Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2023 р.

м. Київ

справа № 755/5250/22

провадження № 2/755/63/23

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Проценко Н.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з відповідача ПрАТ Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі - ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп») на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 15 891,29 грн., пеню в розмірі 429,06 грн., 3% річних в розмірі 73,14 грн., інфляційні втрати в розмірі 774,97 грн., стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача різницю між дійсним розміром збитку та виплатою страхового відшкодування в розмірі 41 877,61 грн., витрати на розбирання/збирання автомобіля під час огляду в розмірі 908,00 грн., 3% річних в розмірі 767,56 грн., інфляційні втрати в розмірі 6 482,69 грн., а також позивач просить стягнути з відповідачів на його користь витрати за проведення авто товарознавчого дослідження в розмірі 2 500,00 грн., судовий збір в розмірі 992,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 18 500,00 грн.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що 13.11.2021 року приблизно о 17.20 год. по вул. Будівельників, 40 в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригоди за участю автомобілів «Сузукі», державний номерний знак НОМЕР_1 та «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_2 . Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.02.2022 року відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП. На момент вчинення ДТП автомобіль, яким керував відповідач ОСОБА_2 , був застрахований в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну в розмірі 130 000,00 грн. 29.04.2022 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 51 869,54 грн. за вирахуванням ПДВ. 23.11.2021 року позивач звернувся до СТО ФОП ОСОБА_3 з метою ремонту пошкодженого автомобіля, вартість якого встановлено у розмірі 109 180,15 грн. Позивачем загалом за ремонт автомобіля сплачено 109 638,43 грн. Не погодившись із розміром страхового відшкодування, позивачем було замовлено авто товарознавче дослідження, згідно Звіту від 10.12.2021 року якого вартість відновлювального ремонту становить 108 075,57 грн., вартість матеріального збитку - 67 760,82 грн. Отже страхова компанія зобов`язана була відшкодувати позивачу 67 760,82 грн., тобто недоплаченою є сума 15 891,29 грн. При цьому, відповідачем ОСОБА_2 підлягає до відшкодування різниця між дійсним розміром шкоди (109 638,43 грн.) та розміром страхового відшкодування (67 760,82 грн.), тобто в сумі 41 877,61 грн. Враховуючи, що відповідач ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» не здійснила в повному обсязі виплату страхового відшкодування, тому зобов`язана сплатити пеню, 3% річних та інфляційні втрати від суми своєї заборгованості, а відповідач ОСОБА_2 зобов`язаний сплатити 3% річних та інфляційні втрати від суми своєї заборгованості, що є предметом спору.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 20 липня 2022 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 серпня 2022 року змінено порядок розгляду справи, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом/повідомленням сторін.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 14 листопада 2022 року призначено судову автотоварозначу експертизу та зупинено провадження у справі.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями в порядку статті 33 ЦПК України 28 квітня 2023 року головуючим суддею по справі визначено суддю Галагана В.І.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28 квітня 2023 року прийнято до свого провадження матеріали цивільної справи, відновлено провадження у справі та постановлено подальший розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику/повідомлення сторін.

Заперечень сторін спору щодо зміненого порядку розгляду справи не надійшло.

Відповідач ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, відповідно до якого проти позову заперечує, вказуючи на правильне нарахування страхової виплати відповідно до Висновків експертного дослідження від 21.04.2022 рок, за яким вартість матеріального збитку, заподіяного позивачу, становить 54 469,54 грн., сума страхового відшкодування склала 51 869,54 грн., з вирахуванням франшизи 2 600,00 грн. (а.с. 75-82)

Представником позивача Олексієнком М.М. подано відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до якої представником підтримано позовні вимоги в повному обсязі з підстав, що містить зміст позовної заяви, вказуючи на необґрунтованість позиції відповідача. (а.с. 108-112)

Відповідач ОСОБА_2 не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 13 листопада 2021 року, о 17 годині 20 хвилин, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2107», н/з НОМЕР_2 по вул. Будівельників, 40 у м. Києві, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення із транспортним засобом марки «Сузукі», н/з НОМЕР_1 , який рухався попереду у попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив пункти 2.3 б, 13.1 Правил дорожнього руху. Крім того, 13 листопада 2021 року о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_2 до проведення медичного огляду уповноваженою особою на стан алкогольного сп`яніння вжив алкогольний напій - коньяк «Napoleon», 0.25 мл, 40 %. Своїми діями ОСОБА_2 порушив пункт 2.10 є Правил дорожнього руху.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.02.2022 року по справі № 755/21030/21, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с. 8)

Відповідно до частини шостої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на викладене та відповідно до положення частини шостої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, обставини, встановлені постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.02.2022 року, що набрала законної сили, якою ОСОБА_2 визнано невинним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_2 та автомобіля «Сузукі», державний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 .

