Справа № 622/48/22
Провадження № 2-о/529/1/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Петренко Л.Є.

секретаря с/з - Звягольської В.А.

за участю заявниці - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - Золочівська селищна рада Харківської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, -

встановив :

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до Золочівського районного суду Харківської області із заявою в якій просить встановити факт її проживання з нині померлим ОСОБА_3 однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Вказану заяву ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона з 2005 року проживала разом із ОСОБА_3 в м. Харків, а потім з жовтня 2020 року переїхали проживати в будинок по АДРЕСА_1 . Заявниця вказує, що вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, мали один перед одним обов`язки чоловіка та дружини. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Заявниця ОСОБА_1 самостійно здійснила поховання свого цивільного чоловіка.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається, окрім іншого, з житлового будинку та земельної ділянки. Заявниця ОСОБА_1 з метою прийняття спадщини після смерті останнього, звернулась до приватного нотаріуса Золочівського районного нотаріального округу Харківської області Єрмакової Л.С. Однак постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею не подано документів, які підтверджують факт її належності до будь-якої з черг спадкування. Вказані обставини і слугували підставою для звернення заявниці ОСОБА_1 з даною заявою до суду.

26.01.2022 ухвалою судді Золочівського районного суду Харківської області заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків такої.

16.02.2022 ухвалою судді Золочівського районного суду Харківської області відкрито провадження по справі.

Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду В.Князєва від 14.03.2022, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ Золочівського районного суду Харківської області на Диканський районний суд Полтавської області.

14.09.2022 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи, головуючим суддею визначено суддю Пашнєва В.Г.

23.09.2022 суддею Пашнєвим В.Г. вказану справу прийнято до свого провадження та розгляд справи призначено до судового засідання в порядку окремого провадження, яке неодноразово відкладалося.

20.01.2023 розпорядженням керівника апарату Диканського районного суду призначено повторний автоматизований розподіл вказаної справи у зв`язку з достроковим припиненням відрядження та своїх трудових відносин з Диканським районним судом суддею Пашнєвим В.Г.

20.01.2023 згідно з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Петренко Л.Є.

23.09.2022 вказану заяву прийнято до провадження та призначено справу до судового розгляду.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала свою заяву з підстав викладених у ній та просила її задовольнити встановивши факт її проживання з нині померлим ОСОБА_3 як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу. Вказала, що вона стала проживала з ОСОБА_3 з червня 2009 року, після того, як померла його дружина. Вони мали взаємні обов`язки один перед одним як подружжя, мали спільний бюджет та побут. Після смерті чоловіка вона здійснила його поховання та сплатила всі борги. Дітей у ОСОБА_3 не було, а його рідна сестра померла.

Також пояснила суду, що спочатку вони разом проживали у м. Харкові, а після того, як ОСОБА_4 пішов на пенсію, то продав квартиру у місті і придбав будинок у с. Довжик Богодухівського району Харківської області, де з листопада 2020 року вони і проживали аж до смерті останнього.

Разом з тим вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, однак такий був розірваний у 2008 році.

Представник заінтересованої особи Золочівської селищної ради Харківської області, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, при цьому вказали, що при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення заявниці, покази свідків, дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення із наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується належно завіреною копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

На момент смерті ОСОБА_3 був вдівцем. Його дружина ОСОБА_5 , з якою 09.09.2006 був зареєстрований шлюб (а.с. 79-82), померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с. 182).

Як вбачається з копії паспорта заявниці, 12.02.2008 шлюб між заявницею та ОСОБА_6 розірвано

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона була знайома з нині померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , які проживали спочатку у АДРЕСА_2 , де свідок ОСОБА_7 працювала двірником, а у 2020 році поїхали з міста. Вказаних осіб, вона знала як подружжя, вони постійно були разом, діти з ними не проживали та таких не бачила з ними.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 вказала, що заявницю ОСОБА_1 вона знає давно. ОСОБА_1 познайомилась з нині померлим ОСОБА_9 приблизно у 2005 році, а почала проживати з ним після смерті його дружини. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживали в АДРЕСА_2 , вели спільне господарство, та жили як подружжя. В подальшому, останні придбали будинок в селі де і проживали до смерті ОСОБА_3 .. Дітей у ОСОБА_3 не було, він сам про це казав свідку по справі.

