Справа № 308/8034/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Хамник М.М. ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Виконавчий комітет Чопської міської ради Закарпатської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Сідорова Ірина Анатоліївна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Виконавчий комітет Чопської міської ради Закарпатської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

Дослідивши зміст поданої заяви з додатками, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК України), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст.28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК України).

Частина 8 ст. 187 ЦПК України передбачає, що суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Так, судом було здійснено запит до Єдиного демографічного реєстру, щодо встановлення місця проживання відповідача.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №79038 від 18.05.2023 року, ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

У позовній заяві позивачем зазначено, що відповідачка ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , однак жодного доказу, який би підтверджував факт проживання за цією адресою відповідачки, суду не подав.

Процесуальний закон визначає підсудність справ, встановлюючи відповідні правила визначення суду, який має право розглядати справу.

Відповідно до ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом, за винятком позовів, передбачених ст. 28 ЦПК України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місцем перебування фізичної особи є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Місцем проживання фізичної особи є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Реєстрація місця проживання або місця перебування - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Документи, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідка про звернення за захистом в Україні.

Позовна заява не містить обґрунтування щодо підстав звернення до Ужгородського міськрайонного суду за правилами альтернативної чи виключної підсудності, і такий позов повинен пред`являтися за загальними правилами територіальної підсудності відповідно до положень ст.27 ЦПК України.

Статтею 8 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", як одну із засад організації судової влади проголошено право на повноважний суд, що передбачає розгляд справи у суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, та суддею, який визначається згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. Процесуальними кодексами визначаються вимоги до складу суду.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наведене свідчить про те, що дана справа не підсудна Ужгородському міськрайонному суду Закарпатської області.

Відповідно до ч.9 ст.187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Враховуючи викладене та вимоги ч. 1 ст. 27 ЦПК України, оскільки підстав для застосування альтернативної підсудності не вбачається, зважаючи, що місце проживання/перебування відповідача не відноситься до території Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, з метою ефективного захисту порушених прав, свобод та інтересів позивача, дану справу необхідно передати за підсудністю на розгляд до Дніпровського районного суду міста Києва, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, до територіальної юрисдикції (підсудності) якого належить зазначений позов.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п. п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п. п. 40, 41, 42 та ін.).

У відповідності до положень ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Виконавчий комітет Чопської міської ради Закарпатської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, необхідно передати за підсудністю до Турківського районного суду Львівської області.

Керуючись ст. ст. 27, 30, 31,32, 187, 260, 261, 352-354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Виконавчий комітет Чопської міської ради Закарпатської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною разом з додатками надіслати за підсудністю до Турківського районного суду Львівської області (вулиця Молодіжна, 23, Турка, Львівська область, 82500) за підсудністю.

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти діб з моменту винесення ухвали, через Ужгородський міськрайонний суд області

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М. Хамник