За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 03.05.2019 року автомобіль «Сузукі», державний номер НОМЕР_1 ,належить на праві власності ОСОБА_1 . (а.с. 9)

На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , було застраховано ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

10.12.2021 року ФОП ОСОБА_5 за замовленням ОСОБА_1 складено Звіт про оцінку КТЗ № 05-10/12, відповідно до якого ринкова вартість майна «Сузукі», державний номер НОМЕР_1 , в непошкодженому стані складає 333 177 грн.; вартість відновлювального ремонту - 108 075,54 грн.; вартість матеріального збитку - 67 760,82 грн. ОСОБА_1 оплачено вартість експертного дослідження на суму 2 500,00 грн. (а.с. 14, 23-44)

За даними Актів виконаних робіт від 10.12.2021 року, Наряду-замовлення від 23.11.2021 року, складених ФОП ОСОБА_6 , здійснено ремонт пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Сузукі», державний номер НОМЕР_1 , на загальну суму 109 638,43 грн., яку оплачено ОСОБА_1 відповідно до квитанцій від 30.11.2021 року, 30.12.2021 року (а.с. 13, 17, 18, 22, 45 зв.)

05.01.2022 року ОСОБА_1 на адресу ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було подано Заяву про виплату страхового відшкодування за наслідками ДТП від 17.11.2021 року за участю автомобіля «Сузукі», державний номер НОМЕР_1 , та забезпеченого автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 . Отримано заяву ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 13.01.2022 року.(а.с. 10, 11)

21.04.2022 року ФОП ОСОБА_7 за замовленням ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» складено Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ № 2133, відповідно до якого ринкова вартість майна «Сузукі», державний номер НОМЕР_1 , в непошкодженому стані складає 344 870,52 грн.; вартість відновлювального ремонту - 86 441,77 грн.; вартість матеріального збитку - 54 469,54 грн. (а.с. 85-104)

За даними платіжного доручення № ЗР030959 від 29.04.2022 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» сплачено на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 51 869,54 грн. за вирахуванням франшизи у розмірі 2 600,00 грн., що не заперечено сторонами даного спору. (а.с. 9 зв.)

Крім того, на виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 14 листопада 2022 року експертами Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру складено Висновок експерта № СЕ-19/111-22/53886-АВ від 12.04.2023 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту КТЗ «Сузукі», державний номер НОМЕР_1 , - 100 650,12 грн.; вартість матеріального збитку - 65 488,85 грн. (а.с. 146-163)

Крім того, згідно Рахунку № 1858 від 26.12.2022 року, платіжної інструкції № 5531905 від 17.01.2023 року ОСОБА_1 здійснено оплату послуг експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру у розмірі 8 155,44 грн. (а.с. 142, 143)

Статтею 988 Цивільного кодексу України передбачено, що страховик зобов`язаний, зокрема, протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов`язки страховика.

Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком (стаття 990 Цивільного кодексу України).

За правилами статті 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентується Законом.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з пунктом 34.2 статті 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до пункту 34.2 статті 34 Закону якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства (стаття 31 Закону).

Згідно з пунктом 12.1 статті 12 Закону страхове відшкодування зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування має бути компенсована Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки (пункт 36.6 статті 36 вказаного Закону).

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Так, судом встановлено, що правовідносини, які виникли між позивачем та ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»не є деліктними, отже Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має пріоритет, і розмір страхового відшкодування визначається на підставі цього Закону.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» страхового відшкодування у розмірі 11 019,31 грн. та інших заявлених матеріальних збитків, з огляду на наступне.

Виходячи з результатів аналізу вищезазначених норм, визначення розміру страхового відшкодування при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» і Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (далі - Методики).

Так, судом встановлено, що відповідачем ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» після отримання 13.01.2022 року заяви про виплату страхового відшкодування на рахунок ОСОБА_1 перераховано страхове відшкодування у розмірі 51 869,54 грн., тобто відповідачем ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»здійснено перерахування на користь позивача страхового відшкодування у розмірі 51 869,54 грн. за наявності ліміту відповідальності 100 000,00 грн., франшиза - 2 600,00 грн.

