23.11.2023 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/1007/23
Провадження № 2/533/347/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(за правилами позовного провадження)

23 листопада 2023 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - Оксенюк М. М.,

за участі: секретаря судового засідання Кругловецького Ю. В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

У С Т А Н О В И В

23.10.2023 представник позивача адвокат Гузь Т.О. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася до суду та просила визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивувала тим, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім позивача, також в даному житловому будинку зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Починаючи з 11.04.2023 відповідачі не проживають у вказаному житловому будинку. Відповідачі не сплачують за комунальні послуги та не несуть інших витрат по утриманню житлового будинку, тому просить визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати стягнути з відповідачів на користь позивача.

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 24.10.2023 відкрито позовне провадження за правилами загального позовного провадження, запропоновано відповідачам у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Гузь Т.О. в підготовче судове засідання не з`явилися, подали до суду письмову заяву про розгляд справи без участі позивача та представника, позов прохають задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в підготовче судове засідання не з`явилися. В матеріалах справи міститься заяви відповідачів про розгляд справи без їхньої участі, позов повністю визнають.

Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, зазначаючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону.

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 належить на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки від 11.04.2023 (а.с.15-20) та витягами з Державного реєстру речових прав № 328805042 та № 328803278 від 11.04.2023 (а.с.21-22).

25.09.2023 позивачем ОСОБА_1 направлено відповідачам лист-вимога про добровільне зняття з реєстраційного обліку місця проживання (а.с. 24-25).

Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі змістом ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб (ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Статтею 391 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ч. 1, 2 ст. 403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку.

Статтею 406 ЦК України визначено, що сервітут припиняється у разі: 3) спливу строку, на який було встановлено сервітут; 4) припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту; 5) невикористання сервітуту протягом трьох років підряд. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Сервітут може бути припинений в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України ««Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Козельщинськї селищної ради від 07.09.2023 за № 271 будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , але з 11.04.2023 не проживають (а.с.14).

Таким чином, судом встановлено, що між сторонами існує спір з приводу наявності підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом.

Жодних належних та допустимих доказів на спростування вказаних вище обставин, відповідачі до суду не подали.

Отже, суд вважає, що зібраними по справі доказами доведено, що відповідачі не проживають в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , без поважних причин та визнає їх такими, що втратили право на користування жилим приміщенням.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При зверненні до суду відповідно до квитанції № Н7КХ-3РТТ-0096-32Н7 від 11.10.2023 позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.

Отже, повернути позивачу з державного бюджету 536,80 грн тобто 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, оскільки відповідачі до початку розгляду справи по суті визнали позов.

Окрім цього, керуючись ч. 1 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з кожного відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 178,94 гривні.

Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до розрахунку суми фіксованого гонорару за надання правничої допомоги у цивільній справі, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи : 500,00 грн попередня консультація щодо захисту прав та законних інтересів; 500,00 грн складання та направлення відповідачам листа вимоги; 2 000,00 грн складання та подання до суду позовної заяви; 7 000,00 грн представництво інтересів в суді 1ї інстанції незалежно від кількості судових засідань та витраченого часу (включає в себе підготовку до судових засідань, участь при оголошені рішення, аналіз рішення суду по справі), а всього у розмірі 10 000,00 грн.

Згідно квитанції № 1 від 06.09.2023 вбачається, що позивач сплатила адвокату грошові кошти в сумі 10 000,00 грн.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Верховний Суд у своїй постанові від 24 листопада 2021 року по справі № 420/1109/20 зазначив: «Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

З огляду на те, що зазначена справа не є складною за матеріально-процесуальним врегулюванням, а також з урахуванням поведінки відповідачів, які до початку проведення підготовчого судового засідання подали до суду заяви про визнання позову позивача, розгляд справи з участю сторін та застосування технічної фіксації справи не відбувся, представник позивача в судове засідання не з`явилася тобто участь не приймала, суд, керуючись принципом виваженості, доцільності та справедливості, вважає необхідним стягнути з кожного відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 14, 19, 76, 141, 189-200, 206, 247, 264-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з кожного: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ), судовий збір у сумі 178,94 гривні та 1 000,00 грн.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт серія НОМЕР_5 виданий Добропільським МВГУ ДМС України в Донецькій області), з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі даного позову на підставі квитанції № Н7КХ-3РТТ-0096-32Н7 від 11.10.2023, що становить 536,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги впродовж тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили, якщо впродовж тридцяти днів з дня складання повного рішення не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М.М. Оксенюк