Справа № 130/1686/16-ц
Провадження № 22-ц/801/2429/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Грушковська Л. Ю.
Доповідач :Ковальчук О. В.
УХВАЛА

24 листопада 2023 рокуСправа № 130/1686/16-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04 вересня 2023 року про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24 серпня 2023 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 , за участі третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору Органу опіки та піклування Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2023 року ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24 серпня 2023 року за нововиявленими обставинами відмовлено.

Не погодившись із такою ухвалою, ОСОБА_1 08 листопада 2023 року подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Проте, зі змісту апеляційної скарги та матеріалів справи вбачається, що ця скарга подана понад встановлені процесуальні строки.

Водночас, у апеляційній скарзі скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали, яке мотивоване тим, що йому в умовах воєнного стану та 75-річного віку було важко збирати довідки, які від нього вимагала суддя Вінницького апеляційного суду Матківська М.В.

Однак наведенні скаржником обставини не свідчать про поважність причин пропуску процесуального строку для подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції з огляду на таке.

За загальним правилом ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

З матеріалів справи неможливо встановити чи був присутній ОСОБА_1 у судовому засіданні 04 вересня 2023 року в день винесення судом оскаржуваної ухвали. Дату складання повного тексту цієї ухвали судом не зазначено.

18 вересня 2023 року ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної ухвали, що підтверджується власноручно написаною ним розпискою (а. с. 10).

Враховуючи неведені норми процесуального права, а також те, що дату складання повного тексту вказаної ухвали судом не зазначено, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 міг би звернутись протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії оскаржуваної ухвали, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Натомість ОСОБА_1 з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції від 04 вересня 2023 року звернувся 08 листопада 2023 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження, не надав достатніх доказів поважності причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, а його твердження про те, що такий строк підлягає поновленню лише з огляду на те, що йому в умовах воєнного стану та 75-річного віку було важко збирати довідки, які від нього вимагала суддя ОСОБА_4 , не є таким доказом.

Разом з тим, із Єдиного державного реєстру судових рішень апеляційним судом встановлено, що 04 жовтня 2023 року ухвалою Вінницького апеляційного суду під головуванням судді Матківської М.В. апеляційну скаргу ОСОБА_1 на вищевказану ухвалу суду від 04 вересня 2023 року було залишено без руху з підстав несплати судового збору. Надано йому строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали. (https://reyestr.court.gov.ua/Review/113923188). ОСОБА_1 не усунув недоліки апеляційної скарги у встановлений строк, а тому таку скаргу ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02 листопада 2023 року визнано неподаною і повернуто скаржнику (https://reyestr.court.gov.ua/Review/114616795).

З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку, що саме процесуальна поведінка ОСОБА_1 у цій справі створила юридичні перепони в розгляді по суті його апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції від 04 вересня 2023 року, оскільки саме він умисно не виконав вимоги ухвали апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року під головуванням судді Матківської М.В., якою його скарга була залишена без руху. Саме по собі посилання ОСОБА_1 на воєнний стан, 75-річний вік та те, що суддя Матківська М.В. вимагала від нього збирати довідки, не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки наведені вище дії відповідача свідчать про ігнорування ним вимог норм чинного законодавства, які викладені були в ухвалі Вінницького апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року про залишення його скарги без руху, а також вказують на явне небажання останнього подати належним чином оформлену апеляційну скаргу у відповідності до вимог ст. 356 ЦПК України. Разом з тим, суд під головування судді ОСОБА_4 у жодному разі не вимагав від ОСОБА_1 подати певні довідки, а виконував в своїй ухвалі вимоги ч. 2 ст. 357 ЦПК України, згідно якої до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Верховний Суд у постанові від 11 листопада 2020 року у справі № 159/1215/18 вказав, що для поновлення строку на апеляційне оскарження після повторного подання апеляційної скарги з порушенням визначеного законом строку особа має надати належні та допустимі докази на підтвердження поважних причин пропуску строку.

Таким чином, заявляючи клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 не навів та відповідно не надав достатніх доказів поважності причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Крім того, за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 не сплачено судовий збір у розмірі, що відповідає розміру ставок судового збору за звернення до суду з апеляційною скаргою, визначених Законом України «Про судовий збір». Однак, у апеляційній скарзі скаржник заявляє клопотання про звільнення його від сплати судового збору, посилаючись на скрутне матеріальне становище. Скаржник вказує, що його пенсія становить 2 100 грн. і якщо він сплатить судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, то у нього не стане коштів для існування.

