Справа № 481/1496/17
Провадж.№ 6/481/5/2023
У х в а л а

іменем України

15.05.2023 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Уманської О.В., за участі секретаря c/з Кузьміної Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про поновлення строку на пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Дельта Банк до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

26.04.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (далі ТОВ ФК «Профіт Капітал») звернулося до суду з заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 28.04.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ ФК «Профіт Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги №2234/К, за яким ТОВ ФК «Профіт Капітал» набуло право грошової вимоги відносно частини боржників ПАТ «Дельта Банк», в тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором від 25.09.2013 року № 002-14112-250913. Лише 17.11.2022 року ухвалою Новобузького районного суду замінено сторону ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ ФК «Профіт Капітал» у виконавчому листі за рішенням №481/1496/17 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Таким чином заявник до заміни сторони не був наділений правом звертатися до суду із заявами пов`язаними із примусовим виконанням вищезазначеного виконавчого документу, оскільки не перебував у статусі стягувача. Також заявник посилається на карантинні обмеження встановлені у зв`язку з встановленням постановою КМУ України №211 від 11.03.2020 року « Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантину, що ускладнили належний юридичний супровід портфелю, оскільки товариство було вимушено організувати віддалену роботу своїх співробітників. Крім того причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання заявник зазначає введення воєнного стану в Україні та ведення активних бойових дій безпосередньо в околицях місця розташування головного офісу заявника, внаслідок чого було проведено тимчасову евакуацію співробітників в інші регіони України. До того ж внаслідок пошкодження енергетичної структури, що призвело до екстрених відключень електроенергії, працівники Товариства не мали змоги в повному об`ємі виконувати свої обов`язки.

З огляду на вищевказане та підставі ст.433 ЦПК України заявник просив поновити строк пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Заявник та заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про час та дату слухання справи повідомлені належним чином.

В заяві про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, заявник просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника заявника.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Оскільки в судове засідання особи, що беруть участь у розгляді справи не з`явилися, суд відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Дослідивши матеріали заяви та матеріали цивільної справи №481/1496/17, суд приходить до таких висновків.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76,77,78,79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що заочним рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 21.02.2018 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Дельта Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Дельта Банк суму боргу за кредитним договором № 002-14112-250913 від 25.09.2013 року у загальному розмірі 41190,96 гривень та судовий збір в розмірі 1600,00 гривень. Рішення набрало законної сили 23.03.2018 року.

Крім того 23.02.2018 року судом було винесено ухвалу про виправлення описки у вступній та мотивувальній частині рішення суду від 21.02.2018 року, де вірним необхідно вважати ПІБ відповідача - ОСОБА_1 .

Копії рішення та ухвали було направлено представнику позивача на електронну адресу 23.02.2018 року, що підтверджується довідкою про доставку документу на електронну пошту.

Відповідно до п. 29.31 «Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ» затвердженої наказом ДСА від 17.12.2013 № 173 - для виконання судового рішення у цивільній чи адміністративній справі, що набрало законної сили або допущено до негайного виконання, стягувачу за його письмовою заявою видається виконавчий лист.

Разом з тим заява про видачу виконавчого листа на адресу суду від позивача не надходила, тому відповідно до інструкції - виконавчий лист судом не видавався.

28.04.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ ФК «Профіт Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги №2234/К, відповідно до якого останнє набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі і до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором від 25.09.2013 року № 002-14112-250913.

Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 02.11.2022 року замінено сторону виконавчого провадження - стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» ( , юридична адреса :04071, м.Київ вул.Набережно-Лугова, 8, ІВАN НОМЕР_1 в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", код банку 32200) у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа по справі №481/1496/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Дельта Банк суму боргу за кредитним договором № 002-14112-250913 від 25.09.2013 року у загальному розмірі 41190,96 гривень ( тіло кредиту 30012,08 грн. та відсотки 11178,88 грн.) та судового збору в розмірі 1600,00 гривень.

