Справа № 487/2960/23
Номер провадження 2/489/1487/23
Ухвала

23 листопада 2023 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судового засідання Тищенко Д.О.,

без участі учасників справи,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення порядку участі у вихованні дитини,

встановив:

В травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про повернення дитини, усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення порядку участі у вихованні дитини.

Свої вимоги мотивував тим, що 17.03.2017 між ним та ОСОБА_3 було укладено шлюб. Від подружнього життя мають малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В квітні 2023 ОСОБА_2 без його відома та дозволу разом з донькою покинула територію України та виїхала до Словацької Республіки, що порушує його права як батька. ОСОБА_2 чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з донькою ОСОБА_5 шляхом відібрання та вимкнення засобів зв`язку та безпідставно відмовляється повертатись з дитиною до місця її та доньки постійного проживання. ОСОБА_1 зазначає, що досягти домовленості про побачення з дитиною не вдається, вжиті позивачем заходи щодо мирного вирішення питання про добровільне повернення відповідачем ОСОБА_2 малолітньої доньки до постійного місця проживання в Україні не дали результатів, тому позивач змушений звернутись з даним позовом до суду.

Посилаючись на вищевикладене, ОСОБА_1 просив суд:

-визнати незаконним утримання на території Словацької Республіки малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-- зобов`язати ОСОБА_2 повернути малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця її постійного проживання в Україні протягом 10 (десяти) днів з дати отримання нею повного тексту рішення;

--якщо ОСОБА_2 відмовиться повертати малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відібрати дитину і передати дитину батькові ОСОБА_1 для забезпечення повернення дитини на територію України;

-покласти витрати, пов`язані з поверненням дитини до місця постійного проживання в Україні, на позивача ОСОБА_1 ;

-зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначити наступні умови здійснення ОСОБА_1 права на особисте виховання доньки шляхом: особистого і безперешкодного спілкування з донькою за місцем її проживання в Україні, кожні три місяці у році, а також подорожувати разом з дитиною за згодою останньої та домовленістю з матір`ю - ОСОБА_2 ; особистого і безперешкодного спілкування з донькою засобами дистанційного зв`язку.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.06.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі.

30.10.2023 від відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 487/4777/23 про визначення місця проживання дитини ОСОБА_6 з матір`ю. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що предметом розгляду даної справи є усунення перешкод у вихованні дитини ОСОБА_1 . Вважає, що вимоги про визначення місця проживання дитини та усунення перешкод у її вихованні є такими, що виключають одне одного, і відповідно не можуть розглядатись одночасно.

01.11.2023 до суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог. В обґрунтування даної заяви посилався на те, що позивач вправі зменшити розмір позовних вимог до закриття підготовчого провадження у справі. Згідно заяви про зменшення позовних вимог позивач ОСОБА_1 просив вважати позовні вимоги наступними:

- зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначити наступні умови здійснення ним права на особисте виховання доньки шляхом особистого і безперешкодного спілкування з нею за місцем її проживання в Україні, кожні три місяці у році, а також подорожувати разом з дитиною за згодою останньої та домовленістю з матір`ю;

- особистого і безперешкодного спілкування з донькою засобами дистанційного зв`язку.

Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23.11.2023 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 від 01.11.2023 про зменшення розміру позовних вимог.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, від нього 23.11.2023 надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він просив прийняти рішення про закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду по суті.

Відповідач ОСОБА_2 на відеозв`язок не вийшла, в клопотанні про витребування доказів від 21.11.2023 просила відкласти розгляд справи з 23.11.2023 на іншу дату задля отримання документів від Міністерства юстиції України, в задоволення якого і в частині відкладення, і в частині витребування доказів відмолено ухвалою суду від 23.11.2023.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином. Від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до положень ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

В провадженні Миколаївського районного суду Миколаївської області (суддя Войнарівський М.М.) перебуває цивільна справа № 487/4777/23 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини. Провадження у вказаній справі відкрито 06.09.2023.

21.09.2023 ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області із зустрічним позовом по справі № 487/4777/23, відповідно до якого просить суд визначити місце проживання дитини ОСОБА_6 з батьком. Згідно інформації з ЄДРСР станом на теперішній час питання про прийняття зустрічного позову та об`єднання для спільного розгляду з первісним не вирішено.

Численна практика Верховного Суду зводиться до того, що визначаючи наявність передбачених законом підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини 1 статті 251 ЦПК є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинене. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинене, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Висновок про можливість чи неможливість розгляду справи є оціночним поняттям, який має ґрунтуватися на можливості ухвалення рішення тільки після встановлення (підтвердження) фактів, що мають преюдиційне значення для даної справи, в іншій, зокрема, цивільній справі.

Отже, нагальна потреба в зупиненні провадження у справі виникає у разі, якщо неможливо постановити рішення у певній справі до ухвалення судового рішення в іншій. Тож між справами, що одночасно розглядаються, повинен існувати безпосередній матеріально-правовий зв`язок, який знаходить прояв у тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Водночас, варто враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду (постанова ВС від 26.10.2022 у справі № 206/6366/17, провадження № 61-1026св22).

Відповідно до Постанови ВС від 22.12.2021 у справі №452/1872/20 "Зупинивши провадження у справі, суд порушив право позивача на розумні строки розгляду справи. Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» від 04.12.1995 ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Пунктом 1 статті 6 Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення ЄСПЛ у справі «Фрідлендер проти Франції» від 27 червня 2000 року).

Верховний Суд у своїх висновках звертає увагу на те, що застосування формального підходу до вирішення питання про зупинення провадження у справі може мати наслідком порушення права особи на справедливий суд, що передбачене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, елементом якого є реальний та ефективний доступ до правосуддя та розгляд справи протягом розумного строку.

Як вбачається зі змісту позовних вимог ОСОБА_1 у даній справі, він просить суд зобов`язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкод у спілкуванні з донькою, визначивши певні умови здійснення права на особисте виховання доньки та спілкування з нею.

Станом на теперішній час в провадженні Миколаївського районного суду Миколаївської області перебуває цивільна справа № 487/4777/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю (зустрічним позовом ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини разом з батьком, який станом на час розгляду даної заяви не прийнято до розгляду).

Однак, на переконання суду, у справі № 487/2960/23, яка перебуває у провадженні суду з 29.06.2023 та підготовче провадження в якій досі не закрито, зібрані докази, що дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду (усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення порядку участі батька у вихованні дитини); причин неможливості розгляду цієї справи до вирішення справи №487/4777/23 відповідачем не наведено, а зупинення провадження у справі може мати наслідком порушення права сторін на справедливий суд, елементом якого є реальний та ефективний доступ до правосуддя та розгляд справи протягом розумного строку.

Враховуючи викладене в задоволенні клопотання ОСОБА_2 від 30.10.2023 про зупинення провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 43, 222, 251 ЦПК України суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 від 30.10.2023 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення порядку участі у вихованні дитини зупинити до набрання законної сили рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області у справі № 487/4777/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали суду складено 23.11.2023.

Суддя Г.А. Микульшина