До апеляційної скарги на підтвердження скрутного матеріального становища ним додано: копію довідки з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 23 вересня 2022 року, з якої слідує, що за період з 1 кварталу 2017 року по 2 квартал 2022 року інформація про доходи відсутня; копії довідок від різних банків, у яких вказано, що відкритих рахунків станом на 03 березня 2023 року він не має; копію довідки Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 06 березня 2023 року, у якій зазначено, що він зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , правовстановлюючі документи на будинок і земельну ділянку у нього відсутні, транспортного засобу він не має; копію довідки ГУ ДПС у Вінницькій області про те, що в реєстрі самозайнятих осіб ОСОБА_1 не значиться; копію довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про те, що земельна ділянка, яка розташована за вказаною вище адресою належить ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України та ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати за таких умов: якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або якщо позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, законом передбачено перелік умов, за наявності яких суд вправі звільнити позивача (фізичну особу) від сплати судового збору.

Тобто, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану особи при наявності беззаперечних доказів, які підтверджували б матеріальний стан платника.

Таким чином, законом передбачено право суду, а не його обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору чи відстрочки, при цьому, ст. 129 Конституції України, як одну з засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями ст. 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановлених законодавством порядку і розмірі.

Обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору покладається на особу, яка звертається з відповідним клопотанням.

У висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 18 листопада 2022 року у справі №9901/67/20 вказано, що зменшення тягаря судових витрат, якого зазнає сторона, є не обов`язком суду, а саме його повноваженням як формою суддівського розсуду, який може бути реалізований за наявності певних обставин. Обставини щодо майнового стану особи, за наявності підстав, з якими закон пов`язує можливість реалізації судом повноважень зменшити тягар судових витрат стосовно сплати судового збору, якого зазнає сторона, мають бути підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005року, п. 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, п. 63-64).

Із доданих до апеляційної скарги документів апеляційний суд не вбачає беззаперечних доказів існування скрутного матеріального становища скаржника, які могли б бути підставою для звільнення його від сплати судового збору з огляду на таке.

Додаючи довідку із Державного реєстру платників податків за період з 1 кварталу 2017 року по 2 квартал 2022 року про те, що інформація про доходи ОСОБА_1 відсутня, скаржник не звернув уваги на те, що передбачена п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» можливість відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнення від їх сплати, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу фізичної особи за попередній календарний рік у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» стосується лише позивача, натомість ОСОБА_1 є відповідачем у цій справі.

Верховний Суд у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 225/2213/20 вказав, що правовими нормами ст. 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, звільнити від сплати судового збору. Зазначеною нормою прямо передбачено право суду, зокрема, звільнити від сплати судового збору саме позивача, а заявник (скаржник) не є позивачем у справі.

Крім того, у заявленому клопотанні ОСОБА_1 стверджує, що отримує пенсію, однак, довідки з Пенсійного фонду України про розмір отримуваної ним пенсії не надає. Банківські довідки також не є доказами підтвердження скрутного матеріального становища скаржника, оскільки скаржник може мати відкриті рахунки і в інших банках, окрім тих, які видали такі довідки, разом з тим, із них вбачається не актуальна інформація станом на 03 березня 2023 року, натомість скаргу він подав аж 08 листопада 2023 року. Інші надані скаржником документи також не доводять неможливість сплати ним судового збору у визначеному законом розмірі.

Ураховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції відсутні.

Отже, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору слід відмовити, тому йому необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04 вересня 2023 року.

Відповідно до п. п. 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на ухвалу суду розмір судового збору для фізичної особи становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» передбачено, що з 1 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2 684 грн.

Враховуючи викладене, скаржнику слід сплатити суму судового збору за подачу цієї апеляційної скарги у розмірі 536, 80 грн. за такими платіжними реквізитами (про що надати апеляційному суду оригінал відповідного платіжного документу):

Отримувач коштів ГУК у Він. обл./м.Вінниця/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37979858

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача UA0002856

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскарження справи) по справі _________ (Номер справи), Вінницький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Положеннями ч. ч. 1 - 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху з наданням особі, яка її подала, строку для усунення таких недоліків, а саме: для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, у якій слід зазначити поважні причини для поновлення такого строку та надати докази на їх підтвердження, а також для надання доказів сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04 вересня 2023 року, зазначені ОСОБА_1 , визнати неповажними.

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04 вересня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху, про що повідомити скаржника та надати строк для усунення недоліків, а саме: для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, зазначивши поважні причини для поновлення такого строку та надавши докази на їх підтвердження, а також для надання доказів сплати судового збору протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У випадку невиконання вимог ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, або якщо вказані у заяві підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, особі, яка подала апеляційну скаргу, буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

У випадку невиконання вимог ухвали щодо надання доказів сплати судового збору дана апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута особі, яка її подала

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук