Провадження № 2/761/2825/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Романишеної І.П.,

за участю секретаря Решти Д.О.,

представника позивача Грабового О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договорів та стягнення матеріальної шкоди, штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 (далі по тексту-позивач) звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту-відповідач) про розірвання договорів та стягнення матеріальної шкоди, штрафних санкцій.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14.01.2022р. вказаний позов було передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

Згідно зі статтею 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2022р. цивільна справа надійшла до провадження судді Романишеної І.П.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.08.2022р. позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків терміном 10 (десять) днів з дня вручення ухвали.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.07.2023р. відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

16.08.2022р. до суду надійшла заява про усунення недоліків позову.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 22.08.2022р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до змісту позовної заяви позивач просить суд:

- розірвати договір №02-06/2021 від 02.06.2021р., договір №09-07/2021 від 09.07.2021р., додаткову угоду №1 від 29.07.2021р. до договору №09-07/2021р. від 09.07.2021р., договір №09-07/2021-1 від 09.07.2021р., додаткову угоду №2 від 29.07.2021р. до договору №09-07/2021-1 від 09.07.2021р., додаткову угоду №3 від 29.07.2021р. до договору № 09-07/2021-1 від 09.07.2021р., які укладені між позивачем та відповідачем;

- стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду за неналежне виконання умов договору №02-06/2021 від 02.06.2021р., договору №09-07/2021 від 09.07.2021р., додаткової угоди №1 від 29.07.2021р. до договору №09-07/2021 від 09.07.2021р. в розмірі 497 000 грн.

- стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду за неналежне виконання умов договору №09-07/2021-1 від 09.07.2021р., додаткової угоди №2 від 29.07.2021р. до договору №09-07/2021-1 від 09.07.2021р., додаткової угоди №3 від 29.07.2021р. до договору №09-07/2021-1 від 09.07.2021р. в розмірі 181 700 грн.;

- стягнути з відповідача на користь позивача штраф за несвоєчасне виконання умов договору № 02-06/2021 від 02.06.2021р., договору № 09-07/2021 від 09.07.2021р.; додаткової угоди №1 від 29.07.2021р. до договору № 09-07/2021 від 09.07.2021р., договору №09-07/2021-1 від 09.07.2021р., додаткової угоди №2 від 29.07.2021р. до договору №09-07/2021-1 від 09.07.2021р.; додаткової угоди №3 від 29.07.2021р. до договору №09-07/2021-1 від 09.07.2021р. в розмірі 1 238 231,90 грн.

Передумовою для звернення позивача до суду стало те, шо відповідачем, за договором №02-06/2021 від 02.06.2021р., договором №09-07/2021 від 09.07.2021р., додатковою угодою №1 від 29.07.2021р. до договору № 09-07/2021 від 09.07.2021р. були виконані роботи неналежної якості та з порушенням строків їх виконання, що призвело до завдання позивачу матеріальної шкоди, яку він оцінює в розмірі 497 000 грн. При цьому, роботи за договором №09-07/2021-1 від 09.07.2021р., додатковою угодою №2 від 29.07.2021р., додатковою угодою №3 від 29.07.2021р. відповідач не виконав, сплачений позивачем аванс не повернув.

11.11.2021р. позивачем на адресу відповідача засобами поштового зв?язку АТ «Укрпошта» було направлено:

- претензію-повідомлення №1 про розірвання договору № 09-07/2021-1 від 09.07.2021р., повернення сплаченого 09.07.2021р. авансу у розмірі 128 800 грн. та сплати штрафу за невиконания умов договору в розмірі 653 200 грн.;

- претензію-повідомлення № 2 про розірвання додаткової угоди № 2 від 29.07.2021р. до договору №09-07/2021-1 від 09.07.2021р., повернення сплаченого 29.07.2021р. авансу у розмірі 48 300 грн. та сплати штрафу в розмірі 334 650 грн.;

- претензію-повідомлення № 3 про розірвання додаткової угоди №3 від 29.07.2021р. до договору №09-07/2021-1 від 09.07.2021р., повернення сплаченого 29.07.2021р. авансу у розмірі 4 600 гривень та сплати штрафу в розмірі 33 000 грн.

Позивач, станом на день звернення до суду із позовною заявою жодної відповіді щодо неналежного виконання договірних зобов`язань з боку відповідача не отримав, повідомлення-претензії не було вручено відповідачу під час доставки, що відображається на офіційному сайті Укрпошта, відтак, позивач звернувся до суду з даним позовом.

06.12.2022р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача вказав про необґрунтованість вимог позивача, зокрема, неможливості розірвання договорів, оскільки останній не надав до суду належних та допустимих доказів наявності істотних порушень договірних зобов`язань з боку відповідача. Стосовно відшкодування позивачу матеріальної шкоди, то представник наголосив, що в даному випадку належним способом захисту є вимога про стягнення збитків, про що відповідач не заявляв. Стосовно штрафних санкцій, то представником наголошено увагу на тому, що штраф може встановлюватися за порушення будь-якого зобов`язання, але він може обчислюватися тільки одноразово та тільки у відсотках від суми порушеного зобов`язання. Так, неправомірне нарахування позивачем штрафу за кожний день прострочення, призводить до нарахування надмірно великої суми штрафу у порівнянні із сумою невиконаного зобов`язання, чим порушується такі загальні засади цивільного судочинства як справедливість, доброчесність та розумність.

