Справа № 2-3590/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2023 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Сарай А.І.,

за участю секретаря судового засідання Козак А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.10.2011 у цивільній справі № 2-3590/11 за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.10.2011 у цивільній справі № 2-3590/11 задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором. Ухвалено солідарно стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/4070/74/39811 від 09.07.2008 у розмірі 473171,27 грн., а також 1820 грн. судових витрат.

26.10.2011 дане рішення набрало законної сили, а 12.12.2011 на його примусове виконання було видано виконавчий лист.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.10.2020 замінено сторону вибулого стягувача з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11.10.2011 року у справі № 2-3590/11.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2021 виконавчий лист № 2-3590/11, виданий 12.12.2011 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, визнано таким, що не підлягає виконанню.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 03.11.2022 ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2021 скасовано, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

14.12.2021 відповідачем ОСОБА_1 подано заяву про перегляд вказаного заочного рішення, згідно з якою просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, оскільки такий пропущено з незалежних від відповідача причин, переглянути заочне рішення суду, скасувати його і призначити справу до розгляду в судовому засіданні.

В обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення відповідач посилається на те, що матеріали справи не містять будь-яких доказів направлення та вручення ОСОБА_1 ухвали про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та доданих документів, повісток про виклик до суду, направлення рішення суду. Зі змістом рішення суду представник ОСОБА_1 ознайомився 09.12.2021. В матеріалах справи відсутні докази направлення та отримання відповідачем повістки про виклик в судове засідання на 11.10.2011. Оскільки повістка про виклик в судове засідання належним чином вручена відповідачу не була, такий відповідно був позбавлений права прибути у судове засідання та подати заперечення проти позову. Зауважує, що судом порушено норми процесуального права, оскільки правових підстав для заочного розгляду справи не було. З огляду на викладене, оскільки матеріали справи не містять доказів належного повідомлення відповідача про судові засідання, призначені у справі, відповідач не допустив повторної неявки в судове засідання без поважних причин, а тому у суду були відсутні процесуальні підстави для ухвалення у справі 11.10.2011 заочного рішення. Наголошує, що оскільки заява про перегляд заочного рішення подана протягом двадцяти днів з моменту ознайомлення з його змістом представника відповідача, наявні підстави для поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення. Разом з тим, звертає увагу, що вимоги позивача до ОСОБА_1 , як поручителя, є необґрунтованими та підлягають відхиленню, з огляду на наступні обставини та докази, що їх підтверджують, а саме: зобов`язання поручителя припинилися в зв`язку з закінчення строку дії поруки; до вимог позивача має бути застосована позовна давність, оскільки такі пред`явленні після спливу як загальних так і спеціальних строків позовної давності.

26.04.2023 від представника АТ «Райффайзен Банк» до суду надійшла заява про заміну сторони у справі, в якій зазначено, що 18.12.2019 АТ «Райффайзен Банк» та АТ «Оксі Банк» уклали договір відступлення права вимоги № 114/2-28, згідно з яким відбулося відступлення прав вимог в тому числі й за кредитним договором № 014/4070/74/39811 від 09.07.2008 та усіх договорів, укладених до нього. Відповідно до умов договору відступлення прав вимоги та у відповідності до ст. 512 ЦК України АТ «Оксі Банк» 18.12.2019 набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками АТ «Райффайзен Банк», включно і до ОСОБА_2 за кредитним договором № 014/4070/74/39811 від 09.07.2008. На підставі викладеного, просить суд замінити сторону позивача АТ «Райффайзен Банк» у справі №2-3590/11 на його правонаступника АТ «Оксі Банк», в справу розглядати без участі АТ «Райффайзен Банк».

Матеріали даної цивільної справи було витребувано Закарпатським апеляційним судом та передано судді Сарай А.І. 28.03.2023.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, при цьому подала до суду заяву, згідно з якою просить розглянути справу у її відсутності, зазначивши, що заяву про скасування заочного рішення підтримує та просить задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, клопотань про відкладення судового засідання не надходило.

Розглянувши заяву про перегляд заочного рішення, вивчивши матеріали цивільної справи № 2-3590/11, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Тобто, Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вивчивши доводи заяви про перегляд заочного рішення та дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає за необхідне визнати причини пропущення відповідачем ОСОБА_1 строку подання заяви поважними, а відтак поновити відповідний строк.

Згідно з ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Матеріалами справи встановлено, що судом було повідомлено відповідача про день, час і місце розгляду справи належним чином, відтак, відповідачу було відомо про розгляд справи в суді. При цьому відповідач не подав заперечення на позов з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Поважних причин неподання до суду заперечення на позов та доказів, якими вони обґрунтовуються, відповідач не навів. Разом з тим, суд вважає, що відповідач не посилається на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, беручи до уваги викладене суд приходить до переконання, що обставини, на які посилається заявник у заяві про перегляд заочного рішення, не створюють юридичну сукупність елементів, визначених ст. 288 ЦПК України, які б давали підстави для скасування заочного рішення.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.10.2011 у цивільній справі № 2-3590/11 слід залишити без задоволення.

Фактично наведені відповідачем посилання є незгодою із рішенням суду першої інстанції, встановленими ним обставинами, наданою судом оцінкою доказам та застосованими до спірних відносин нормами законодавства, що є підставою для апеляційного оскарження рішення, а не для скасування заочного рішення, адже суд першої інстанції не має права скасовувати заочне рішення для надання іншої оцінки тим самим обставинам та доказам, що вже наявні у матеріалах справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. ст. 258-261, 287, 288 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.10.2011 у цивільній справі № 2-3590/11 за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.10.2011 у цивільній справі № 2-3590/11 за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Роз`яснити відповідачу ОСОБА_1 , що вона має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.І. Сарай