н/п 2/490/768/2023 Справа № 490/640/22
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О. А. при секретарі Позднякову Є.В., без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2022 року до Центрального районного суду м. Миколаєва звернулася з позовом ОСОБА_1 до відповідача, в якому просила визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю; стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 6 000 грн щомісячно, починаючи від дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття; здійснити розподіл судових витрат.

В обгрунтування вимог посилається на те, що між сторонами існує спір щодо місця проживання малолітнього сина, який зареєстрований і від народження проживає з нею. Проте станом на теперішній час відповідач без її відома забрав малолітнього сина і їй невідомо ні стан його здоров`я, ні емоційний стан. Вона має можливість забезпечити сину належні умови проживання та виховання, проживання сина разом з матір`ю сприятиме його якнайкращому розвитку та відповідатиме його інтресам.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2022 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А.

Ухвалою від 27.01.2022 відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. У зв`язку з великою навантеженістю, призначено підготовче засідання у справі на 11.03.2022 року.

Одночасно з подачею позову позивачка надала заяву про забезпечення позову, в якій вона просила вжити заходів забезпечення позову шляхом надання їй можливості безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітнім сином ОСОБА_3 , 2019 р.н., кожної п`ятниці місяця з 09.00 години до 09.00 години середи наступного тижня, тобто п`ять діб підряд.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.01.2022 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 15.02.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк на усунення вказаних в ухвалі недоліків.

У зв`язку з тим, що недоліки апеляційної скарги ОСОБА_1 не були усунуті, ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 02.09.2022 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.01.2022 року повернуто.

У підготовчі судові засідання, призначені на 11 березня та 30 червня 2022 року, сторони та їх представники не з`явилися, повідомлені були належним чином та завчасно. Проте, жодних заяв про відкладення судового засідання від представників сторін не надходило, про причини неявки суду не повідомили.

Так, Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України У від 17 травня 2022 року № 341/2022"Пропродовження строкудії воєнногостану вУкраїні" на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Враховуючи вищенаведене, ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.06.2022 року підготовче судове засідання відкладено на 04.10.2022 року на 12:30 год.

Відзиву на позов не надходило.

Висновку органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітньої дитини на адресу суду не надходило.

Ухвалою суду від 04.10.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Як повідомив в режимі телефонного зв`язку представник позиваа адвокат Соколова А.О., в неї відсутній зв`язок з позивачем, місце перебування її невідомо, отже неможливо з`ясувати її позицію по справі.

В судові засідання, призначені на 23 січня 2023 року , 02 березня 2023 року та 02 травня 2023 року позивач та його представник, не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили, повідомлялися судом багаторазово належним чином, в тому числі телефонограмою, а також через оголошення на сайті Судова влада.

За вказаних фактичних обставин, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду, виходячи з наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно із ч. 1ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання правами не допускається.

Згідно приписів ст. 58, ч.ч. 3, 5 ст.223 ЦПК України позивач може забезпечити свою участь в судовому засіданні особисто або шляхом участі повноважного представника, при цьому особиста участь позивача не позбавляє його права мати при розгляді справі й представника, неявка ж представника за умови участі позивача не є перешкодою в розгляді справи, відкладення розгляду справи у такому випадку є правом, а не обов`язком суду, коли з урахуванням обставин суд дійде поважності причин та підстав відкладення справи, в той час у разі одночасної повторної неявки позивача та його представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від цих учасників процесу надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, та не з`явлення безпосередньо позивача не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно положень п. 3 ч. 1ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності. Наведений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду у справі № 522/22303/14-ц від 27.03.2020 та у справі№ 658/1141/18 від 21.09.2020 .

З матеріалів справи вбачається, що позивач не з`являвся тричі рази поспіль до суду в призначені судові засідання, не подав жодної заяви про розгляд справи у її відсутність чи про відкладення судового засідання з посиланням на поважні причини, що вказує на зловживання позивачем своїми прецесуальними правами. При цьому позивач про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Неявка позивача позбавляють суд можливості встановити всі обставини справи, необхідні для вирішення спору.

Відповідно до положень ст. 223 ЦПК України в даному випадку відсутні правові підстави для відкладення судового засідання, оскільки позивач вчетверте не з`явивися для розгляду справи.

Таким чином, відповідно до ч.3ст.131 ЦПК України, суд визнає, що позивач, вчетверте, не з`явився до суду без поважних причин.

За таких обставин, враховуючи принцип розумності строків розгляду справи та те, що позивач повторно не з`явився у судове засідання для розгляду справи, більше року взагалі не проявляючи жодного інтересу до своєї справи, позивач та його представник не позбавлені були можливості подавати будь-які заяви через систему "Електронний суд", засобами електронного чи поштового зв`язку, даних про те, що перебуває за межами міста суду не надав, місто Миколаїв після звільнення м. Херсон вже не є прифронтовим містом та не перебуває в зоні активних бойових дій, що вже не створює небезпеку для сторін перебувати в приміщенні суду, працівники Центрального районного суду м. Миколаєва щоденно перебувають на робочому місці задля забезпечення безперервного доступу сторонам доступу до правосуддя - суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст.46,47,55,84,223,247,257,258,260,261,268,353,354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ПозовОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Гуденко О.А.