27.12.2022р. до суду надійшла відповідь на вказаний відзив, в якій представник позивача наголосив на тому, що до позову були долучені належні докази, які в сукупності підтверджують факт існування порушення відповідачем договору №09-07/2021-1 від 09.07.2021р., договору №09-07/2021 від 09.07.2021р. та всіх додаткових угод до них, що стало підставою для розірвання зазначених договорів в судовому порядку. Крім того, подані до суду докази не містять ознак порушення їх отримання, що як наслідок виключає їх недопустимість. Стосовно нарахування штрафних санкцій за несвоєчасне виконання умов правочинів, то представник позивача вказує, що за своєю правовою природою штрафні санкції є стимулюванням боржника до належного виконання свого обов`язку, тому передбачені законодавством санкції повинні застосовуватися у разі порушення зобов`язання. Так, позиція відповідача про те, що штраф може бути застосовано лише на підставі невиконання умов договору №09/07/2021-1 від 09.07.2021р., договору №09/07/2021 від 09.07.2021р. до якого були укладені додаткові угоди №2, №3, прямо суперечить ч.3 ст.549 ЦК України.

Представник позивача наголошує, що сторонами було погоджено на стадії укладення договорів розмір та порядок нарахування штрафу, при цьому, відповідач жодного разу не звертався до позивача щодо зміни порядку та розміру нарахування штрафних санкцій. Також, представник вказує, що відсутні обставини, які істотно впливають на виконання відповідачем договірних зобов`язань, відтак немає підстав для зменшення судом розміру нарахованих позивачем штрафних санкцій.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 17.05.2023р. відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини спірних правовідносин.

02.06.2021р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір №02-06/2021, відповідно до якого відповідач прийняв на себе зобов?язання своїми силами і засобами, на власний ризик виконати роботи по улаштуванню гіпсокартонових конструкцій по зашивці стелі в санвузлах на об?єкті «Житловий будинок», АДРЕСА_1 , а позивач прийняти й оплатити об`єм робіт у порядку і на умовах погоджених сторонами (а/с.31-32, том.1).

Невід`ємною частиною вказаного договору є кошторис, за змістом якого вбачається, що вартість робіт за вказаним договором становить 24 235,20 грн., вартість матеріалів 14 099,21 грн., при цьому, сторони погодили, що вартість робіт та матеріалів зі знижкою складає 36 000 грн. (а/с.33, том.1).

Пунктом 2.1 договору погоджена загальна вартість будівельних робіт в розмірі 36 000 грн. та підпунктом 2.2.1 договору передбачена предоплата в розмірі 25 000 грн.

Пунктом 2.4 договору визначено, що термін виконання робіт становить 14 календарних днів після отримання предоплати.

Відповідно до пункту 2.7 договору виконавець (відповідач) гарантував, що перелік робіт та матеріалів, що визначені у додатку до договору, є вичерпним та достатнім для виконання робіт, що є предметом даного договору у повному обсязі. У тому разі, якщо у ході виконання робіт виявиться, що даний перелік потребує розширення та збільшення обсягів необхідних матеріалів та/або робіт, виконавець самостійно несе всі витрати, що пов?язані із таким збільшенням обсягів необхідних робіт та/або матеріалів.

Пунктом 3.1 договору передбачено, шо виконавець зобов`язується виконати визначені за договором роботи якісно і в узгоджений сторонами термін. При наявності недоліків в виконаних роботах виконавець зобов`язаний за свій рахунок усунути ці недоліки (п.3.2 договору).

У пункті 3.3 договору визначено, що гарантійний термін на виконані роботи становить тридцять шість місців із дати підписання акта.

Відповідно до пункту 3.4 замовник зобов`язаний надати площі для виконання робіт в обумовлений термін, а також забезпечити необхідні умови для виконання робіт.

Сторони погодили, що у випадку прострочення термінів передбачених п.2.4, виконавець зобов?язується виплатити штраф на користь замовника у сумі 5% від вартості робіт за кожен день прострочення (пункт 3.5 договору).

Пунктом 4.3 договору передбачено, що усі домовленості сторін, що якимось чином породжують нові взаємні зобов?язання сторін, а також змінюють або припиняють зобов?язання з його виконанням, повинні бути виконані в письмовій формі та підписані сторонами або їх повноважними представниками. Такі домовленості є невід?ємною частиною договору.

Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами в день, зазначений на початку, ї діє до терміну повного виконання умов договору. Сторони мають право за допомогою укладання додаткової угоди пролонгувати дію договору на певний строк (пункт 4.4 договору).

02.06.2021р. відповідачем була отримана передоплата за договором в сумі 25 000 грн., що підтверджено копією розписки (а/с.34, том.1.).

Відповідно до підпункту 2.2.2 договору подальша оплата відбувається по факту виконання робіт - протягом 3 (трьох) календарних робіт після виконання робіт і підписання акта.

В свою чергу, матеріали справи не містять відповідного акта виконаних робіт, а у позові стверджено, що 09.07.2021р. відповідачем були виконані роботи за договором та після облаштування робіт була збільшена загальна вартість робіт та матеріалів до 42 530 грн., позивач відповідно 09.07.2021р. сплатив відповідачу залишок вартості послуг з урахуванням збільшення вартості робіт та матеріалів в розмірі 17 530 грн., що в даному випадку підтверджено копією розписки (а/с.35, том.1.).