Разом з тим, відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 287/463/15-ц, колегією суддів зауважено: «Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги, що страховик виплатив страхове відшкодування ОСОБА_2 у розмірі 26 818,15 грн., відповідно, правовідносини між указаними особами припинилися, оскільки позивач та третя особа не погодилися на розмір відшкодування. Під час розгляду справи проведено експертизу, якою визначено дійсний розмір завданих збитків потерпілій особі, тому суди правильно взяли вказані висновки експертизи до уваги та оцінили їх у сукупності з іншими доказами.»

Таким чином, отримавши від страховика ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» суму страхового відшкодування у розмірі 51 869,54 грн., за наявності двох експертних звітів про оцінку матеріальних збитків від пошкодження КТЗ між страховиком та позивачем не було досягнуто згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування (пункт 36.2 статті 36 Закону), - позивачем вимушено проведено автотоварознавчу експертизу.

При ухваленні даного рішення суд приймає до уваги Висновок експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № СЕ-19/111-22/53886-АВ від 12.04.2023 року, відповідно до якого експертом визначено: вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Сузукі», державний номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, що сталось 13.11.2021 року, яка становить 65 488,85 грн., та вартість відновлювального ремонту станом на дату ДТП. яка складає 100 650,12 грн. (а.с. 146-165)

Разом з тим, страховиком ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» сплачено на користь позивача ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 51 869,54 грн., вирахувавши франшизу в сумі 2 600,00 грн.

Таким чином, суд визнає правомірною вимогу позивача про стягнення з відповідача на його користь суми страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика, (з вирахуванням франшизи) у розмірі 11 019,31 грн. (65 488,85 грн. - 2 600,00 грн. - 51 869,54 грн. = 11 019,31 грн.)

В частині стягнення з відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» пені, 3% річних та інфляційних втрат за несвоєчасне виконання зобов`язання слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, ураховуючи, що страховик ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» отримав від позивача заяву про виплату страхового відшкодування 13.01.2022 року (а.с. 11), днем останнього платежу (90 день) є 12.04.2022 року, тому суд визнає правомірною вимогу про стягнення з відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» пені за несвоєчасне виконання зобов`язання за період з 13.04.2022 року по день заявленого позивачем розрахунку згідно змісту позову, однак діючи в межах заявлених позовних вимог, тобто в сумі у сумі 429,06 грн., а також страховиком підлягають до відшкодування на користь позивача інфляційні втрати в сумі 774,97 грн., 3% річних в сумі 73,14 грн., розраховані в межах заявлених позовних вимог.

За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Деліктне зобов`язання - це зобов`язання, в якому особа, що протиправно і винно заподіяла шкоду особистості громадянина або його майну, зобов`язана її відшкодувати, а потерпілий має право на відшкодування заподіяної шкоди у повному обсязі.

У деліктних цивільних правовідносинах реалізуються зобов`язально-правові засоби захисту абсолютних прав. Потерпілий набуває права вимоги про відшкодування збитків, і він має право пред`явити позов про збитки. Праву потерпілого відповідає обов`язок заподіювача шкоди відшкодувати заподіяну шкоду.

Згідно зі статтею 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. (п. 56 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц)

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись положеннями законодавства, діючого на час виникнення спірних правовідносин, а також ураховуючи межі позовних вимог, суд дійшов висновку щодо правомірності звернення позивача ОСОБА_1 із вимогою про відшкодування відповідачем ОСОБА_2 матеріальної шкоди, яка становить різницю між фактичним розміром шкоди, встановленої судом, і страховою виплатою, тобто в розмірі 37 761,27 грн. (100 650,12 грн. - 62 888,85 грн., з урахуванням франшизи) задля повного відшкодування шкоди, завданої відповідачем ОСОБА_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась у зв`язку із порушенням відповідачем Правил дорожнього руху України, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, - оскільки матеріалами справи встановлено всі складові деліктного зобов`язання як щодо вартості матеріальної шкоди, заподіяної позивачу внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, так і щодо суб`єкта правопорушення, відповідача по справі ОСОБА_2 , та причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями відповідача та завданими позивачу матеріальними збитками.

В частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача інфляційних втрат та 3% річних, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною другою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 Цивільного кодексу України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Отже, у статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. (постанова Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц)

При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі №910/10156/17 (провадження №12-14гс18) вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 1 червня 2016 року у справі №3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

Таким чином, встановивши наявність деліктного зобов`язання відповідача ОСОБА_2 перед позивачем за наслідками вчиненої дорожньо-транспортної пригоди від 13.11.2021 року, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню окрім майнової шкоди у розмірі 37 761,27 грн. також і 3% річних у розмірі 698,00 грн. та інфляційні втрати у розмірі 6 482,69 грн., розраховані за заявлений позивачем період, однак в межах позовних вимог.

