Справа № 369/6681/22
Провадження № 2/369/1677/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2023 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєва І.О., розглянувши заяву представника позивачів адвоката Саіхова О.О. про забезпечення позову у цивільній справі №369/6681/22 за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі представника адвоката Саліхова Олександра Олександровича до ОСОБА_3 про стягнення суми авансу за попереднім договором купівлі-продажу квартири, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Києво-Святошинского суду Київської області на розгляді перебуває цивільна справа ЄУН 369/6681/22 за позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення суми авансу за попереднім договором купівлі-продажу квартири.

З метою забезпечення позову 30 січня 2023 року представником позивачів адвокатом Саіховим О.О. було подано заяву про забезпечення позовних вимог.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивачів зазначив, що щодо ОСОБА_3 розпочато численні позовні провадження в Києво-Святошинському районному суді Київської області, відкрито виконавчі провадження, відкрито кримінальне провадження, справа набула соціального резонансу.

Водночас, відповідно до публічної кадастрової карти України про право власності та речові права на земельну ділянку, земельної ділянки з кадастровим номером :03:07:5242 на даний час взагалі не існує (встановлено Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області в аналогічній справі №755/1708/22, що наразі розглядається.

Представник позивачів вважає, що все вищевказане свідчить про відсутність намірів Відповідача у будівництві багатоповерхового житлового будинку у відповідності до умов попереднього договору укладеного з Позивачами в даній справі, та з усіма іншими ошуканими інвесторами, про відсутність в нього намірів повернути грошові кошти Позивачам, вирішити даний спір в позасудовому порядку. Вказане, дає Позивачам всі підстави вважати, що виконання рішення в даній справі буде вкрай утрудненим, якщо не сказати неможливим. При цьому, матеріальне становище Позивачів є таким, що не дозволяє їм покладатися лише на доброчесність Відповідача і сподіватися, що при ухваленні Рішення в справі, він в добровільному порядку виконає його.

Тим більше, за жодним з проваджень, які тривають в Києво-Святошинському районному суді за позовами до ОСОБА_3 , згідно даних ЄДРСР та інформації з сайту Судова влада України, ОСОБА_3 жодного разу не з`являвся в судові засідання, що свідчить про те, що він уникає будь- якої участі в судових процесах, оскільки просто не зможе пояснити судові, з яких причин він зібрав з громадян грошові кошти на будівництво і зник, не виконавши належним чином свої зобов`язання.

Крім того, відповідно до результатів електронних аукціонів земельні ділянки, на яких повинні були бути розташовані майбутні будинки, в тому числі недобудований будинок з квартирою Позивачів, про яку йде мова в даній справі, продані третій особі разом з недобудовою, яка названа в документах аукціону « ОСОБА_4 на земельній ділянці».

Представник позивачів вважає, що все це свідчить про те, що квартиру Позивачі скоріше за все вже не отримають ніколи, як не отримають від Відповідача і належні їм грошові кошти. Вищевказане, на погляд позивачів, є підставою для забезпечення позову в даній справі шляхом встановлення заборони та накладення арешту на нерухоме майно, належне відповідачу.

Згідно Реєстру речових прав, на сьогодні практично все майно ОСОБА_3 арештовано або в процесі виконання рішень суду приватними та державними виконавцями, або відповідно до застосованих заходів забезпечення позову. Адвокатами АО «Лекс Юстум» було перевірено Реєстр речових прав щодо ОСОБА_3 та виявлено, що на сьогодні, лише один з об`єктів нерухомості, належний Відповідачеві, не обтяжений. Це земельна ділянка, площею 0,0933 Га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в Києво-Святошинському районі, с/рада Шпитьківська і належить Відповідачу на праві власності. За рахунок вказаного нерухомого майна, Позивачі сподіваються, у випадку позитивного для них рішення в даній справі, отримати задоволення своїх грошових вимог до Відповідача. При цьому, в даній справі Позивачі просять суд застосувати два види забезпечення позову - заборону та арешт. Заборону Позивачі просять застосувати з метою того, що згідно відомостей на сайті Судова влада України та Автоматизованої системи виконавчого провадження, на сьогодні триває досить багато судових та виконавчих проваджень за позовами інвесторів до ОСОБА_3 , при цьому, багато з вказаних проваджень розпочаті раніше, що означає, що для Позивачів в даній справі виконання рішення може стати неможливим в принципі. Арешт Позивачі просять застосувати з цією ж метою аби унебезпечити майно від його продажу Відповідачем, або іншими особами, що з огляду на ситуацію, яка склалася з недобудовою може відбутися, не зважаючи на численні судові та виконавчі провадження.