Позивач вказує, що оскільки відповідач отримав передоплату 02.06.2021р., то повинен був виконати роботи протягом 14 к.д. з дня отримання передоплати, однак роботи відповідач виконав лише 09.07.2021р., тобто з простроченням виконання умов договору на 24 к.д., за що пунктом 3.5 договору передбачений штраф, який позивач обраховує в сумі 51 036,00 грн.

09.07.2021р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір № 09-07/2021, відповідно до якого відповідач прийняв на себе зобов?язання своїми силами і засобами, на власний ризик виконати роботи по улаштуванню гіпсокартону (стелі) на об?єкті «Житловий будинок», АДРЕСА_1 , а позивач прийняти й оплатити об`єм робіт у порядку і на умовах погоджених сторонами (а/с.36-37, том.1).

Невід`ємною частиною вказаного договору є кошторис, за змістом якого вбачається, що вартість робіт за вказаним договором становить 72 954 грн., вартість матеріалів 78 879,50 грн., при цьому, сторони погодили, що вартість робіт та матеріалів зі знижкою складає 151 000 грн. (а/с.38, том.1).

Пунктом 2.1 договору погоджена загальна вартість будівельних робіт в розмірі 151 000 грн. та підпунктом 2.2.1 договору передбачена предоплата в розмірі 105 700 грн.

Пунктом 2.4 договору погоджений термін виконання робіт - 05.08.2021р.

Відповідно до пункту 2.7 договору виконавець (відповідач) гарантував, що перелік робіт та матеріалів, що визначені у додатку до договору, є вичерпним та достатнім для виконання робіт, що є предметом даного договору у повному обсязі. У тому разі, якщо у ході виконання робіт виявиться, що даний перелік потребує розширення та збільшення обсягів необхідних матеріалів та/або робіт, виконавець самостійно несе всі витрати, що пов?язані із таким збільшенням обсягів необхідних робіт та/або матеріалів.

Пунктом 3.1 договору передбачено, шо виконавець зобов`язується виконати визначені за договором роботи якісно і в узгоджений сторонами термін. При наявності недоліків в виконаних роботах виконавець зобов`язаний за свій рахунок усунути ці недоліки (пунктом 3.2 договору).

У пункті 3.3 договору визначено, що гарантійний термін на виконані роботи становить тридцять шість місців із дати підписання акта.

Відповідно до пункту 3.4 договору замовник зобов`язаний надати площі для виконання робіт в обумовлений термін, а також забезпечити необхідні умови для виконання робіт.

Сторони погодили, що у випадку прострочення термінів передбачених п.2.4, виконавець зобов?язується виплатити штраф на користь замовника у сумі 5% від вартості робіт за кожен день прострочення (пункт 3.5 договору).

Пунктом 4.3 договору передбачено, що усі домовленості сторін, що якимось чином породжують нові взаємні зобов?язання сторін, а також змінюють або припиняють зобов?язання з його виконанням, повинні бути виконані в письмовій формі та підписані сторонами або їх повноважними представниками. Такі домовленості є невід?ємною частиною договору.

Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами в день, зазначений на початку, ї діє до терміну повного виконання умов договору. Сторони мають право за допомогою укладання додаткової угоди пролонгувати дію договору на певний строк (пункт 4.4 договору).

09.07.2021р. відповідачем була отримана передоплата за договором в сумі 105 700 грн., що підтверджено копією розписки (а/с.39, том.1).

Відповідно до підпункту 2.2.2 договору подальша оплата відбувається по факту виконання робіт - протягом 3 (трьох) календарних робіт після виконання робіт і підписання сторонами акта.

В свою чергу, матеріали справи не містять відповідного акта виконаних робіт, а у позові стверджено, що 11.08.2021р. відповідачем були виконані роботи за договором підряду та після облаштування робіт відповідачем була збільшена загальна вартість робіт та матеріалів до 180 453 грн., позивач відповідно 11.08.2021р. сплатив відповідачу залишок вартості послуг з урахуванням збільшення вартості робіт та матеріалів в розмірі 74 753 грн., що в даному випадку підтверджено копією розписки (а/с.40, том.1).

Позивач вказує, що оскільки відповідач отримав передоплату 09.07.2021р. та повинен був виконати роботи до 05.08.2021р., однак виконав роботи 11.08.2021р., тобто прострочив виконання умов договору на 6 к.д., за що п.3.5 договору передбачений штраф, який позивач обраховує в сумі 54 135,90 грн.

29.07.2021р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була укладена додаткова угода №1 до договору № 09-07/2021 від 09.07.2021р., відповідно до якої відповідач прийняв на себе зобов?язання виконати роботи з улаштування стелі у зимовому саду (гіпсокартон) на об?єкті замовника, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідності до кошторису, що є невід`ємною складовою даної дадаткової угоди (а/с.41, том.1).

Відповідно до кошторису вартість робіт за вказаною додатковою угодою становить 86 095 грн., вартість матеріалів 43 124 грн., при цьому, сторони погодили, що вартість робіт та матеріалів зі знижкою складає 129 000 грн. (а/с.42, том.1).

Відповідно до пункту 3 додаткової угоди №1 загальна вартість робіт, у тому числі матеріалів, підсобних робіт та механізмів, накладних витрат з організації визначається на підставі кошторису і становить 129 000 грн.

Пунктом 4 додаткової угоди №1 визначено, що замовник сплачує виконавцю аванс у розмірі 70%, що становить 90 300 грн.

Пунктом 2 додаткової угоди №1 визначено, що роботи, які є предметом даної додаткової угоди мають бути виконані і здані протягом 14 календарних днів після отримання виконавцем авансу.

