Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2186/23
Провадження № 2/711/1060/23
РІШЕННЯ
19 травня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого - судді Булгакової Г.В.,
за участю секретаря судового засідання - Дубини В.В.,
представника відповідача - Старчевода С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про відшкодування моральної шкоди,-
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 10.11.2022 він звернувся до відповідача з запитом про надання публічної інформації, в якому просив надати наступну інформацію:1.Чи надсилав Департамент соціальної політики ЧМР до ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» та Ощадбанку особові рахунки пільговика для нарахування та виплати пільги за послуги з постачання природного газу; 2.Чи інформував Департамент соціальної політики ЧМР пільговика - ОСОБА_1 про необхідність надання квитанція з особовим рахунком для ксерокопії та надсилання його до Ощадбанку (та яким чином); 3. Яка норма споживання послуги з постачання природного газу (послуга з газопостачання), яка надається ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» для пільговика - ОСОБА_1 , та яким нормативним актом регулюється. Вказаний запит був мотивований тим, що на підставі наказу Міністерства енергетики України № 198 від 08.06.2022 «Про постачання природного газу побутовим споживачам» з 01.05.2022 побутовим споживачам, яких на дату прийняття цього наказу внесено до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи, постачання природного газу здійснюється ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».Вказане перенесення відбулося після отримання побутовими споживачами рахунків на оплату послуг за спожитий природний газ.08.11.2022в особистому кабінеті «Пільговика», ним було виявлено, що в переліку постачальників, які надають послуги, та за які нараховується пільга, відсутнє - ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» ( за надання - послуги з постачання природного газу.09.11.2022він звернувся до приймальні Департаменту соціальної політики ЧМР, де повідомили, що Департамент соціальної політики ЧМР не надсилав до ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» та Ощадбанку особові рахунки пільговика для нарахування та виплати пільги за послуги з постачання природного газу.16.11.2022було отримано відповідь відповідача від 15.11.2022 № 42/28-5/01-27 в якій була надана інформація тільки на п.3 запиту, на інші пунктипрохальної частини запиту відповідач - інформацію. Таким чином, відповідач не надав відповідь на запит на отримання інформації.Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від10.02.2023 у справі № 580/5677/22визнано протиправною бездіяльність Департаменту соціальної політики ЧМР щодо розгляду запиту ОСОБА_1 від 10.11.2022 про доступ до публічної інформаціїта зобов`язано Департамент соціальної політики ЧМР розглянути запит ОСОБА_1 від 10.11.2022 про надання публічної інформації з урахуванням висновків суду. Протиправними діями відповідача, йому була завдана моральна шкода, яка полягаєу стражданні та приниженні, яких він зазнав внаслідок протиправних дій. Розмір моральної шкоди позивач обґрунтовує тим, що завдана шкода викликала у нього негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я. Вказує, що йому притаманне особливо розвинуте емоційне сприйняття дійсності та почуття справедливості, тому нехтування відповідачем правом на доступ до інформації сприймалося ним як прояв образи з боку відповідача, що призвело до сильного психологічного дискомфорту, погіршення самочуття, емоційного хвилювання. Внаслідок протиправних дій відповідача було порушено стан його душевної рівноваги, для відновлення якого доводилося докладати додаткові вольові та психологічні зусилля, у зв`язку з чим, він був позбавлений можливості повноцінно насолоджуватися життям, працювати. Також були порушені його нормальні життєві зв`язки з партнерами та друзями. Зазначає, що ним було витрачено багато часу на захист своїх порушених прав у суді, що виснажувало його та викликало психічне напруження. Вказує, що він являється учасником бойових дій, на його утриманні перебуває мати ОСОБА_2 , яка є інвалідом II групи по психічному захворюванню та потребу постійної сторонньої допомоги, а також дружина ОСОБА_3 , яка є інвалідом II групи. Ненадання належної відповіді відповідачем та не можливість, таким чином усунути помилку в нарахуванні грошової суми (пільги) на сплату комунальної послуги за газ призводило до переплати за спожиту комунальну послугу та перенаправленні коштів із сімейного бюджету, які могли бути витрачені на ліки для матері ОСОБА_2 та дружини ОСОБА_3 .Завдану моральну шкоду оцінює в розмірі 40 000 грн.
За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.04.2023 відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
