У Х В А Л А

18 травня 2023 року

м. Київ

справа № 678/807/21

провадження № 61-6582ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 12 січня 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 11 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради Хмельницької області, Летичівського ліцею № 3 Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Летичівська селищна рада Хмельницької області, про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2023 року ОСОБА_1 направив до Верховного Суду касаційну скаргу через систему «Електронний суд» на рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 12 січня 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 11 квітня 2023 року.

Згідно з частиною шостою статті 43 ЦПК України процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до пункту 29 Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Згідно із частиною сьомою статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У касаційній скарзі заявник як на підставу касаційного оскарження посилається на пункт 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, а також: «суди порушили норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів».

ОСОБА_1 зазначив, що відповідачі та третя особа подали відзиви та заперечення поза межами строку, який встановлений в ухвалі суду та не просили поновити строк для прийняття відзивів та заперечення у справі, тому такі докази є недопустимими.

Зазначивши про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносин, ОСОБА_1 не зазначив стосовно яких саме норм права та яких правовідносин відсутній висновок Верховного Суду (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також, посилаючись на пункт 3 частини другої статті 389, пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України ОСОБА_1 не зазначив та не обґрунтував, які фактичні обставини у справі не були встановлені та які докази були прийняті судом та в чому полягає їх недопустимість.

Тому ОСОБА_1 необхідно подати нову редакцію касаційної скарги, в якій зазначити щодо яких норм права та яких правовідносин відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах, або інші, передбачені цивільним процесуальним законом, підстави касаційного оскарження судового рішення відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України, обґрунтувати підстави оскарження, на які посилається у касаційній скарзі, а саме пункт 4 частини другої статті 389, пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України, та відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України направити до суду касаційної інстанції докази надсилання всім учасникам справи копій нової редакції касаційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник