Справа № 308/4310/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міскрайонний суд Закарпатської області:

під головуванням судді Іванова А.П.,

при секретарі Боті О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

встановив:

21.03.2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідачки ОСОБА_2 , в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягується з нього на користь відповідачки на утримання дитини ОСОБА_1 , 2009 р.н. за рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 26.06.20.12 у справі №712/3694/12.

Вказані вимоги обґрунтовує тим, що на підставі вищевказаного рішення суду з нього на користь колишньої дружини стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 , 2009 р.н. у розмірі 30% частки від заробітку (доходу), починаючи з 23.02.2012. При цьому за судовим наказом від 07.02.2023 з нього стягуються аліменти на користь нинішньої дружини ОСОБА_3 на утримання ще одного сина ОСОБА_4 , 2017 р.н., у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 15.12.2022 і до досягнення дитиною повноліття. Стверджує, що наразі з нього стягується 55% всіх його доходів, що ставить його в скрутне матеріальне становище. Просить врахувати, що після ухвалення судом рішення у 2012 році в нього змінився сімейний стан, народилася ще одна дитина, а тому просить зменшити частку аліментів.

В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву від 06.04.2023, в якій просив здійснити розгляд справи без його участі.

В судове засідання відповідачка не з`явилася, відзиву на позовну заяву не подала, позицію щодо позову не висловила, в заяві від 18.05.2023 просила здійснити розгляд справи за її відсутності.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.06.2012 у справі №712/3694/12 шлюб між сторонами було розірвано, місце проживання спільної дитини - ОСОБА_1 , 2009 р.н. визначено з матір`ю ОСОБА_2 , стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання сина в розмірі 30% частки від заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23.02.2012.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що розмір аліментів, встановлений рішенням суду, з огляду на нижчевказане, ставить його у скрутне матеріальне становище, й на підтвердження останнього надає наступні документи.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 10.10.2017 стверджується, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4 , 2017 р.н., матір`ю якого значиться ОСОБА_3 , яка за твердженням позивача, є його дружиною.

Судовим наказом від 07.12.2023 у справі №183/8900/22 суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області наказано стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , 2017 р.н., у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 15.12.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд приймає до уваги твердження позивача, що його сімейний стан змінився, оскільки ним надано підтвердження того, що він створив нову сім`ю, в нього у 2017 році народився син, на користь якого він також сплачує аліменти за судовим наказом від 2023 року, що значно збільшує його витрати на утримання дружини та дітей.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років 2833 гривні.

З огляду на викладені вище обставини справи, приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей й те, що матеріальне становище позивача з огляду на створення нової сім`ї, утримання ще одного сина, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів за рішенням суду від 2012 року у 30% частки від заробітку (доходу) позивача щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_6 , 2009 р.н. повноліття підлягає до зменшення в розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, таким чином позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст. 192 СК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст. ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір стягнення аліментів, визначений заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 26.06.2012, ухваленим у справі №712/3694/12.

Здійснювати стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , мешканки АДРЕСА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов