Провадження № 2/369/2600/23
РІШЕННЯ

Іменем України

23.11.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Янченка А.В., за участю секретаря судового засідання Безкоровайної Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу № 369/13366/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки в спільній власності,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом ОСОБА_2 (далі відповідач), у якому просила суд визначити, що частка померлого ОСОБА_3 в праві спільної власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , становила - 1/2.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить Свідоцтво про смерть від 21.04.2021 року, актовий запис № 955, видане Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) серія НОМЕР_1 .

Після чого було відкрито спадкову справу та всі спадкоємці отримали спадщину, але як виявилось, будинок куплений в шлюбі на спільні кошти подружжя був зареєстрований лише на дружину ОСОБА_3 .

Шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали в грудні 1966 року, про що свідчить Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 від 22.12.1966 року.

Відповідно до довідки № 652 від 01.07.2022 року Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області», на запит завідувача Боярської нотаріальної контори Панікар В.М. від 17.06.2022 року №444/02-14 "КП БТІ КСРРКО" повідомляє, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи право власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 30.10.1975 року нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори Стратілат П.І. та зареєстрованого в реєстрі №3368 (зареєстроване в БТІ 05.11.1975 року під реєстровим № 3114 в книзі 12).

будинку за адресою: АДРЕСА_1 , належить кожному з подружжя на підставі спільної власності.

Але частка за ОСОБА_3 за його життя не виділялась, тому правовстановлюючий документ, який би свідчив про належність його права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 відсутній.

Також батько позивачки ОСОБА_3 та мама позивачки ОСОБА_2 перебували у шлюбі до самої смерті батька.

Позивачка вважає, що державна реєстрація права власності всього будинку адресою: АДРЕСА_1 за матір`ю. ОСОБА_2 перешкоджає мені ОСОБА_1 в реалізації права на спадщину після смерті батька ОСОБА_3 .

З огляду на наведене, позивачка звернулася з позовом до суду.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.01.2023 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 20.03.2023 року витребувано від ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 роздруківки Договору купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 28.08.2023 року витребувано від Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районного ради Київської області" договір купівлі-продажу будинку за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений 30.10.1975 року нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори Стратілат П.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 3368 (зареєстровано в БТІ 05.11.1975 під реєстровим № 3114 в книзі 12).

Ухвалою суду від 15.06.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

13.10.2023 року до суду від Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районного ради Київської області" надійшла витребувана копія договору купівлі-продажу.

23.11.2023 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача.

У судове засідання 23.11.2023 року відповідач не з`явилася, про дату та час судового розгляду справи повідомлялася належним чином. Відзив на позов не подала.

Оскільки неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи, суд вирішив розглянути справи за відсутності учасників справи на підставі ст. 223 ЦПК України.

Враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику)учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України).

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить Свідоцтво про смерть від 21.04.2021 року, актовий запис № 955, видане Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) серія НОМЕР_1 .

Після чого було відкрито спадкову справу та всі спадкоємці отримали спадщину, але як виявилось, будинок куплений в шлюбі на спільні кошти подружжя був зареєстрований лише на дружину ОСОБА_3 .

Шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали в грудні 1966 року, про що свідчить Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 від 22.12.1966 року.

Відповідно до довідки № 652 від 01.07.2022 року Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області», на запит завідувача Боярської нотаріальної контори Панікар В.М. від 17.06.2022 року №444/02-14 "КП БТІ КСРРКО" повідомляє, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи право власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 30.10.1975 року нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори Стратілат П.І. та зареєстрованого в реєстрі №3368 (зареєстроване в БТІ 05.11.1975 року під реєстровим № 3114 в книзі 12).

будинку за адресою: АДРЕСА_1 , належить кожному з подружжя на підставі спільної власності.

Але частка за ОСОБА_3 за його життя не виділялась, тому правовстановлюючий документ, який би свідчив про належність його права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 відсутній.

Також батько позивачки ОСОБА_3 та мама позивачки ОСОБА_2 перебували у шлюбі до самої смерті батька.

Відповідно до положень ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно із ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

У відповідності до положень пункту 12 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 Цивільного Кодексу України).

Згідно із ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, видача свідоцтва про право власності на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

З правового аналізу положень Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5 від 22.02.2012 нотаріусами України слідує, що нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні.

Чинне законодавство не надає нотаріусу права здійснювати виділ частки. Таким чином, у разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності, передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка і буде об`єктом спадкування.

Проте не всі співвласники мають право у безспірному нотаріальному порядку оформити свідоцтво про право на частку. Таким правом з усіх можливих учасників спільної сумісної власності згідно Закону України «Про нотаріат», Наказом Мінюсту «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5, наділений лише другий з подружжя. Разом з тим, видачу нотаріусом свідоцтва про частку в спільному майні за заявою інших учасників спільної сумісної власності законодавство не передбачає, відтак для успадкування частки у спільній сумісній власності після смерті іншого учасника спільної сумісної власності, крім подружжя, справа про визначення належної йому частки вирішується в суді.

Частинами 1 4 статті 355 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб(співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно із ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно із частинами 1 та 2 статті 1226 Цивільного кодексу України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Суд погоджується з доводами позивачки, що державна реєстрація права власності всього будинку адресою: АДРЕСА_1 за матір`ю позивачки ОСОБА_2 перешкоджає ОСОБА_1 в реалізації права на спадщину після смерті батька ОСОБА_3 .

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю та визначення, що частка померлого ОСОБА_3 в праві спільної власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , становила - .

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 141, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки в спільній власності - задовольнити у повному обсязі.

Визначити, що частка померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в праві спільної власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , становила - .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП невідомий) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) 992 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні) 40 коп. судового збору за подання позовної заяви.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено: 23.11.2023 року.

Суддя А.В. Янченко