У пунктах 5, 6 додаткової угоди №1 сторонами погоджено, що дана додаткова угода є невід`ємною частиною договору, а інші умови договору залишаються незмінними, обов`язковими до виконання і поширюються на умови виконання цієї додаткової угоди.

29.07.2021р. відповідач отримав аванс, що підтверджено копією розписки (а/с.43, том.1).

Остаточний розрахунок у розмірі 30%, що становить 38 700 грн., здійснюється протягом 10 банківських днів з моменту підписання актів виконаних робіт (пункт 4 додаткової угоди №1).

В свою чергу, матеріали справи не містять підписаного сторонами відповідного акта виконаних робіт, а у позові стверджено, що 26.08.2021р. відповідачем були виконані роботи та була збільшена загальна вартість робіт та матеріалів до 160 300 грн., позивач відповідно 26.08.2021р. сплатив відповідачу залишок вартості послуг з урахуванням їх збільшення в розмірі 70 000 грн., що в свою чергу підтверджено копією розписки (а/с.44, том.1).

Позивач вказує, що оскільки відповідач отримав предоплату 29.07.2021р., то повинен був виконати роботи до 12.08.2021р., а тому прострочив виконання умов договору на 34 к.д., за що п.3.5 договору передбачений штраф, який позивач обраховує в сумі 112 210 грн.

09.07.2021р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір № 09-07/2021-1, відповідно до якого відповідач прийняв себе зобов?язання своїми силами і засобами, на власний ризик виконати роботи з облаштуванню стелі, а саме малярні роботи, на об?єкті «Житловий будинок», АДРЕСА_1 , а позивач прийняти й оплатити об`єм робіт у порядку і на умовах погоджених сторонами (а/с.45, 46, том.1).

Невід`ємною частиною вказаного договору є кошторис, за змістом якого вбачається, що вартість робіт за вказаним договором становить 139 960 грн., вартість матеріалів 44 384 грн., при цьому, сторони погодили, що вартість робіт та матеріалів зі знижкою складає 184 000 грн. (а/с.47, том.1).

У пункті 2.1 договору сторонами визначена загальна вартість будівельних робіт за договором в розмірі 184 000 грн. та підпунктом 2.2.1 передбачена передоплата в розмірі 128 800 грн., яку відповідач отримав 09.07.2021р., що підтверджено копією розписки (а/с.48, том.1).

Пунктом 2.4 договору погоджений термін виконання робіт - 31.08.2021р.

Відповідно до пункту 2.7 договору виконавець (відповідач) гарантував, що перелік робіт та матеріалів, що визначені у додатку до договору, є вичерпним та достатнім для виконання робіт, що є предметом даного договору у повному обсязі. У тому разі, якщо у ході виконання робіт виявиться, що даний перелік потребує розширення та збільшення обсягів необхідних матеріалів та/або робіт, виконавець самостійно несе всі витрати, що пов?язані із таким збільшенням обсягів необхідних робіт та/або матеріалів.

Пунктом 3.1 договору передбачено, шо виконавець зобов`язується виконати визначені за договором роботи якісно і в узгоджений сторонами термін. При наявності недоліків виконаних роботах виконавець зобов`язаний за свій рахунок усунути ці недоліки (п.3.2 договору).

У пункті 3.3 договору визначено, що гарантійний термін на виконані роботи становить тридцять шість місців із дати підписання акта.

Відповідно до п.3.4 договору, замовник зобов`язаний надати площі для виконання робіт в обумовлений термін, а також забезпечити необхідні умови для виконання робіт.

Сторони погодили, що у випадку прострочення термінів передбачених п.2.4 виконавець зобов?язується виплатити штраф на користь замовника у сумі 5% від вартості робіт за кожен день прострочення (пункт 3.5 договору).

Пунктом 4.3 договору передбачено, що усі домовленості сторін, що якимось чином породжують нові взаємні зобов?язання сторін, а також змінюють або припиняють зобов?язання з його виконанням, повинні бути виконані в письмовій формі та підписані сторонами або їх повноважними представниками. Такі домовленості є невід?ємною частиною договору.

Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами в день, зазначений на початку, ї діє до терміну повного виконання умов договору. Сторони мають право за допомогою укладання додаткової угоди пролонгувати дію договору на певний строк (пункт 4.4 договору).

Позивач стверджує, що роботи за вказаним договором відповідач не виконав, тому нараховує йому, передбачений п.3.5 договору штраф в сумі 653 200 грн.

29.07.2021р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 2 до договору № 09-07/2021-1, відповідно до якої відповідач прийняв на себе зобов?язання виконати роботи по улаштуванню стелі зал, кухня (гіпсокартон) на об?єкті, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідності до кошторису, що є невід`ємною складовою даної дадаткової угоди (а/с.53, том.1).

Відповідно до кошторису вартість робіт за додатковою угодою становить 37 719 грн., вартість матеріалів 31 818 грн., при цьому, сторони погодили, що вартість робіт та матеріалів зі знижкою складає 69 000 грн. (а/с.54, том.1).

Відповідно до пункту 3 додаткової угоди №2 загальна вартість робіт, у тому числі матеріалів, підсобних робіт та механізмів, накладних витрат з організації визначається на підставі кошторису і становить 69 000 грн.

Пунктом 4 додаткової угоди №2 визначено, що замовник сплачує виконавцю аванс у розмірі 70%, що становить 48 300 грн.

Пунктом 2 додаткової угоди №2 визначено, що роботи, які є предметом даної додаткової угоди мають бути виконані і здані протягом 7 календарних днів після отримання виконавцем авансу.

