БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1003/23
Провадження № 2-н/497/54/23
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"15" травня 2023 р. суддя Болградського районного суду Одеської області Кравцова Алла Валентинівна, розглянувши в залі суду в м.Болград заяву представника Акціонерного Товариства "Одесагаз" про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за оплату послуг з розподілу природного газу з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

10.05.2023р. до суду надійшла заява ОСОБА_2 представника АТ "Одесагаз", якою вона просить видати судовий наказ про стягнення на користь АТ "Одесагаз" з гр. ОСОБА_1 заборгованості за оплату послуг з розподілу природного газу в розмірі 13641,76грн. та судові витрати в розмірі сплаченого судового збору 268,40грн., проте, заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,2ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу. З заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Наказне провадження, таким чином, є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві з розгляду окремих категорій справ, в якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на підставі доданих до заяви відомостей і доказів видає судовий наказ. Враховуючи вимоги чинного ЦПК України, таким чином, заявник чи його представник, звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу, по-перше, має надати суду доказ наявності в нього безспірного права вимоги заборгованості в особи, що у наказному провадженні йменується боржником. Саме безспірність вимог є підставою для видачі судового наказу, в іншому випадку вирішення питання стягнення заборгованості вирішується судом у порядку позовного провадження (загального або спрощеного) з дотриманням принципів змагальності сторін, доведення учасниками справи обставин, що мають значення для справи і на які кожна сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тобто, заявник має обґрунтувати свої вимоги та надати суду документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

Однак, звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу, представник заявника не врахував, що у зв`язку з військовою агресією збройних сил росії проти Держави Україна та впровадженням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022р., що був затверджений ЗУ №2102-ІХ від 24.02.2022р., - на всій території України з 24.02.2022р. введено воєнний стан строком на 30 діб, та наступними Указами Президента України, що були затверджені відповідними Законами України, строк дії воєнного стану в Україні було продовжено до 20.05.2023р. включно.

Крім того, відповідно до абз.5ч.2ст.1 ЗУ «Про особливості регулювання відносин на ринку природнього газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» №2479-IX від 29.07.2022р., протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, постачальнику природного газу забороняється здійснювати будь-які дії щодо примусу побутового споживача до оплати заборгованості (у тому числі включати заборгованість у рахунок на оплату, подавати судові позови, проводити стягнення заборгованості у примусовому порядку, вчиняти заходи з припинення газопостачання у зв`язку з наявністю заборгованості, тощо), яка врегульовується відповідно до абз.2ч.3ст.2 цього Закону. А, згідно ч.3ст.2 цього Закону постачальникам природного газу компенсується різниця між вартістю послуг з постачання природного газу побутовим споживачам з урахуванням втрат, понесених внаслідок воєнних дій та з метою запобігання настанню гуманітарних кризових ситуацій, за період з 01.03.2022р. до останнього числа шостого місяця після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, та фактичним рівнем оплати побутовими споживачами послуги з газопостачання. Отже, враховуючи норми вищевказаного ЗУ №2479-IX від 29.07.2022р., а також те, що на момент звернення представника АТ "Одесагаз" до суду з вищевказаною заявою про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за послугу розподілу природного газу на території України введено військовий стан, суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав щодо задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки, в умовах воєнного стану неможливо належно дотриматися основного принципу цивільного процесу змагальності у зв`язку з нерівністю сторін: заявник, що є юридичною особою, має можливість здійснювати свою діяльність, у тому числі захищати своє право у судовому порядку, проте друга сторона боржник, у даному випадку, хоча на законодавчому рівні і має право захистити свої права після отримання копії наказу шляхом звернення до суду з заявою про скасування наказу в разі, якщо він ухвалений судом на підставі неналежних доказів, але фізично боржник, ймовірніше всього, позбавлений такої можливості, оскільки велика частина громадян в Україні під час дії військового стану не проживає за адресою своєї реєстрації чи місцем знаходження свого нерухомого майна, а також не має постійних доходів зі зрозумілих усім причин (міграція, служба в ЗСУ та теробороні, зменшення кількості споживачів через еміграцію і у зв`язку з цим робочих місць в Україні, заборони виїзду за кордон чоловіків, які не мають можливості виїхати за кордон у пошуках роботи, як то було традиційно прийнято в Україні останніми роками, тощо).

Оскільки для стягнення заборгованості з боржника шляхом видання Наказу суд має у короткий строк перевірити документи, що чітко підтверджують факт наявності та розрахунок заборгованості (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань, який відсутній в матеріалах справи в повному обсязі), і при цьому надати йому оцінку у сукупності, тому, з врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що, у даному випадку, існує спір, який заявник може вирішити лише у порядку позовного провадження з дотриманням прав боржника з дотриманням вимог змагальності процесу.

Крім того, рада суддів України, оприлюднивши рекомендації роботи судів в умовах воєнного стану, рекомендувала: обмежити допуск в судові засідання осіб, які не є учасниками судових засідань; по можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя; а справи, що не є невідкладними, розглядати лише за наявності письмової згоди на це усіх учасників судового провадження; виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків, по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану; зосередитись виключно на проведенні невідкладних судових розглядів (взяття під варту, продовження строків тримання під вартою); вважати за неможливе відкладення судових засідань, на яких має розглядатись питання про обрання або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. У цих випадках суд (слідчий суддя) діє на підставі положень чинного кримінального процесуального законодавства.

Відповідно до п.8ч.1ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу. Оскільки суду не надано переконливих доказів щодо обізнаності ОСОБА_3 в наявності в нього заборгованості перед заявником, суд дійшов висновку, що дане питання підлягає розгляду у порядку позовного провадження з підстав, викладених вище.

Керуючись ст.ст.165,353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою представника Акціонерного Товариства "Одесагаз" про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за оплату послуг з розподілу природного газу з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у прийнятті заяви про видачу судового наказу на захист порушених прав заявника з підстави, передбаченої п.9ч.1ст.165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою у порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення обставин, які перешкодили її розгляду, або у порядку позовного провадження з відповідним позовом.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії, після чого набирає законної сили.

Суддя А.В. Кравцова