Після смерті ОСОБА_3 заявниця ОСОБА_1 з метою прийняття спадщини звернулася до приватного нотаріуса Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області Єрмакової Л.С., однак отримала відмову у зв`язку з відсутність доказів її родинних чи інших відносин і спадкодавцем, тобто заявниця не надала нотаріусу документи, які підтверджують факт її належності до будь-якої з черг спадкування (а.с. 4, 5).

Згідно до п. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні взаємні права та обов`язки.

Згідно із ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну "сімейне життя", вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі "Ельсхольц проти Німеччини" суд визначив, що "поняття сім"ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші "сімейні" de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом".

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати наявність у сукупності ознак, що притаманні наведеному визначенню. При цьому, слід зауважити, що таке проживання не є підставою для виникнення у чоловіка і жінки прав та обов`язків подружжя (ч. 2 ст. 21 СК України). Отже, чоловік і жінка, які спільно проживають без шлюбу, можуть складати сім`ю, але статусу подружжя не набувають.

Згідно із п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Також Верховний Суд України у своєму листі від 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначив, що доводити такий факт слід документами та доказами того, що між заявником та іншою особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні відносини - свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного з "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Слід зазначити, що згідно правових позицій Касаційний цивільний суд Верховного Суду у справах № 643/6799/17-ц, № 522/25049/16-ц проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов"язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Отже із наведеного випливає, що для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Разом із тим, для підтвердження проживання однією сім`єю необхідно підтвердити факт спільного проживання, ведення спільного господарства зі спадкодавцями, наявність спільного бюджету, піклування та підтримку один одного морально і матеріально не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Як вбачається з довідки № 14-01-06-29 Довжицького старостинського округу Золочівської селищної ради Богодухівського району Харківської області, що нині померлий ОСОБА_3 , до дня своєї смерті проживав по АДРЕСА_1 . За вказаною адресою також проживала без реєстрації ОСОБА_1 заявниця по справі (а.с.143).

Судом також було встановлено, що заявник ОСОБА_1 , яка проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 вела спільне господарство, фактично виконували права та обов`язки подружжя.

Разом з тим, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 заведена на підставі заяви самої заявниці ОСОБА_1 , як спадкоємиці за заповітом так і спадкоємиці за законом. Інші особи із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про те, що заявницею ОСОБА_1 доведений належними і допустимими доказами факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з червня 2009 року по 02 лютого 2021 року, оскільки встановлено факт ведення ними спільного господарства, наявність взаємних прав і обов`язків, що свідчить про те, що між ними склались та мали місце протягом більш п`яти років усталені відносини, які притаманні подружжю і є такими, з якими закон пов`язує правовий статус жінки та чоловіка, які проживають у фактичних шлюбних відносинах.

Разом з тим, слід врахувати те, що заявниця ОСОБА_1 просить суд встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки з 2005 року, однак сама перебувала у зареєстрованому шлюбі до 2008 року, а нині померлий ОСОБА_3 перебував у такому до смерті своєї дружини ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . При цьому, свідки у справі вказали, що остання та нині померлий ОСОБА_3 почали проживати як чоловік та жінка після смерті його дружини, а сама заявниця вказала, що вона почала проживати з чоловіком у фактичних шлюбних відносинах з червня 2009 року.

Таким чином, суд, проаналізувавши все в сукупності докази, прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, а саме встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з червня 2009 року по день смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. 263-265, 293-294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у період з червня 2009 року по 02 лютого 2021 року.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 18.05.2023

Головуюча Л.Є. Петренко