24.04.2023 від представника Департаменту соціальної політики ЧМР надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10.02.2023 по справі № 580/5677/22 Департаментом було направлено позивачу відповідь від 10.03.2023 за № 2352/28-1/01-10 на його запит від 10.11.2022 про доступ до публічної інформації. В даній відповіді Департамент, зокрема, пояснив, що інформація, зазначена в пунктах 1 та 2 вищевказаного запиту позивача, є доступною операторам газорозподільних систем, як адміністратору інформаційної платформи, так і ТОВ «Нафтогаз України» в частині Реєстру його споживачів, а тому даний запит скеровано до ТОВ «Нафтогаз України» для надання інформації по пунктах 1 та 2 цього запиту. При цьому на пункт З прохальної частини запиту Департаментом було надану позивачу вичерпну інформацію. Отже, запит позивача від 10.11.2022 про доступ до публічної інформації було направлено до належного розпорядника інформації - ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» для надання відповіді з одночасним повідомленням позивача, що підтверджується листом Департаменту від 10.03.2023 за № 2351/28-1/01-10. 11.04.2023 до Департаменту надійшла відповідь ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» від 05.04.2023 за №119/5.3-9843-2023, адресована Департаменту та позивачу за результатами розгляду листа Департаменту від 10.03.2023 за №2351/28-1/01-10 та запиту позивача від 10.11.2022 про доступ до публічної інформації. У позові позивач зазначив, що протиправними діями Департаменту йому завдана моральна шкода та пояснив в чому вона полягає. Зокрема, зазначив, що являється учасником бойових дій, для яких передбачено першочергове відведення земельних ділянок, однак запит позивача від 10.11.2022 про доступ до публічної інформації не стосується земельних питань. В позовній заяві Позивач вказав, що моральну шкоду оцінює у розмірі 40 000,00 грн. Судова практика в аналогічних справах, пов`язаних з доступом до публічної інформації, не містить прецедентів щодо стягнення моральної (немайнової) шкоди в особливо великому розмірі. Позивачем не зазначено з яких міркувань він виходив, визначаючи моральну (немайнову) шкоду в особливо великому розмірі - 40 000,00 грн. та якими доказами це підтверджується. Таким чином, пояснення, міркування та аргументи, наведені позивачем в позовній заяві, не підтверджують завдання йому моральної шкоди в особливо великому розмірі - 40 000,00 грн.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, через систему «Електронний суд» надіслав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив проводити розгляд справи без його участі.
Представник відповідача Департаменту соціальної політики ЧМР за довіреністю Старчевод С.А. в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 10.11.2022 ОСОБА_1 звернувся до Департаменту соціальної політики ЧМР із запитом про отримання публічної інформації, в якому просив повідомити: 1. Чи надсилав Департамент соціальної політики ЧМР до ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» та Ощадбанку особові рахунки пільговика для нарахування та виплати пільги за послуги з постачання постачання природного газу; 2. Чи інформував Департамент соціальної політики ЧМР пільговика - ОСОБА_1 про необхідність надання квитанція з особовим рахунком для ксерокопії та надсилання його до Ощадбанку (та яким чином); 3. Яка норма споживання послуги з постачання природного газу (послуга з газопостачання), яка надається ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» для пільговика - ОСОБА_1 , та яким нормативним актом регулюється.
Листом № 42/28-5/01-27 від 15.11.2022 Департамент соціальної політики ЧМР повідомив позивача про те, що останній перебуваєте на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, за статусом «учасник бойових дій» та користується пільгами в розмірі 75-відсотків у межах норм споживання відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в грошовій готівковій формі. До 31.10.2022 користувався пільгою на оплату житлово-комунальних послуг в грошовій безготівковій формі. Так як, ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» не надавала департаменту соціальної політики інформації щодо особових рахунків осіб, які мають право на пільги, та не заключала договір з АТ «Ощадбанк», в особистому кабінеті пільговика АТ «Ощадбанку» інформація про нарахування оплати за послугу газопостачання не відображається. Разом з тим, пільга на оплату послуги газопостачання нараховується вірно і в повному обсязі.
Вважаючи, що відповідач не надав повну інформацію на пункти 1 та 2 прохальної частини запиту, позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10.02.2023 по справі № 580/5677/22 визнано протиправною бездіяльність Департаменту соціальної політики ЧМР щодо розгляду запиту ОСОБА_1 від 10.11.2022 про доступ до публічної інформації. Зобов`язано Департамент соціальної політики ЧМР розглянути запит ОСОБА_1 від 10.11.2022 про надання публічної інформації з урахуванням висновків суду.