29.07.2021р. відповідач отримав аванс, що підтверджено копією розписки (а/с.55, том.1).

Остаточний розрахунок у розмірі 30%, що становить 20 700 грн., здійснюється замовником протягом 10 банківських днів з моменту підписання актів виконаних робіт (пункт 4 додаткової угоди №2).

У пунктах 5, 6 додатковової угоди №2 сторонами погоджено, що дана додаткова угода є невід`ємною частиною договору, а інші умови договору залишаються незмінними, обов`язковими до виконання і поширюються на умови виконання цієї додаткової угоди.

Позивач стверджує, що роботи за додатковою угодою відповідач не виконав, тому нараховує йому, передбачений п.3.5 договору штраф в сумі 334 650 грн.

29.07.2021р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №3 до договору № 09-07/2021-1 від 09.07.2021р., відповідно до якої відповідач прийняв на себе зобов?язання виконати роботи з улаштування підвісної стелі типу Армстронг у бойлерній на об?єкті замовника, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідності до кошторису, що є невід`ємною складовою даної дадаткової угоди (а/с.60, том.1).

Відповідно до кошторису вартість робіт за додатковою угодою становить 2 250 грн., вартість матеріалів 4 400 грн., при цьому, сторони погодили, що вартість робіт та матеріалів зі знижкою складає 6 600 грн. (а/с. 61, том.1).

Відповідно до пункту 3 додаткової угоди №3 загальна вартість робіт, у тому числі матеріалів, підсобних робіт та механізмів, накладних витрат з організації визначається на підставі кошторису і становить 6 600 грн.

Пунктом 4 додаткової угоди №3 визначено, що замовник сплачує виконавцю аванс у розмірі 70%, що становить 4 600 грн.

Пунктом 2 додаткової угоди №3 визначено, що роботи, які є предметом даної додаткової угоди мають бути виконані і здані протягом 3 календарних днів після отримання виконавцем авансу.

Пунктом 2 додаткової угоди №3 визначено термін виконання робіт, який становить 3 календарних днів з моменту отримання виконавцем авансу.

29.07.2021р. відповідач отримав аванс, що підтверджено копією розписки (а/с.62, том.1).

Остаточний розрахунок у розмірі 30%, що становить 2 000 грн., здійснюється замовником протягом 10 банківських днів з моменту підписання актів виконаних робіт (пункт 4 додаткової угоди №3).

У пунктах 5, 6 додаткової угоди №3 сторонами погоджено, що дана додаткова угода є невід`ємною частиною договору, а інші умови договору залишаються незмінними, обов`язковими до виконання і поширюються на умови виконання цієї додаткової угоди.

Позивач стверджує, що роботи за додатковою угодою відповідач не виконав, тому нараховує йому, передбачений п.3.5 договору штраф в сумі 33 000 грн.

Відповідно до копії листа позивача від 02.09.2021р., який було адресовано відповідачу та який він отримав, що вбачається з наявності на копії підпису останнього, позивачем було повідомлено про фактичну затримку будівництва через невиконання умов договору № 09-07/2021-1 від 09.07.2021р., додаткової угодою №2 від 29.07.2021р., додаткової угоди № 3 від 29.07.2021р., а також договору №23-04/2021 від 23.04.2021р., який не є предметом розгляду даної справи.

Відповідно до копії листа позивача від 20.09.2021р., який було адресовано відповідачу та який він отримав, що вбачається з наявності на копії підпису останнього, позивач просив відповідача письмово повідомити протягом двох календарних днів, коли будуть виконані роботи по укладеним правочинам, або повідомити про відмову від завершення робіт. Також у листі було повідомлено про необхідність прибуття відповідача на об?єкт 22.09.2021р. о 15:00 год. для складання та підписання дефектного акта та акта незавершених робіт.

Листом від 21.09.2021р. відповідач повідомив позивача про неможливість продовження роботи "по всім договорам".

22.09.2021р. була створена комісія у складі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , якою було складено дефектиий акт про недоліки у роботах, що виконувались за договором №02/06-2021 від 02.06.2021р.; договором №09-07/2021 від 09.07.2021р.; додатковою угодою №1 від 29.07.2021р. до договору №09-07/2021 від 09.07.2021р.

Так, у дефектному акті зафіксовано порушення геометрії: стеля провисає, короб на всю довжину викривлено; LED-направлювачі затягнуті флізеліном, що унеможливлює монтаж підствітки, потребує очищення та регулювання.

22.09.2021р. було складено акт про виявлення недоробок у роботах, відповідно до якого комісією зафіксовані наступні недоліки:

- порушення геометрії; стеля провисає; короб на всю довжину викривлено; LED-направлювачі затягнуті флізеліном, що унеможливлює монтаж підвіски, потребує очищення та регулювання (за додатковою угодою №2 до договору № 09-07/2021-1 від 29.07.2021р.);

- порушення геометрії: стеля провисає; короб на всю довжину викривлено; LED-направлювачі затягнуті флізеліном, що унеможливлює монтаж підвіски, потребує очищення та регулювання. Через невірне влаштування гіпсокартону, необхідним є частковий демонтаж конструкції, її вирівнювання та регулювання (за договором № 09-07/2021-1 від 09.07.2021р.).

- відповідні роботи не розпочалися, необхідна передача матеріалу замовнику (за додатковою угодою №3 до договору № 09-07/2021-1 від 29.07.2021р.).

