Справа № 466/5975/22 Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Провадження № 22-ц/811/1635/23 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року Львівський апеляційний сужд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.

Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

Секретар Іванова О.О.

розглянув у спрощеному провадженні без участі учасників в м.Львові цивільну справу № 466/5975/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 31 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ,- про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири

в с т а н о в и в :

11.08.2022 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири АДРЕСА_1 , а саме:17 985 грн. матеріальна шкода; 4000,00 грн.-моральна шкода та судові витрати по справі.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 05 липня 2022 року сталося залиття квартири АДРЕСА_1 у якій вона проживає і є співвласником, що завдало матеріальних збитків. Вважає причиною залиття недбале відношення при користуванні сантехнічними приладами мешканців квартири АДРЕСА_2 , власником якої є відповідачка. Просила позов задоволити.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 31 січня 2023 року позовні вимоги задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 17 985,00 грн., моральну шкоду в розмірі 1 000,00 грн., витрати пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 500,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 984,80грн. сплаченого судового збору.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржила відповідач ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його незаконним, висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи.

Дії позивача ОСОБА_2 вважає неправомірними, такими, що направлені на заволодіння чужими коштами.

Зазначає, що згідно Висновку експерта № 12/23 від 04.05.2023 року судового експертно-розрахункового бюро ТзОВ «Серб» по результатах проведення будівельно-технічної експертизи за її зверненням, причина залиття квартири АДРЕСА_3 , не відповідає причині зазначеній в Акті ЛКП «Варшавське-407» від 05.07.2022 року.

Причиною залиття квартири АДРЕСА_3 є неналежний технічний стан центральних стояків водопостачання та водовідведення в місці розташування ванних кімнат в квартирах, що розташовані одна одна над другою в даному під`їзді, тощо.

У зазначеному Висновку експерт посилається на порушення оцінки (Методику оцінки майна) та визначенню вартості матеріальної шкоди та порушення ДБН при переплануванні приміщень, що підтверджується також листом Львівської обласної організації Національної спілки архітекторів України № 08 від 10.04.2023 року з переліком ДБН, які регламентують заборону розташування житлових кімнат під вбиральнями ( туалети, ванна кімната, душові) та кухнями.

Саме дії мешканців квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які самовільно і всупереч вимогам ДБН розмістили житлову кімнату одночасно і під суміщеним санвузлом і під кухнею її квартири АДРЕСА_2 , без належних дозвільних документів, є неправомірними. Позивачами проводилося перепланування приміщень бувшого дитячого садка під житлові приміщення. Посилання позивачів та суду на наявність Технічного паспорта- не є праводозволюючим документом, який засвідчує здійснення будь-яких будівельних робіт.

Просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на її користь на відшкодування моральної шкоди 17 985 грн. через образи, погрози і фізичне насильство ОСОБА_2 , що призвело до необхідності продати квартиру АДРЕСА_5 .

Стягнути з позивачів на її користь витрати на проведення послуг судового експерта в сумі 7 647 грн., 76 50 коп. за банківські послуги, витрати за оплату судового збору в розмірі 2 977,50 грн. та банківські послуги 29,77 грн., а також витрати за посвідчення довіреності на представництво інтересів в розмірі 955,00 грн., витрати за надання правової допомоги Центром правової допомоги в розмірі 2500,00 грн., витрати послуг ксероксів на загальну суму 718 грн. згідно поданих квитанцій.

Не погоджується із визначенням розміру збитків, визначених у Звіті про оцінку розміру відшкодування збитків при пошкодженні квартири позивачки , який виконано ПП «Експерт Маш» станом на 18 липня 2022 року та суперечить Методиці оцінки майна при визначенні матеріальної шкоди.

Просить відреагувати на самовільні дії позивача щодо перепланування квартири з порушенням ДБН без виготовлення проектної документації та зобов`язати її виготовити.

Визнати незаконним акт про залиття від 05 липня 2022 року, складений працівниками ЛКП «Варшавське-407».

