РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 року

м. Рівне

Справа № 567/363/23

Провадження № 22-ц/4815/603/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Вейтас І. В., Хилевича С. В.

секретар судового засідання - Пиляй І. С.

учасники справи:

скаржник - Комунальне некомерційне підприємство «Здолбунівська центральна міська

лікарня» Здолбунівської міської ради Рівненської області,

особа, дії якої оскаржуються - державний виконавець Рівненського відділу державної

виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області

Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

Поддубний Максим Ігнатович

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу Острозького районного суду Рівненської області від 27 березня 2023 року у складі судді Назарука В. А., постановлену у м. Острог Рівненської області о 10 годині 07 хвилин, повний текст ухвали складено 29 березня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Комунальне некомерційне підприємство «Здолбунівська центральна міська лікарня» Здолбунівської міської ради Рівненської області звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Поддубного Максима Ігнатовича. Свою скаргу обґрунтовувало тим, що воно є стягувачем за виконавчим провадженням НОМЕР_1 (виконавчий лист №567/152/16-к, виданий 15.12.2016 року Острозьким районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину в сумі 881 грн. 05 коп.) та 17.02.2023 року державним виконавцем Рівненського відділу ДВС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Поддубним М.І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі смертю боржника. Вказувало, що державним виконавцем при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження не враховано відповідні вимоги щодо можливого правонаступництва божника, не перевірено чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво, чим порушено права стягувача на неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі виконання виконавчого листа. Просило визнати неправомірною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 17.02.2023 року.

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 27 березня 2023 року скаргу задоволено. Визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Поддубного Максима Ігнатовича про закінчення виконавчого провадження від 17 лютого 2023 року у виконавчому провадженні НОМЕР_1.

Ухвала суду першої інстанції вмотивована положеннями ч. 2 ст. 451 ЦПК України, яка передбачає обов`язок суду визнати дії чи бездіяльність державного виконавця неправомірними у разі встановлення обґрунтованості скарги та базується на належних і достовірних доказах того, що державним виконавцем Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Поддубним Максимом Ігнатовичем після встановлення факту смерті боржника ОСОБА_1 не було вчинено жодних дій щодо встановлення правонаступника боржника, оскільки правовідносини допускають правонаступництво у цьому випадку, а тому винесення постанови про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із смертю боржника є неправомірним.

Вважаючи ухвалу суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою, постановленою із порушенням норм матеріального та процесуального права, Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції оскаржив її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі покликається на п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі смерті боржника - фізичної особи. Додає, що законодавцем передбачено застереження щодо правонаступництва у разі припинення юридичної особи, однак у випадку, якщо боржником є фізична особа, то у разі смерті останньої закон не вимагає від державного виконавця вчинення дій перед завершенням виконавчого провадження. Заперечує позицію місцевого суду стосовно того, що державний виконавець, встановивши факт смерті боржника, мав би звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи та пояснює, що такі дії державного виконавця не передбачені жодним нормативним документом. Додає, що місцевий суд дійшов хибного висновку про можливість постійної заміни сторони виконавчого документа аж до виконання рішення, яке було видано на першочергового боржника. Зазначає про відсутність правових підстав для визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 17.02.2023 року, оскільки в діях державного виконавця відсутня протиправність згідно Закону України «Про виконавче провадження». З наведених міркувань просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні скарги.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві Комунальне некомерційне підприємство «Здолбунівська центральна міська лікарня» Здолбунівської міської ради Рівненської областівважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, просить залишити її без зміни, а апеляційну скаргу - відхилити.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що в порядку виконання вироку Острозького районного суду Рівненської області в кримінальному провадженні №567/152/16-к в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь КНП «Здолбунівська центральна міська лікарня» Здолбунівської міської ради Рівненської області 881,05 грн. витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, судом було видано виконавчий лист, який звернено до виконання до Рівненського відділу ДВС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Постановою державного виконавця Рівненського відділу ДВС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Поддубного М. І. від 17.02.2023 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №567/152/16-к, виданого 15.12.2016 Острозьким районним судом Рівненської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь КНП «Здолбунівська центральна міська лікарня» Здолбунівської міської ради Рівненської області 881,05 грн. витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, закінчено, оскільки згідно витягу № від 17.02.2023 з Державного реєстру актів цивільного стану встановлено, що ОСОБА_1 помер.

Звертаючись до суду із скаргою на вказані дії державного виконавця, Комунальне некомерційне підприємство «Здолбунівська центральна міська лікарня» Здолбунівської міської ради Рівненської області зазначало, що останнім неправомірно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із смертю боржника, оскільки не перевірено та не вжито жодних заходів щодо виявлення кола правонаступників померлого та можливої заміти сторони боржника у виконавчому провадженні.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст.18 зазначеного Закону визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а відповідно до п.3 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відповідно до п.3 ч.1 та ч.2 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Наведеними нормами державний виконавець обґрунтовував свою апеляційну скаргу, вказуючи, що ним було дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження» та закінчено виконавче провадження після отримання офіційних відомостей про смерть боржника.

Разом з тим, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі №916/617/17, висновки якого відповідно до з ч.4 cт.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, беруться до уваги апеляційним судом, закінчення виконавчого провадження без належних правових підстав грубо порушує права стягувача на неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі виконання судового рішення.

Із зазначеного нормативного регулювання випливає, що, дотримуючись засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності виконавчого провадження, його гласності та відкритості, виконавець зобов`язаний вживати передбачених чинним законодавством заходів щодо примусового виконання рішень, належного вчинення виконавчих дій.

Отримавши дані про смерть фізичної особи - сторони виконавчого провадження, виконавець має отримати підтвердження чи спростування таких даних, звернувшись відповідно до п.3 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», із запитом до органу державної реєстрації актів цивільного стану згідно з компетенцією останнього, визначеного Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дасть змогу виконавцеві з`ясувати, які особи як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження зверталися за отриманням спадщини та що саме ними було успадковано згідно зі свідоцтвом про право на спадщину.

Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження.

Смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання обов`язків такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Судом встановлено, що державним виконавцем дії щодо встановлення правонаступника боржника ОСОБА_1 не вчинялися та, отримавши відомості про смерть боржника, державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження. Наведене підтверджено і самим апелянтом у апеляційній скарзі.

Оцінюючи встановлені обставини справи в сукупності та взаємозв`язку із нормами закону, що їх регулює, апеляційний суд приходить до переконання про те, що державним виконавцем при прийнятті постанови про закінчення виконавчого провадження від 17 лютого 2023 року у виконавчому провадженні НОМЕР_1 не вжито всіх належних та достатніх заходів з примусового виконання рішення суду, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», а відтак його дії обґрунтовано визнані місцем судом неправомірними.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391, 442 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції залишити без задоволення.

Ухвалу Острозького районного суду Рівненської області від 27 березня 2023 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового

рішення.

Повний текст постанови складено 22 травня 2023 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Вейтас І. В.

Хилевич С. В.