовних вимог.

У зв`язку з цим, підлягає скасуванню і додаткове рішення суду першої інстанції, оскільки, за правилами ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки колегія суддів скасувала оскаржуване рішення та задовольнила вимоги позивача про витребування на його користь з ОСОБА_2 ноутбуку, зарядного пристрою та комп`ютерної мишки, то відсутні підстави стягненню з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу, як це було зроблено додатковим рішенням Обухівського районного суду Київської області.

Натомість, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених вимог, сплачений останнім при зверненні до суду із позовом та апеляційною скаргою, у розмірі 1240,50 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,376,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 квітня 2023 року в частині вимоги про витребування із незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 ноутбуку ASUS vivobook (X512J) S/N L9NOCV003028369, зарядного пристрою та комп`ютерної мишки скасувати, ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення таких позовних вимог.

Додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 01 травня 2023 року скасувати, в задоволенні заяви представника відповідача про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 1240,50 грн. судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 22 листопада 2023 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді С.О. Журба

Т.О. Писана