У позові вказано, що оскільки роботи були виконані неякісно відповідачем, переробляти неякісну роботу та продовжувати ремонтні роботи відповідач відмовився, то позивач був змушений звернутися до іншого підрядника, з метою усунення виявлених недоліків робіт, що виконувались за договором №02/06-2021 від 02.06.2021р.; договором №09-07/2021 від 09.07.2021р.; додатковою угодою №1 від 29.07.2021р. до договору №09-07/2021 від 09.07.2021р.

27.09.2021р. між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 було укладено договір підряду №27-09/2021, відповідно до умов якого ОСОБА_3 зобов?язався власними та/або залученими силами і засобами, у відповідності до чинних в Україні будівельних норм та правил виконати роботи по завершенню малярних робіт та проведення заходів для усунення недоліків гіпсокартонних конструкцій стелі на об?єкті, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а/с.72-78, том.1).

Пунктом 4.2 зазначеного договору, сторонами визначена загальна вартість будівельних робіт за договором в розмірі 497 000 грн.

19.07.2021р. роботи за договором було прийнято позивачем, що вбачається з акта виконаних робіт №1 до договору підряду № 27-09/2021 від 27.09.2021р. (а/с.82, том.1).

Відтак, позивач просить компенсувати йому відповідну оплату за договором підряду №27-09/2021, який ним був укладений задля усунення недоліків виконаних робіт відповідачем за договором №02-06/2021 від 02.06.2021р., договором №09-07/2021 від 09.07.2021р., додатковою угодою №1 від 29.07.2021р. до договору № 09-07/2021 від 09.07.2021р., а також розірвати вказані правочини.

Крім того, оскільки відповідач не виконав умови договору № 09-07/2021-1 від 09.07.2021р., додаткової угоди №2 від 29.07.2021р. до договору №09-07/2021-1 від 09.07.2021р., додаткової угоди №3 від 29.07.2021р. до договору №09-07/2021-1 від 09.07.2021р., то позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 181 700 грн., що було сплачено позивачем в якості авансу за вказаними правочинами, а також розірвати вказані правочини.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь штраф за несвоєчасне виконання умов договору № 02-06/2021 від 02.06.2021р., договору № 09-07/2021 від 09.07.2021р.; додаткової угоди №1 від 29.07.2021р. до договору № 09-07/2021 від 09.07.2021р., договору №09-07/2021-1 від 09.07.2021р., додаткової угоди №2 від 29.07.2021р. до договору №09-07/2021-1 від 09.07.2021р.; додаткової угоди №3 від 29.07.2021р. до договору №09-07/2021-1 від 09.07.2021р., який в загальному розмірі складає 1 238 231,90 грн.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.15 та ч.1 ст.16 ЦК України).

Саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту (пункт 86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17.

З встановлених судом обставин спірних правовідносин слід дійти до висновку, що між сторонами виникли правовідносини з приводу будівельного підряду, оскільки виходячи із загальних ознак зобов`язань, зафіксованих в угодах, які характеризуються особливостями об`єкта цих зобов`язань - виконання однією стороною (підрядником), за завданням другої сторони (замовника) ремонтних робіт на об?єкті «Житловий будинок», АДРЕСА_1 , за відповідну плату.

За загальним правилом: правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст 202 ЦК України); правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 ЦК України).

Згідно з положеннями ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням їх результату замовникові.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч.1 ст.843 ЦК України).

Згідно зі ст.846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

За договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч.1 ст. 865 ЦК України).

Водночас норма ст. 875 ЦК України визначає, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст.877 ЦК України підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт.

Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Частиною 4 ст.882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта, про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою (ч.6 ст.882 ЦК України).

Відповідно до ст.852 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Статтею 853 ЦК України визначено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.

У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 02 жовтня 2012 року у справі № 23/236 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 523/6003/14-ц (провадження № 14-84цс18), обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) закон покладає саме на замовника.

Від вказаного висновку Верховний Суд не відступав, що вбачається з постанови ВС від 23.11.2022р. у справі №372/1512/19, від 06.04.2023р. у справі № 707/2921/19.

В даному випадку необхідно констатувати, що в матеріалах справи відсутні відповідні акти виконаних робіт за договором № 02-06/2021 від 02.06.2021р., договором № 09-07/2021 від 09.07.2021р., додатковою угодою №1 від 29.07.2021р. до договору №09-07/2021 від 09.07.2021р., хоча їх наявність є обов`язковою та погодженою умовою для проведення остаточних розрахунків по вказаним правочинам (пп.2.2.2 договору №02-06/2021 від 02.06.2021р., № 09-07/2021 від 09.07.2021р., п.4 додаткової угоди №1 від 29.07.2021р.).

В свою чергу, наявність в матеріалах справи копій розписок відповідача про отримання повного розрахунку по договору №02-06/2021 від 02.06.2021р., договору № 09-07/2021 від 09.07.2021р., додатковій угоді №1 від 29.07.2021р., свідчить про те, що роботи були виконані та позивач їх в свою чергу прийняв, здійснивши повний розрахунок по ним, при цьому, негайно не заявив про наявність у роботі відповідача відступів від умов договору або інших недоліків будівельних робіт.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 вересня 2020 року у справі №916/667/18 вказала, що під розпискою на практиці, як правило, розуміється письмовий документ, який містить відомості про певні обставини, наприклад про отримання однією особою від іншої грошей, іншого майна тощо.

