Березівський районний суд Одеської області
22.11.2023
Справа № 494/826/22
Провадження № 2-о/494/22/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2023 року Березівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Панчишина А.Ю.,

при секретарі Твердун Т.В.,

за участю представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Березівка цивільну справу за заявою ОСОБА_2 з участю заінтересованої особи Березівської міської ради Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини,

встановив

в липні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відкрилася після смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обгрунтовуючи вимоги, заявник зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її дід ОСОБА_5 . Після смерті діда відкрилась спадщина на частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (колишня адреса: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , відповідно рішення виконавчого комітету Березівської міської ради від 25.06.2014 року про впорядкування адреси та присвоєння номеру будинку), яка належала померлому на праві власності.

Після смерті ОСОБА_5 , спадкоємицями першої черги, були дружина померлого - ОСОБА_4 (бабуся заявника) та донька померлого - ОСОБА_3 , мати заявника. Інших спадкоємців у померлого не було.

Оскільки на час смерті ОСОБА_5 , його донька, ОСОБА_3 , постійно проживала та була зареєстрована з спадкодавцем за однією адресою, а саме: АДРЕСА_1 , то відповідно ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), вона фактично прийняла спадщину, після смерті свого батька, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла бабця заявниці - ОСОБА_4 . Після смерті бабці відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 яка належала померлій на праві власності. Оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , придбали житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 в період шлюбу, відповідно до сімейного кодексу їм належить по1/2 частині вказаного житлового будинку.

Заявник зазначає, що відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємицею першої черги, після смерті ОСОБА_4 , була її донька, її мати - ОСОБА_3 . Інших спадкоємців у померлої не було. ОСОБА_3 , фактично прийняла спадщину після смерті, своєї матері, оскільки вступила в управління і володіння спадковим майном. Так ОСОБА_3 , постійно проживала зі своєю матір`ю на час відкриття спадщини, за власним розсудом розпорядилась її особистими речами та майном, частиною побутових речей вона користувалась протягом свого життя, частину роздала, у неї зберігались всі правовстановлюючі документи померлої. Також ОСОБА_3 поховала матір.

ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла мати заявника ОСОБА_3 . Після смерті матері заявника відкрилась спадщина на житловий будинок, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 зазначає, що вона з матір`ю (спадкодавцем) постійно проживала разом, на час смерті матері.

Заявник як спадкоємиця яка бажає прийняти спадщину, звернулась до Суворовської державної нотаріальної контори з письмовою заявою про прийняття спадщини, а саме: житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 ( колишня адреса: АДРЕСА_5 ). Однак отримала постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій, оскільки я не можу надати жодних доказів прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 .

ОСОБА_2 зазначає, що не може документально підтвердити, що ОСОБА_3 , фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері, ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: частину житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_4 Одеська область. Березівський район, місто Березівка, вулиця Шевченко, будинок № 736), тому змушена звернутись до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, іншого шляху переоформити спадкове майно вона не має.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала.

Представник заінтересованої особи Березівської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, проти задоволення заяви не заперечує.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер дід заявниці ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області.

Після смерті діда відкрилась спадщина на частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ( колишня адреса: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , відповідно рішення виконавчого комітету Березівської міської ради від 25.06.2014 року про впорядкування адреси та присвоєння номеру будинку), яка належала померлому на праві власності відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 11 квітня 1962 року, видане виконавчим комітетом Березівської ради депутатів трудящих.

Після смерті ОСОБА_5 , спадкоємицями першої черги відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), були дружина померлого - ОСОБА_4 (бабуся заявника), що підтверджується копією свідоцтва про одруження між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , виданого 02.01.1953 року ЯТ № 476617 бюро ЗАГС Березівського району Одеської області, актовий запис № 77, та донька померлого - ОСОБА_3 , що підтверджується копією її свідоцтва про народження від 30 жовтня 1953 року НОМЕР_2 Березівським ЗАГС Одеської області, мати заявниці. Інших спадкоємців у померлого не було.

Як вбачається з матеріалів справи, на час смерті ОСОБА_5 , його донька, ОСОБА_3 , постійно проживала та була зареєстрована з спадкодавцем за однією адресою, а саме: АДРЕСА_1 , що вбачається з копії домової книги, то відповідно ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), вона фактично прийняла спадщину, після смерті свого батька, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла бабуся заявника - ОСОБА_4 , що підтверджується копією її свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_3 , виданого 12 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області. Після смерті бабусі відкрилась спадщина на частину житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 яка належала померлій на праві власності відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 11 квітня 1962 року, виданого виконавчим комітетом Березівської ради депутатів трудящих, що підтверджується копією вказаного свідоцтва.

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , придбати житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 в період шлюбу, тому їм належить по 1/2 частині вказаного житлового будинку.

Відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємицею першої черги, після смерті ОСОБА_4 , була її донька, мати заявника - ОСОБА_3 , що підтверджується копією її свідоцтва про народження від 30 жовтня 1953 року НОМЕР_2 виданим Березівським ЗАГС Одеської області.

ОСОБА_3 , постійно проживала зі своєю матір`ю на час відкриття спадщини, за власним розсудом розпорядилась її особистими речами та майном, частиною побутових речей вона користувалась протягом свого життя, частину роздала, у неї зберігались всі правовстановлюючі документи померлої. Також ОСОБА_3 поховала матір. Вказані факти підтвердити у судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла мати заявниці ОСОБА_3 , що підтверджується копією її свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 виданого 07 червня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області.

Після смерті матері відкрилась спадщина на житловий будинок, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник ОСОБА_2 звернулась до Суворовської державної нотаріальної контори з письмовою заявою про прийняття спадщини, а саме: житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 (колишня адреса: АДРЕСА_3 ). Однак отримала постанову від 01.02.2022 року про відмову у вчинені нотаріальних дій, оскільки заявник не змогла надати жодних доказів прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 .

Відповідно до п.1 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Факт прийняття спадщини матір`ю заявника ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відкрилася після смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 повністю підтверджується вищезазначеними письмовими доказами, а також вказаний факт підтвердився в судовому засіданні показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.2 ст.293, ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до рекомендацій листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Пунктом 5 ч. 1 ст.555 ЦК УРСР було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом. Отже, норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статтей 529-531 ЦК УРСР .

Згідно пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" «Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом».

Відповідно до пункту 113 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (в редакції 1994 р.) «Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном».

Згідно з положеннями ст.548 ЦК УРСР від 1963 р., які були чинні на час відкриття спадщини, визнається, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР від 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" заява про встановлення факту прийняття спадщини може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини суд має виходити з положень ст.549 ЦК УРСР (1963р.), за якою діями, що свідчать про прийняття спадщини є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.

Встановлення факту, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме на частину житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_4 Одеська область, Березівський район, місто Березівка, вулиця Шевченко, будинок № 73 ), необхідно заявнику, для отримання свідоцтва про право власності на вказане спадкове майно.

Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік вказаних фактів не є вичерпним, що зазначено в ч. 2 ст. 315 ЦПК України. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд встановлює, за наявності підстав, і інші факти, що мають юридичне значення.

З урахуванням вищевказаного, оцінивши встановлені по справі обставини у всій їх сукупності, суд вважає що заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив

Заяву ОСОБА_2 з участю заінтересованої особи Березівської міської ради Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично прийняла спадщину, після смерті своєї матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном, а саме 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 (колишня адреса: АДРЕСА_3 ).

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , Паспорт НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , прож. АДРЕСА_6 .

Відповідач: Березівська міська рада м. Березівка, пл. Ген. Плієва 9, .

Суддя Панчишин А.Ю.