Згідно пояснень заявника та результатів пошуку виконавчих проваджень в АСВП від 21.10.2022 р. відносно боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ПАТ «Дельта Банк» та його правонаступника записів не знайдено.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент набрання рішенням законної сили) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Отже строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання у даній справі становив три роки, тобто до 23.03.2021 року.

Положеннями ч.4-5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час звернення із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання) визначено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Доказів щодо переривання строку пред`явлення виконавчого документу №481/1496/17 на примусове виконання заявником суду не надано та судом зазначеного факту не встановлено.

Таким чином строк пред`явлення виконавчого документа №481/1496/17 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості до виконання закінчився 23.03.2021 року, тобто майже через рік після відступлення права вимоги заявнику.

Ч.6 Ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від обставин та характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник вказує, на відсутність у нього прав звертатися до суду із заявами пов`язаними із примусовим виконанням вищезазначеного виконавчого документу, оскільки останній не перебував у статусі стягувача.

Так судом встановлено, що заявник набув право вимоги до боржника ОСОБА_1 за виконавчим листом №481/1496/17 ще 28.04.2020 року від АТ «Дельта Банк» .

На час придбання заявником права вимоги строк пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання пропущено не було ( до 23.03.2021 року).

Натомість із заявою про заміну стягувач звернувся лише 02.11.2022 року, тобто через півтора року з моменту пропуску процесуальних строків (через два з половиною роки з моменту відступлення права вимоги) а про поновлення строку для його пред`явлення до примусового виконання лише 26.04.2023 року.

Таким чином посилання заявника на відсутність у заявника статусу стягувача що фактично позбавляло останнього можливості пред`явлення виконавчого листа до виконання до відділу державної виконавчої служби, суд вважає неспроможним. Оскільки отримання такого статусу залежало виключно від волевиявлення заявника спрямованого на реалізацію його процесуальних прав та така заміна стягувача відбулася ще до пропуску строку.

Щодо посилання заявника на карантинні обмеження встановлені у зв`язку з встановленням постановою КМУ України №211 від 11.03.2020 року « Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантину, що ускладнили належний юридичний супровід портфелю, оскільки товариство було вимушено організувати віддалену роботу своїх співробітників, суд вважає їх неспроможними та залежали лише від волевиявлення заявника. Так на час набуття заявником прав вимоги за вищевказаним кредитними договорами вже діяли карантинні обмеження, та зазначені обставини не завадили заявнику укласти договір відступлення прав вимоги та замінити сторону виконавчого провадження. Разом з тим неналежний юридичний супровід кредитного портфелю не може бути визнаний об`єктивною причиною що перешкоджала реалізувати права стягувача щодо пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Крім того посилання заявника, що строк пред`явлення до виконання було пропущено з об`єктивних підстав, а саме з введенням з 24 лютого 2022 року воєнного стану на території України, не можуть бути оцінені судом як поважні, оскільки пропуск строку на пред`явлення заявником, чи первісним кредитором, виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості до виконання, мало місце до настання подій, на які посилається заявник.

Інших причин суттєвого порушення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, фактів переривання перебігу відповідного строку заявником не зазначено, доказів не надано.

Таким чином заявник при зверненні до суду з вказаною заявою не зазначив та не надав відповідних доказів, які б підтверджували причини (обставини), що були об`єктивною перешкодою для АТ «Дельта Банк», на користь якого винесено судове рішення, і існували на момент переходу прав стягувача до ТОВ ФК «Профіт Капітал», для пред`явлення до виконання виконавчого листа у цій справі.

Отже, заявником не наведено жодних причин, які є поважними та давали б підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання та не надано відповідних доказів на підтвердження таких причин. Будь-яких реальних перешкод для отримання виконавчого листа та звернення його до виконання у визначений законом строк в судовому засіданні не встановлено. Натомість пасивна бездіяльність стягувача не може слугувати поважною причиною для цього.

Згідно висновку Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 2-12537, суд не має права поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання за відсутності відповідних поважних причин пропуску цього строку.

Обґрунтовуючи судове рішення, крім іншого, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Керуючись ст.ст.258-261, 433 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Дельта Банк до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області на протязі п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 19.05.2023 року.

Суддя