Просить скасувати оскаржуване рішення суду та відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

Відзив на апеляційну скаргу суду не надано, що відповідно до ч.3 ст. 360 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК) не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову у даній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апеляційна скарга підлягає розгляду без повідомлення учасників справи.

За змістом ч.2ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1ст.367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, оглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , виданого Шевченківською РА Львіської міської ради 19 грудня 2006 року, позивачка ОСОБА_2 є співвлсником зазначеної квартири разом із іншими членами сім`ї.

Згідно Акту про залиття від 05.07.2022 року, затвердженого директором ЛКП «Варшавське-407» О.Гадьо, комісія в складі: начальника технічного відділу ЛКП «Варшавське-407» О.Ломаги, майстрів дільниць О.Козир та О.Литвин, склали акт про залиття квартири АДРЕСА_1 та зазначили, що виявлено сліди від залиття на пластиковій стелі у ванній кімнаті вказаної квартири. На момент обстеження у ванній кімнаті відсутнє електропостачання, ймовірно через замокання електропроводу. Також сліди залиття в кімнаті на стелі та стінах загальною площею до 2, 0 кв.м, а також у коридорі площею до 0,5 кв.м. Причиною залиття стало недбале відношення при користуванні сантехнічними приладами мешканців квартири АДРЕСА_2 , власницею якої є ОСОБА_1 ( а.с.31).

Згідно висновку про оцінку розміру відшкодування збитків при пошкодженні квартири АДРЕСА_1 від 15.07.2022 року, вартість відшкодування збитків станом на 15.07.2022 року становить 17 985 грн. (а.с.10-15).

За проведення оцінки вартості шкоди, завданої залиттям квартири, позивачкою сплачено 500,00 грн., що підтверджується договором №15/7/2022 від 15.07.2022 року на проведення робіт з оцінки вартості матеріального збитку майна, копією акту прийому-передачі робіт з оцінки майна від 18.07.2022 року та копією квитанції від 15.07.2022 року про оплату ОСОБА_2 500 грн. (а.с.4,29-30).

Задовольняючи позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди в повному обсязі та частково про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції керувався ст.ст.1166, ст.22, 23 ЦК України та прийшов до висновку, що шкоди завдано внаслідок недбалого ставлення до сантехнічних приладів відповідачки по справі ОСОБА_1 .

З висновками суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується.

Відповідно до ч.1 п.4 ст.12, ч.1ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може грунтуватися на припущеннях ( ч.6 ст.81 ЦПК).

Згідно п.2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76 (далі по тексту Правил), у разі залиття квартири складається відповідний акт. Типова форма акту міститься у Додатку №4 до Правил.

Акт про залиття квартири повинен складатися комісією в складі: головного інженера виконавця послуг-голови комісії, майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсаря-сантехніка ( слюсаря-електрика), представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представників власника будинку, будинкового комітету.

Згідно зазначених Правил, в акті необхідно чітко зазначити дату залиття, причини залиття, а саме, несанкціоноване втручання мешканців квартири ( із зазначенням № квартири) у роботу системи, чи незадовільне технічне обслуговування систем, чи передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та інше.

З долученого до матеріалів справи Акту від 05.07.2022 року (а.с.31), який суд поклав в основу рішення як належний та допустимий доказ, відсутній належний склад комісії, який проводив обстеження квартири позивачки ОСОБА_2 , відсутня дата залиття квартири. Причина залиття квартири ймовірна, тобто на припущеннях, через неналежний огляд як квартири позивачки, а також не оглядалася квартира АДРЕСА_2 відповідачки ОСОБА_1 .. Відповідачка ОСОБА_1 не була залучена при огляді квартири та складанні акту. Комісією не зазначено порушення перепланування квартири АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_2 .