Крім того, суд визнає обґрунтованим відшкодування відповідачами на користь позивача в рівних частках витрат, понесених позивачем під час проведення призначеної ухвалою суду судової автотоварознавчої експертизи, в сумі 8 155,44 грн., тобто по 4 077,72 грн. з кожного.

Разом з тим, суд визнає необґрунтованою вимогу про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача витрат на розбирання/збирання автомобіля під час огляду ТЗ в розмірі 980,00 грн., оскільки в межах розгляду даного спору судом прийнято до уваги висновок експерта, складений Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригодипідлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, ураховуючи часткове задоволення позовних вимог майнового характеру, з відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір пропорційно долі задоволених вимог позивача у розмірі 181,39 грн., з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір пропорційно долі задоволених вимог позивача у розмірі 662,95 грн.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу витрати на проведення експертизи.

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України)

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

При розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Згідно пункту 25 постанови Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 зауважено, що: «Судова колегія зазначає, що КАС України (та відповідно, ЦПК України) у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.»

Судом встановлено, що при зверненні з даним позовом до суду ОСОБА_1 та адвокат Олексієнко Михайло Михайлович уклали Договір про надання професійної правничої допомоги № 08/12/21-ЦС від 08.12.2021 року та Додаткову угоду № 1 до цього Договору від 08.12.2021 року, відповідно до умов яких Адвокат взяв на себе зобов`язання надати клієнту необхідну правничу допомогу з метою захисту і представництва прав та законних інтересів замовника в отриманні відшкодування шкоди у зв`язку з ДТП, що мало місце 13.11.2021 року. (а.с. 18 зв.-21)

Відповідно до п. 1, 2, 4 Додаткової угоди, вартість послуг адвоката за отримання постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності, складання заяви про виплату страхового відшкодування. Становить 4 000,00 грн.; вартість послуг адвоката за надання правничих послуг (складання позовної заяви, відповіді на відзив, клопотань та ін.. процесуальних документів) становить 8 500,00 грн.; участь представника в судовому засіданні в межах м. Києва - 2 000,00 грн., якщо судове засідання не відбулось (неявка сторони, перебування судді в нарадчій кімнаті) клієнт сплачує адвокату - 1 000,00 грн.

Згідно меморіального ордеру № ПН24842673 від 08.12.2021 року ОСОБА_1 оплачено на користь адвоката Олексієнка М.М. за послуги правничої допомоги 12 500,00 грн. (а.с. 14 зв.)

Проаналізувавши вищедосліджені докази, ураховуючи домовленість сторін Договору № 08/12/21-ЦС від 08.12.2021 року щодо фіксованої вартості послуг адвоката, суд визнає доведеними витрати позивача на правничу допомогу згідно Договору про надання професійної правничої допомоги № 08/12/21-ЦС від 08.12.2021 року та Додаткової угоди № 1 до цього Договору від 08.12.2021 року на суму 12 500,00 грн. та 2 000,00 грн. за явку адвоката в судові засідання за неявки відповідачів, яка є співмірною сумою щодо обсягу наданих адвокатом послуг та складності розглянутої справи, які підлягають відшкодуванню відповідачами в рівних частинах по 7 250,00 грн. з кожного на користь позивача у порядку розподілу судових витрат та відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 29, 395, 396, 625, 1166, 1167, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди- задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»(Код , м. Київ, вул. Глибочицька, б. 44) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) страхове відшкодування у розмірі 11 019,31 грн., пеню у розмірі 429,06 грн., 3% річних у розмірі 73,14 грн., інфляційні втрати у розмірі 774,97 грн., витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 4 077,72 грн., судовий збір у розмірі 181,39 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 7 250,00 грн., а всього на загальну суму 23 805 (двадцять три тисячі вісімсот п`ять) гривень 59 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду у розмірі 37 761,27 грн., 3% річних у розмірі 698,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 6 482,69 грн., витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 4 077,72 грн., судовий збір у розмірі 662,95 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 7 250,00 грн., а всього на загальну суму 56 932 (п`ятдесят шість тисяч дев`ятсот тридцять дві) гривні 63 копійки.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 22 травня 2023 року.

Суддя: В.І. Галаган