Ухвала

19 травня 2023 року

м. Київ

справа № 173/1331/21

провадження № 61-6408ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики № 29/08/18-6 від 29 серпня 2018 року та додаткової угоди № 5 до нього від 16 грудня 2019 року: 110 000 грн - основного боргу; 3 956 грн 04 коп. - 3% річних за користування грошовими коштами; 361 608 грн - неустойки, що разом складає 475 564 грн 04 коп.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2022 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 борг в загальній сумі 213 956 грн 04 коп. з яких:

110 000 грн - основний борг, 3 956 грн 04 коп. - 3% річних за користування грошовими коштами, 100 000 грн - неустойка (пеня).

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2022 року стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 9 000 грн на відшкодування понесених судових витрат за надання правової допомоги.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 березня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2022 року скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 заборгованість за договором позики № 29/08/18-6 від 29 серпня 2018 року у розмірі 110 000 грн. - сума основного боргу,

3 956 грн 04 коп. - 3% річних за користування грошовими коштами.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У квітні 2023 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 березня 2023 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункти 8, 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 684 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі становить 475 564 грн 04 коп., що станом на 01 січня

2023 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн х 250 = 671 000 грн).

На думку заявника, справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: категорію справи, ціну та предмет позову, а також значення справи для сторін і суспільства, та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Незгода ОСОБА_1 з частковим задоволенням позову не свідчить про наявність випадків для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.

Позивач не був позбавлений можливості доводити свої позовні вимоги в суді апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судове рішення у справі, ціна позову в якій не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1

частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Р. А. Лідовець

Д. Д. Луспеник