Провадження № 2/201/3728/2023
УХВАЛА

про передачу справи на розгляд іншому суду

22 листопада 2023 року місто Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Наумова О.С., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Російської федерації в особі Міністерства юстиції Російської федерації про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

29.09.2023р. ОСОБА_1 звернулась до Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська з позовом до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської федерації про відшкодування моральної шкоди.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Наумову О.С.

Ухвалою судді від 02.10.2023 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачці викласти обставини щодо заподіяння шкоди, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги і зазначити докази, що підтверджують вказані обставини, що у свою чергу вплине на визначення підсудності справи саме Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська, з огляду на заявлені позовні вимоги щодо відшкодування заподіяної моральної шкоди. При цьому, позивачка посилалася на ч. 6 ст. 28 ЦПК України.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, заявою позивачки щодо усунення недоліків, вважаю, що цивільну справу необхідно передати на розгляд іншому суду з огляду на наступне.

21.11.2023 позивачка надала заяву про усунення недоліків, у якій вказала, що шкода їй заподіяна діями РФ, як мешканці м. Маріуполя.

Разом із тим, позивачка вказує, що не має можливості користуватися майном, яке розташоване у м. Маріуполі та до матеріалів справи позивачка надала довідку від 15.09.2022 № 2615- про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи за фактичним місцем мешкання: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 17 ст. 28 ЦПК України позови про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб (в тому числі про відшкодування шкоди, завданої внаслідок обмеження у здійсненні права власності на нерухоме майно або його знищення, пошкодження) у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру можуть пред`являтися також за місцем проживання чи перебування позивача.

Позивачка заявляє вимоги про відшкодування моральної шкоди, обираючи підступність за місцем знаходження майна, про що посилалася у процесуальних документах до суду.

Водночас, як встановлено із поданих заяв, предметом позову не є відшкодування шкоди, заподіяної майну. Верховний Суд у своїй постанові від 21.03.2018 у справі № 644/4407/17 дійшов висновку, що у даній категорії спору об`єктом позову у цій справі є шкода, а не нерухоме майно.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001р. у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008р. у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).

Як видно із відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Зважаючи на те, що місцезнаходженням позивачки не є Соборний район м. Дніпропетровська, а позивачка фактично знаходиться у м. Івано-Франківську, вищевказана справа не підсудна Жовтневому районному суду міста Дніпропетровська і підлягає передачі на розгляд до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, за місцезнаходженням позивачки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 30, 31 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Російської федерації в особі Міністерства юстиції Російської федерації про відшкодування моральної шкоди передати на розгляд до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області (вулиця Ґрюнвальдська, 11, Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76000).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Передача справи на розгляд іншого суду здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя О.С. Наумова