Разом з тим, суд відхиляє можливість позивача посилатися на зафіксовані в дефектному акті недоліки виконаних робіт, оскільки вказаний документ було складено лише 22.09.2021р., а остаточний розрахунок за договором № 02-06/2021 від 02.06.2021р., договором № 09-07/2021 від 09.07.2021р., позивач здійснив 09.07.2021р., 11.08.2021р., 26.08.2021р. відповідно, що вказує на те, що позивач негайно не заявив про відповідні недоліки.

Враховуючи положення ст.853 ЦК України, оскільки позивач після виконання робіт за вказаними договорами негайно не заявив про недоліки відповідних робіт, то суд не вбачає підстав для відшкодування позивачу матеріальної шкоди в сумі 497 000 грн., яку він поніс внаслідок оплати за договором підряду №27-09/2021, який за твердженням позивача було укладено задля усунення недоліків виконаних робіт відповідачем за вказаними вище правочинами, які були зафіксовані у дефектному акті.

Також, суд не вбачає підстав для розірвання договору № 02-06/2021 від 02.06.2021р., договору № 09-07/2021 від 09.07.2021р., додаткової угоди №1 від 29.07.2021р. до договору №09-07/2021 від 09.07.2021р., оскільки позивач виявивши відповідні недоліки робіт, повинен був негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт), що в свою чергу не вчинив, протилежне останнім не було доведено.

При цьому, до моменту проведення повної оплати за вказаними правочинами, позивач не пред`являв зауважень чи претензій щодо строків виконання робіт, їх обсягу та якості, також в матеріалах справи відсутні підтвердження, що позивач відмовився від підписання акта виконаних робіт.

В свою чергу, зафіксовані в дефектному акті недоліки робіт по вказаним правочинам, не можуть бути підставою для їх розірвання на підставі ч. 2 ст. 852 ЦК України, оскільки відповідні недоліки були зафіксовані в акті після значного спливу часу, коли позивач вже здійснив повну оплату за договорами, що як наслідок виключає можливість замовника (позивача) у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Крім того, наяваними в матеріалах справи доказами не підтверджено, що відповідні недоліки, які були зафіксовані в дефектному акті, відповідач приховав від позивача, або ж вони мають характер прихованих та є істотними.

Клопотань про проведення у справі відповідної судової експертизи позивач не заявляв, хоча необхідність з`ясування обставин справи у цій частині потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без якихдостовірно встановити відповідні обставини неможливо.

При цьому, долучені до позову фототаблиці не надають можливості з достатньою вірогідністю ідентифікувати спірний об`єкт підрядних робіт та неналежне з боку відповідача виконання будівельних робіт, а також істотність недоліків, відтак не є належним і допустимим доказом у розумінні ст. 76 ЦПК України (а.с. 88-102, том.1).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 76, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими та електронними доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 ЦПК України. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Щодо стягненя з відповідача на користь позивача штрафних санкцій за несвоєчасне виконання робіт за договором №02-06/2021 від 02.06.2021р., №09-07/2021 від 09.07.2023р. та додатковою угодою №1 до нього, то суд зауважує наступне.

Відповідно до підпункту 2.2.2 договору №02-06/2021 від 02.06.2021р. подальша предомлата відбувається по факту виконаних робіт - протягом 3 (трьох) календарних днів після виконання робіт і підписання сторонами акта.

Аналогічний за змістом підпункт обумовлений в договорі №09-07/2021 від 09.07.2023р.

Також, у додатковій угоді №1 до договору № 09-07/2021 від 09.07.2021р., сторонами погоджено, що остаточний розрахунок у розмірі 30 %, що становить 38700 грн., здійснюється протягом 10 банківських днів з моменту підписання актів виконаних робіт (пункт 4 додаткової угоди №1).

У позові зазначено, що роботи за договором №02-06/2021 було виконано 09.07.2021р., роботи за договором №09-07/2021 було виконано 11.08.2021р., роботи за додатковою угодою №1 до договору №09-07/2021 було виконано 26.08.2021р.

При цьому, відповідних доказів ствердженому матеріали справи не містять, а тому доводи позивача є припущеннями, а на припущеннях суду заборонено ухвалювати судове рішення (ч.6 ст.81 ЦПК України), а відтак заявлені суми штрафу за вказаними правочинами, є необґрунтованими та безпідставними.

Крім того, суперечливим є доводи позивача про те, що роботи за договором №09-07/2021-1 від 09.07.2021р. та додатковою угодою №2 до нього, не були виконані взагалі, оскільки, як вбачається з акта виявлення недоробок у роботах, комісією у складі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 було зафіксовано недоліки у роботах за вказаними правочинами, що вказує на те, що відповідні роботи все ж таки відповідач виконував, однак за відсутності в матеріалах справи акта виконаних робіт (відмови від їх підписання), суд позбавлений можливості констатувати факт порушення термінів їх виконання, а також можливості розірвання вказаних правочинів на підставі ч.2 ст. 849 ЦК України.

Крім того, матеріали справи не містять достатніх доказів, які б надавали суд можливість на розірвання договору №09-07/2021-1, додаткової угоди №2, на підставі ч.3 ст.849, ч.2 ст.852 ЦК України.

Відповідно до ст.849 ЦК України:

- замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника (частина перша статті);

- якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (частина друга статті);

- якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (частина третя статті);

- замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (частина четверта статті).

