Справа № 129/2144/23
Провадження у справі № 2/129/776/2023
У Х В А Л А

"22" листопада 2023 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Дєдова С.М.,

розглянувши у відсутність сторін та їх представників у приміщенні суду в м. Гайсині цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», поданого представником позивача Ляр Дмитром Юрійовичем, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

Встановив:

04.07.2023 р. представником позивача АТ КБ «ПриватБанк» до Гайсинського районного суду подано позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

04.07.2023 р. автоматизованою системою документообігу суду визначено головуючого у справі суддю Гайсинського районного суду Дєдова С.М.

07.07.2023 р. ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області залишено без руху для виправлення недоліків позовну заяву Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», поданого представником позивача Ляр Дмитром Юрійовичем, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

14.07.2023 р. ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні в приміщенні Гайсинського районного суду Вінницької області.

21.08.2023 р. до Гайсинського районного суду Вінницької області надійшла відповідь з Адресно-довідкового відділу УДМС України у Вінницькій області №13/14595 від 10.08.2023 р., з огляду якої вбачається, що зареєстрованим місцем проживання відповідача по цій цивільній справі ОСОБА_1 , є населений пункт село Любомирка Ольгопільської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, вказане село входило до складу Чечельницького району Вінницької області до 19.07.2020 року часу ліквідації вказаного району відповідно до постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів».

Згідно із ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Відповідно до п.3-1. Розділ XІІ Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

Відповідно до статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Суд утворюється, реорганізовується і ліквідовується законом, проект якого вносить до Верховної Ради України Президент України після консультацій з Вищою радою правосуддя.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» також передбачено, що судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Відповідно до статті 19 цього ж Закону суд утворюється і ліквідовується законом.

Проект закону про утворення чи ліквідацію суду вносить до Верховної Ради України Президент України після консультацій з Вищою радою правосуддя.

Місцезнаходження, територіальна юрисдикція і статус суду визначаються з урахуванням принципів територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Підставами для утворення чи ліквідації суду є зміна визначеної цим Законом системи судоустрою, необхідність забезпечення доступності правосуддя, оптимізації видатків державного бюджету або зміна адміністративно-територіального устрою.

Утворення суду може відбуватися шляхом створення нового суду або реорганізації (злиття, поділу) судів.

Наведені норми слід розуміти таким чином, що система судоустрою хоча і будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності, однак на практиці вона не завжди може співпадати з існуючим адміністративно-територіальним поділом держави.

Зміна ж адміністративно-територіального устрою може бути лише підставою для перегляду існуючої системи судоустрою в порядку визначеному Конституцією та законами України.

Таким чином до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

Відповідно до вимог п.1) ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 9 ст. 187 ЦПК України встановлено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно із ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію (Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод) та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку, незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики ЄСПЛ («Coeme and Others проти Бельгії»; «Jorgic проти Німеччини», пункт 64; «Richert проти Польщі», пункт 41; «Lavents проти Латвії», пункт 114; «Gorgiladze проти Грузії», пункт 67; «Kontalexis проти Греції», пункт 38; «Fruni проти Словакії», заява № 8014/07 від 21 червня 2011 року; «Buscarini проти Сан-Маріно», заява № 31657/96; «Posokhov проти Росії», заява №63486/00, п. 39, ECHR 2003-IV від 04.03.2003 року; «Gurov проти Молдови», заява № 36455/02, п. 37-39; «Pandjikidze and Others проти Грузії», пункты 108111) під «судом» розуміється будь-який юрисдикційний орган, що вирішує питання, віднесені до його компетенції на підставі норм права, відповідно до встановленої процедури. Цей орган має бути встановлений законом, а саме:

- суд утворений безпосередньо на підставі закону;

- суд діє в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції;

- суд діє в законному складі.

Під поняттям «суд, встановлений законом» розуміється наступне:

- дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності;

- дотримання правил автоматичного розподілу справ;

- наявність повноважень у судді;

- належний склад суду;

- наявність достатніх повноважень для розгляду певної категорії справ.

Оскільки зареєстрованим місцем проживання відповідача у справі ОСОБА_1 є населений пункт село Любомирка Ольгопільської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, вказане село входило до складу Чечельницького району Вінницької області до 19.07.2020 року часу ліквідації вказаного району відповідно до постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», за результатами отриманої судом інформації встановлено, що ця справа не підсудна Гайсинському районному суду, та за діючими, визначеними ст. 27 ЦПК України, п.3-1. Розділ XІІ Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 125 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» правилами територіальної підсудності (юрисдикції), ця справа є підсудною виключно Чечельницькому районному суду Вінницької області, який на даний час є єдиним повноважним, створеним відповідно до закону («встановленим відповідно до закону») судом для розгляду вказаної справи, а тому суд вважає за необхідне направити в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, цивільну справу №129/2144/23 до Чечельницького районного суду Вінницької області, якому відповідно до територіальної підсудності належить розглядати справу за місцем реєстрації відповідача ОСОБА_1 .

При цьому, судовий розгляд і вирішення цивільного позову неповноважним складом суду і ухвалення ним судового рішення у справі відповідно до п.4) ч.1, п.1) ч.3 ст. 376 ЦПК України є беззаперечною підставою для скасування рішення цього суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 27, 31 ЦПК України,-

Постановив:

Цивільну справу №129/2144/23 за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», поданого представником позивача Ляр Дмитром Юрійовичем, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, передати (надіслати) за підсудністю до Чечельницького районного суду Вінницької області.

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: