Справа № 953/510/23
"17" травня 2023 р. м.Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Демченко С. В.,
секретар судового засідання Кошова О. В.,
учасники справи:
відповідач Акціонерне товариство «Сенс Банк»,
третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання представника позивача адвоката Сніжка Павла Володимировича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
11 травня 2023 року на адресу суду від представника відповідача АТ «Сенс Банк» Кравцової С. М. надійшли заперечення проти заявлених витрат на правничу допомогу, в яких остання просила суд максимально зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які заявлені позивачем, з огляду на те, що заявлений розмір значно завищений та не відповідає рівню ринкових цін на адвокатські послуги та рекомендаціям НААУ щодо розміру гонорарів адвокатів, а також є не співмірним зі складністю справи, часом витраченим на виконання робіт та обсягом наданих послуг.
Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Представник позивача адвокат Сніжко П. В., який діє в інтересах позивача на підставі ордеру на надання правничої (правої) допомоги серії АХ № 1119810 від 27 лютого 2023 року у судове засідання не з`явися, надав суду заяву в якій просив розглядати клопотання за відсутності позивача та його представника, клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Представник відповідача АТ «Сенс Банк» Кравцова С. М. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача.
Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В. А. у судове засідання не з`явився, про місце, день та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу та судового збору, суд дійшов висновку про часткове задоволення вказаного клопотання, виходячи з такого.
Як вбачається з матеріалів справи, у позовній заяві позивачем була заявлена вимога про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, розрахунок вартості яких буде подано додатково.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 134 ЦПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Разом з тим вищевказані положення процесуального законодавства не передбачають обов`язку суду відмовити стороні у відшкодуванні відповідних судових витрат у разі не зазначення розміру орієнтовних витрат на правову допомогу у позовній заяві.
З огляду на те, що клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу та судового збору позивачем було викладено у позовній заяві, при цьому докази надання правничої допомоги були подані протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення, тобто в строк визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, суд приймає до розгляду вказану заяву.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Так, положеннями ч. 1 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Що стосується вимог представника позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн, суд зазначає таке.
Так, за результатами розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, ухвалено рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнуто з Акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.
З огляду на викладене, вимоги представника позивача адвоката Сніжка П. В. в частині ухвалення додаткового рішення про стягнення судового збору у розмірі 1073,60 грн, не підлягають задоволенню, оскільки питання розподілу судових витрат, які позивач поніс за сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн, судом вирішено під час ухвалення рішення по справі.
З приводу вимог представника позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат понесених останнім за отримання професійної правничої допомоги, суд зазначає таке.
Так, положеннями ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно із ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду такі документи: договір про надання правової допомоги № 1/02-01 від 02 січня 2023 року, додаткова угода № 1 до договору про надання правничої допомоги від 02 січня 2023 року, акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги від 23 березня 2023 року.
Зі змісту п. 2 додаткової угоди № 1 до договору про надання правничої допомоги від 02 січня 2023 року слідує, що сторони домовилися, що підзахисний здійснює оплату послуг визначених в п.1 додаткової угоди з представництва інтересів у суді першої інстанції шляхом сплати адвокату 100 % вартості послуг протягом 30-ти днів з дня набрання рішення суду законної сили.
Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20 вказано, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Як вбачається зі змісту наданих стороною відповідача заперечень проти заявлених витрат на правничу допомогу, представник відповідача просив суд зменшити розмір визначених стороною позивача витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на неспівмірність гонорару у розмірі 14 000 грн зі складністю справи та обсягом виконаних представником позивача робіт, а також на те, що заявлений стороною позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає рівню ринкових цін на адвокатські послуги та рекомендації НААУ щодо розміру гонорарів адвокатів.
Суд, з урахуванням наведеного вище та з урахуванням конкретних обставин справи, складності справи, принципу співмірності судових витрат, розміру наданої правничої допомоги, часом, витраченим представником позивача на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих представником позивача послуг, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, значенням справи для сторін, результатами розгляду справи, а також з урахуванням заперечень представника сторони відповідача проти заявленого до стягнення стороною позивача розміру витрат на професійну правничу допомогу, вважає що розмір витрат на оплату послуг адвоката є завищеним та враховуючи клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, приходить до висновку про те, що стягненню підлягає сума 10 000 грн.
Статтею 141 ЦПК України, передбачено вирішення питання розподілу судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на те, що під час прийняття 22 березня 2023 року рішення Київського районного суду м. Харкова питання розподілу витрат на правову допомогу не було вирішено, то суд, взявши до уваги умови договору про надання правової допомоги № 1/02-01 від 02 січня 2023 року та додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, підтверджених належними та допустимими доказами, врахувавши складність справи, а також з метою дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 142, 258-261, 270, 353, 354 ЦПК України, суд
Клопотання представника позивача адвоката Сніжка Павла Володимировича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.
Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Сенс Банк», , адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 55, оф. 11.

Повний текст рішення складений та підписаний без проголошення 17 травня 2023 року.

Суддя С.В. Демченко