Частиною 2 ст.852 ЦК України передбачено, що за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

В даному випадку, оскільки відповідач не розпочав виконання робіт за додатковою угодою №3 до договору №09/07/2021-1 від 29.07.2021р., що вбачається зі змісту акта виявлених недоробок у роботах від 22.09.2021р., претензії-повідомлення №3 від 11.11.2023р., то відповідно, суд приходить до висновку про розірвання вказаної угоди на підставі ч.2 ст.849 ЦК України.

При цьому, суд враховує, що оскільки додаткова угода є правочином, що вносить зміни до вже існуючого договору, до неї можуть застосовуватись вимоги ст. 654 ЦК України, а також положення про нікчемність. Як слідує зі ст.654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відтак, з урахуванням положень ст.ст. 837, 849, 1212 ЦК України та встановлення припинення зобов`язань сторін за додатковою угодою №3 в односторонньому порядку, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача попередньої оплати за вказаною угодою в розмірі 4 600 грн., відповідно до вимог статті 1212 ЦК України, що узгоджується з висновками Верховного Суду у постановах від 11 листопада 2018 року у справі № 910/13332/17, від 14 червня 2018 року у справі №912/2709/17, від 23.02.2022р. у справі № 370/999/16-ц.

У пункті 3.5. договору №09/-07/2021-1 погоджено, що у випадку прострочення термінів передбачених п. 2.4 виконавець зобов?язується виплатити штраф на користь замовника у сумі 5% від вартості робіт за кожен день прострочення.

У пунктах 5, 6 додаткової угоди №3 сторонами погоджено, що дана додаткова угода є невід`ємною частиною договору, а інші умови договору залишаються незмінними, обов`язковими до виконання і поширюються на умови виконання цієї додаткової угоди.

Тобто, сторони дійшли згоди про можливість нарахування штрафу за несвоєчасне виконання робіт за додатковою угодою №3 у порядку, визначеному п.3.5 договору №09/-07/2021-1.

Позивач вказує, що оскільки відповідач отримав передоплату 29.07.2021р., то повинен був виконати роботи до 01.08.2021р., відтак нараховує відповідачу штраф у сумі 5% від вартості робіт та послуг за кожен день прострочення в сумі 33 000 грн., за період з 01.08.2021р. по день направлення претензії про розірвання додаткової угоди.

Відповідне нарахування штрафу є математично вірним, узгоджується з погодженими сторонами умовами договору №09/-07/2021-1 та додаткової угоди №3 та відповідачем не спростовано.

Оскільки відповідач допустив істотне порушення умов правочину і не виконав в обумовлені терміни роботи, чим як наслідок позбавив позивача права розраховувати на закінчення відповідних робіт за додатковою угодою №3, то суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача попередньої оплати у розмірі 4 600 грн., а також 33 000 грн. штрафу за порушення строків виконання робіт, розмір якого, на переконання суду, буде відповідати принципу справедливості та розумності цивільного судочинства, а також основоположному принципу сучасного цивільного права свободи договору, при цьому, порядок нарахування штрафу в повній мірі узгоджується з ч.2 ст.549 ЦК України.

Представник відповідача, який заперечував в судовому засіданні факт отримання відповідних коштів, жодного доказу на підтвердження факту неотримання від позивача коштів за спірними правочинами не надав, клопотань про призначення відповідної почеркознавчої експертизи не заявляв, що вказує на необґрунтованість його заперечень.

Так, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Згідно із ч.1, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року, принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню частково шляхом розірвання додаткової угоди №3 від 29.07.2021р. до договору № 09-07/2021-1 від 09.07.2021р., стягнення з відповідача на користь позивача попередньої оплати в розмірі 4 600 грн., 33 000 грн. штрафу за порушення строків виконання робіт за додатковою угодою №3 від 29.07.2021р. до договору № 09-07/2021-1.

При цьому, під час вирішення спору по суті судом було встановлено, що позивач сплатив судовий збір за три вимоги немайнового характеру (розірвання договору №02-06/2021 від 02.06.2021р., №09-07/2021 від 09.07.2021р., №09-07/2021-1 від 09.07.2021р.).

В свою чергу, дослідивши повно та всебічно матеріали цивільної справи, провівши аналіз спірних договорів та додаткових угод, які мають самостійні істотні умови правочинів, а тому, і предмет доказування у даній справі, що свідчить про те, що в даній цивільній справі наявні шість окремих самостійних вимог немайнового характеру, які не є похідними.

Оскільки судовий збір сплачено лише за три вимоги немайнового характеру, тому необхідно вирішити питання стосовно сплати судового збору за три вимоги немайнового характеру (розірвання додаткової угоди №1, 2, 3), з урахуванням ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір».

Отже, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь держави судовий збір за дві вимоги немайнового характеру про розірвання додаткової угоди №1, 2 в сумі 1816 грн., а з відповідача на користь держави судовий збір за немайнову вимогу про розірвання додаткової угоди №3 в сумі 908 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору за вимогу майнового характеру в сумі 908 грн., пропорційно до розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договорів та стягнення матеріальної шкоди, штрафних санкцій, - задовольнити частково.

Розірвати додаткову угоду №3 від 29.07.2021р. до договору № 09-07/2021-1, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 попередню оплату за додатковою угодою №3 від 29.07.2021р. до договору № 09-07/2021-1 в розмірі 4 600 грн., 33 000 грн. штрафу за порушення строків виконання робіт за додатковою угодою №3 від 29.07.2021р. до договору № 09-07/2021-1.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1 816 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ;

ОСОБА_2 , адреса АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 23.11.2023р.

СУДДЯ І.П.РОМАНИШЕНА