З доводів апеляційної скарги встановлено, що ОСОБА_2 в порушення вимог п.2.28ДБН В2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення, п.8.11, п.8.13 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт», п.5.21 ДБН В.2.2-15-2019 «Житлові будинки. Основні положення», без виготовлення проектної документації, облаштувала житлову кімнату на першому поверсі 5-ти поверхового багатоквартирного будинку АДРЕСА_6 , яка знаходиться під суміщеним санвузлом і під кухнею квартири АДРЕСА_2 , що належить відповідачці ОСОБА_1 . Зазначене підтверджено доданими до матеріалів справи Технічними паспортами квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 (а.с.88-96).

У Висновку № 12/23 від 04.05.2023 експерта по результатах проведення будівельно-технічної експертизи судового експертно-розрахункового бюро ТзОВ «Серб» за зверненням ОСОБА_1 (78-87) зазначено, що причина залиття квартири АДРЕСА_3 , не відповідає зазначеній у Акті ЛКП «Варшавське-407» від 05.07.2022 року.

Причиною залиття квартири АДРЕСА_4 є неналежний сантехнічний стан центральних стояків водопостачання та водовідведення в місці розташування ванних кімнат в квартирах, що розташовані одна над другою в даному під`їзді, тощо.

Вартість розміру збитків для відшкодування, визначених у «Звіті про оцінку розміру відшкодування збитків при пошкодженні квартири за адресою: АДРЕСА_7 », виконаного ПП «Експерт Маш» станом на 18 липня 2022 року, не відповідає вимогам щодо проведення оцінки (Методика оцінки майна) та визначенню вартості матеріальної шкоди, визначеною методикою по визначенню причин залиття з урахуванням нових технологій та визначенню матеріальної шкоди за його наслідками ( Київський НДІСЕ від 23.12.2005).

Згідно положень частини першої ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зобов`язання по відшкодуванню шкоди-це правовідношення, в силу якого одна сторона ( потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник, винуватець) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Аналіз статтей 11 та 1166 ЦК дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання шкоди іншій особі.

Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди та її результатом-шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоди завдано не з його вини.

Враховуючи надані відповідачкою докази, Висновок експерта №12/23 від 04.05.2023 року по результатах будівельно -технічної експертизи, даючи аналіз доданому позивачкою Акту від 05.07.2022р., колегія суддів приходить до висновку про недоведеність вини відповідачки ОСОБА_1 у залитті квартири АДРЕСА_1 . Відсутня також протиправна поведінка відповідачки та причинно-наслідковий зв`язок при заподіянні шкоди. Відповідно, суд відмовляє у стягненні моральної шкоди з відповідачки, настання якої є похідною від основного позову.

ЄСПЛ прописав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення ( Справа «Серявін проти України», рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч.1 п.п.3,4 ст.376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: п.3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи;п.4)порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови у позові-на позивача (п.2ч.2 ст.141 ЦПК).

Встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 при подачі апеляційної скарги сплатила 2 977,20 грн. судового збору (а.с.137), за надання послуг з виконання висновку експерта згідно договору експерта №12/23 від 14.03.2023 ОСОБА_1 сплачено 7647 грн., за технічні послуги по виготовленню ксерокопій ОСОБА_1 сплачено 305 грн. Зазначені витрати підлягають стягненню з позивачки ОСОБА_2 .

Суд апеляційної інстанції відмовляє ОСОБА_1 у стягненні витрат на правову допомогу, на послуги нотаріуса та інші технічні витрати. Щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 17985,00 грн. колегія суддів зазначає, що відповідачкою не подавалася зустрічна позовна заява, стягнення моральної шкоди у її користь не було предметом дослідження матеріалів справи.

За змістом ч.1ст.367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 141; ч.1 ст.367; 374 ч.1 п.2; 376 ч.1 п.п.3,4; 383; 384; 389-391 ЦПК України, -суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 31 січня 2023 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні її позовних вимог до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по справі в розмірі 10 929,20 грн. (десять тисяч дев`ятсот двадцять дев`ять грн. 20 коп).

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п.2 ч.3ст.389 ЦПК України.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк