Справа № 592/6580/23
Провадження № 2/592/1557/23

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18 травня 2023 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Шияновська Т.В., розглянув матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області - правонаступника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області, третя особа: голова комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області Писарєва Ю.Г., про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить:

- скасувати наказ № 48-к від 11.04.2023 про її звільнення з посади заступника начальника фінансово-економічного відділу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області;

- поновити її на посаді заступника начальника фінансово-економічного відділу або аналогічній посаді, відповідно до кваліфікації та досвіду роботи, в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області (), яке є правонаступником управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області, з 19.04.2023 та внести відповідні записи в трудову книжку;

- стягнути з Головного управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області (), як правонаступника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області, на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення та по день ухвалення рішення судом з розрахунку 877,83 грн. на день з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків та зборів;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (), як правонаступника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області, на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) заподіяну моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

Вказана заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено дві вимоги майнового характеру, зокрема, про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з дати звільнення та по день ухвалення рішення судом з розрахунку 877,83 грн на день з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків та зборів, та про стягнення моральної шкоди у сумі 100 000 грн.

На підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», під час розгляду в усіх судових інстанціях справ про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі позивачі звільняються від сплати судового збору.

В якості підстави звільнення від сплати судового збору позивачем наведено вищезазначену норму.

В той же час, середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників.

Таким чином, поняття «заробітна плата» та «середній заробіток» не є тотожними поняттями.

Такого висновку дійшов Верховний Суд України в ухвалі від 18.07.2019 №766/16312/16-ц, у якій зазначено, що вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не є вимогами про стягнення заробітної плати, а отже підлягають оплаті судовим збором. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 30.05.2018 № 307/3251/16 та від 06.11.2019 № 753/1534/18.

Також, в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.10.2019 року у справі № 369/10046/18 зазначено, що за змістом норм чинного законодавства середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника. З огляду на зазначене, якщо працівник був незаконно звільнений, трудовий договір з ним був незаконно припинений роботодавцем в односторонньому порядку. Виплати, які мають бути здійснені роботодавцем на користь незаконно звільненого працівника, у тому числі середній заробіток за час вимушеного прогулу або різниця у заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, не можуть вважатись заробітною платою та не витікають із трудового договору як підстави для виплат. Ці виплати не можуть кваліфікуватись як плата за виконану роботу.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Таким чином, за вимогами про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку та стягнення моральної шкоди позивачеві необхідно сплатити судовий збір.

Згідно з ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.5 ст.95 ЦПК України учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення вказаної статті до позовної заяви додані не завірені у встановленому законом порядку копії документів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174-175, 185 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області - правонаступника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області, третя особа: голова комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області Писарєва Ю.Г., про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - залишити без руху.

Запропонувати позивачу усунути недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернеться позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Шияновська