На виконання вищевказаного рішення, листом № 2352/28-1/01-10 від 10.03.2023 Департамент соціальної політики ЧМР повідомив позивача про те, що інформація, зазначена в пунктах 1 та 2 запиту є доступною операторам газорозподільних систем, як адміністратору інформаційної платформи, так і ТОВ «Нафтогаз України» в частині Реєстру його споживачів, а тому даний запит скеровано до ТОВ «Нафтогаз України» для надання інформації по пунктах 1 та 2.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач стверджував, що протиправними діями відповідача йому було завдано моральну шкоду, яка полягає у стражданні та приниженні, яких він зазнав внаслідок протиправних дій, появі негативних емоцій, пригніченні настрою, внаслідок чого погіршилось його самопочуття та нормальні життєві зв`язки з партнерами та друзями, крім того йому довелося присвятити багато часу, енергії і сил для захисту свого порушеного права.

Положеннями статті19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статей 3,56 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Неналежне виконання органами державної влади чи місцевого самоврядування своїх повноважень, що призвело до порушення прав людини, свідчить про невиконання державою в особі відповідного органу її головного обов`язку перед людиною - утверджувати та забезпечувати її права.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені у статті 1167 ЦК України, відповідно до положень частини якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (стаття 1173 ЦК України).

Вимога ефективності судового захисту перегукується з міжнародними зобов`язаннями України. Зокрема, стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося.

Отже, адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Сама лише констатація у судовому рішення порушення прав позивача не завжди може бути достатньою для того, щоб захист міг вважатися ефективним. Особливо якщо позивач вважає, що шкоду йому заподіяно.

Відповідно до положень статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 23 ЦК України).

Згідно із пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4, під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вона може проявлятися у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі № 464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п. 49). Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п.52). Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (п. 56).

Відсутність наслідків у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань не свідчить про те, що позивач не зазнав страждань та приниження, а отже і не свідчить про те, що моральної шкоди не завдано.

У практиці Європейського Суду з прав людини порушення державою прав людини, що завдають психологічних страждань, розчарувань та незручностей зокрема через порушення принципу належного врядування, кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди (рішення «Рисовський проти України» від 20.10.2011, «Антоненков та інші проти України» 22.11.2005). Таким чином, психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядування прав людини, навіть, якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння їй моральної шкоди.

В даному випадку, протиправність бездіяльності відповідача при розгляді запиту позивача від 10.11.2022 про доступ до публічної інформації встановлена рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10.02.2023, а тому вказаний факт не підлягає доказуванню, враховуючи норми частини 4 статті 82 ЦПК України.

Зазначеною бездіяльністю відповідача позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у моральних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з порушенням його прав, появі негативних емоцій, розчаруванні в діяльності органу місцевого самоврядування, а також необхідності докладати додаткових зусиль для захисту своїх прав.

При належному виконанні органом місцевого самоврядування своїх обов`язків цьому можна було б об`єктивно запобігти. Тобто між вказаним протиправним діянням відповідача та заподіяною позивачу моральною шкодою існує причинно-наслідковий зв`язок.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, час та зусилля, необхідні для відновлення порушеного права, а також принципи розумності та справедливості та вважає справедливим визначити суму відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 000,00 грн. Жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували більший розмір моральної шкоди, позивачем до суду не надано.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 1 000,00 грн.

Крім того, на підставі статті 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, із відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 26,84 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 23, 1167, 1173, 1174, 1176 ЦК України, ст. ст. 4, 13, 76-81, 83, 89, 95, 141, 263, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради (, місцезнаходження: бул. Шевченка, буд. 307, м. Черкаси) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000,00 грн.

Стягнути з Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради (, місцезнаходження: бул. Шевченка, буд. 307, м. Черкаси) на користь держави судовий збір в розмірі 26,84 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: Г. В. Булгакова