Щодо співмірності відносно заявлених вимог та ціни позову зазначаємо таке. Ціна позову на сьогодні складає 8 672, 48 доларів США. Згідно відомостей з сайту охl.ua, вартість 1 сотки земельної ділянки в с. Шпитькі складає від 300$ до 950 $ в залежності від місцезнаходження земельної ділянки, інфраструктури, наявності лісу, озер тощо. В нашій справі земельна ділянка має розмір 0,0933 Га, тобто 9 соток. 9 x 950 $ = 8 550 $. Таким чином, заходи забезпечення позову в даній справі будуть співмірними з боргом Відповідача по відношенню до Позивачів.

Представник позивачів просив забезпечити позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у справі № 369/6681/22 шляхом: накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :06:002:5317, загальною площею 0,0933 Га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святоинский район, с/рада Шпитьківська, і належить ОСОБА_3 на праві власності; заборони будь-яким фізичним або юридичним особам вчиняти будь-які дії щодо нерухомого щодо нерухомого майна, а саме земельної ділянки з кадастровим номером :06:002:5317, загальною площею 0,0933 Га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святоинский район, с/рада Шпитьківська.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали цивільної справи та заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися 27 липня 2022 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення суми авансу за попереднім договором купівлі-продажу квартири.

Просили стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 авансові платежі за Попереднім договором від 02.02.2020 року у розмірі 4 150,00 доларів США та 3 % річних 186,24 долари США, нараховані внаслідок прострочення повернення авансового платежу; на користь ОСОБА_5 авансові платежі за Попереднім договором від 02.02.2020 року у розмірі 4 150,00 доларів США та 3 % річних 186,24 долари США, нараховані внаслідок прострочення повернення авансового платежу.

Так, за умовами Попереднього договору від 02.02.2020 року, укладеного між ОСОБА_3 , як продавцем, та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , як покупцями, продавець зобов`язується збудувати на земельній ділянці площею 0,0966 га, кадастровий номер: :03:007:5242, що знаходиться в АДРЕСА_1 , житловий будинок до 30.12.2020 року, в якому буде розташована квартира АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Виходячи з зазначених норм чинного законодавства України, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 6 вказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вживати негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до ч. 1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції", "Джеймс та інші проти Сполученого королівства") положення статті 1 Першого протоколу містять три окремих правила, які не застосовуються окремо: перше правило проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, третє правило визнає за державами контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Також, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання в право власності принципу правомірного та допустимого втручання, слід оцінити, чи є захід законним, чи переслідує втручання суспільний інтерес, чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям.

Між тим, суд не вбачає підстав для задоволення вказаної заяви з огляду на те, що позивач просить забезпечити позов у визначений ним спосіб без надання жодних доказів того, що в разі невжиття заходів забезпечення може бути утрудненим та неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову, зважаючи на зміст позовних вимог.

Окрім того роздруківка з сайту оlх.ua, надана позивачами, на якій містяться відомості щодо продажу інших земельних ділянок в с. Шпитькі не є належним доказом та не дає змогу встановити вартість земельної ділянки з кадастровим номером :06:002:5317, загальною площею 0,0933 Га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святоинский район, с/рада Шпитьківська, та належить ОСОБА_3 , що унеможливлює прийти до висновку щодо співмірності відносно заявлених вимог та ціни позову.

Таким чином, заявником не наведено і судом не встановлено, що невжиття таких заходів забезпечення позову про які ними заявлено може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду у цій справі, тому в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Також зважаючи на наведені норми, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд насамперед має дослідити, чи існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду, чи є така небезпека реальною, та чи співмірні запропоновані заходи забезпечення позову позовним вимогам. При цьому єдиною передбаченою законом підставою для застосування заходів забезпечення позову є ризик ускладнення виконання або неможливості виконання рішення суду у справі.

Позивачем не надано суду доказів, підтверджуючих те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не надано доказів що на ім`я відповідача відкриті рахунки в банківських установах, зазначивши найменування банківської установи та номер рахунку, не надано доказів, що накладення арешту на грошові кошти на рахунках, на які просить накласти позивач, є співмірними із заявленими позивачем вимогам. Суд не вбачає необхідності у забезпеченні позову, так як доводи позивачів не знайшли свого підтвердження, а тому безпідставне вжиття заходів забезпечення позову порушить права інших осіб.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову за безпідставністю.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

За таких обставин, аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд приходить до висновку, що вказана заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки на даний час судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову, а також заявником належним чином не обґрунтовано свої вимоги щодо забезпечення позову, та співмірності відносно заявлених вимог ціні позову.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 149-154, 157, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви представника позивачів адвоката Саіхова О.О. про забезпечення позову у цивільній справі №369/6681/22 за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі представника адвоката Саліхова Олександра Олександровича до ОСОБА_3 про стягнення суми авансу за попереднім договором купівлі-продажу квартири, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: І.О. Фінагеєва