УХВАЛА

22 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 299/559/18

провадження № 61-15958ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу керівника Закарпатської обласної прокуратури на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 червня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 04 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, прокуратури Закарпатської області, Берегівської окружної прокуратури, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, Виноградівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, прокуратури Закарпатської області, Берегівської окружної прокуратури, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, Виноградівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 червня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання з Єдиного казначейського рахунка Державної казначейської служби України в установленому законом порядку на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 000 000 грн.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 04 вересня 2023 року апеляційні скарги виконувача обов`язків керівника Закарпатської обласної прокуратури та Державної казначейської служби України задоволено частково.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 червня 2021 року змінено.

Виключено з мотивувальної частини рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 червня 2021 року судження про необхідність відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 2 000 000 грн та викладено резолютивну частину рішення суду першої інстанції у такій редакції:

«Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 у рахунок моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури грошові кошти у розмірі 500 000 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог щодо стягнення коштів відмовити.»

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 червня 2021 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Берегівської окружної прокуратури Закарпатської області та Виноградівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області скасовано.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Берегівської окружної прокуратури Закарпатської області та Виноградівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Додатковою постановою Закарпатського апеляційного суду від 23 жовтня 2023 року компенсовано Державній казначейській службі України за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 9 911,25 грн.

У листопаді 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга керівника Закарпатської обласної прокуратури на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 червня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 04 вересня 2023 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки вона не відповідає формі і змісту касаційної скарги, визначених статтею 392 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Проте заявником не зазначено відповідних відомостей.

За таких обставин, заявнику необхідно подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України та надати копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи.

Крім того, Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що з 18 жовтня 2023 року введено в дію Закон від 29 червня 2023 № 3200-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Так, частиною п`ятою статті 14 ЦПК України встановлено, що суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку (частина шоста статті 14 ЦПК України).

Відповідно до частини сьомої статті 14 ЦПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Також касаційний суд вважає за необхідне зауважити, що в частині обов`язкової реєстрації юридичними особами (приватної форми власності) електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, зміни вводяться в дію через сім місяців з дня опублікування цього Закону, тобто з 20 лютого 2024 року.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу керівника Закарпатської обласної прокуратури на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 червня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 04 вересня 2023 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець