Справа № 347/790/23
Провадження № 2/347/283/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кіцули Ю. С.,

за участю:

секретаря Мошулі Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування (виконавчий комітет Яблунівської селищної ради) до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в

Стислий виклад позицій позивача, та заперечень відповідача.

22.03.2023 року Органу опіки та піклування (виконавчий комітет Яблунівської селищної ради) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав. Заява обґрунтована тим, що у 2004 році з ОСОБА_1 одружилася з ОСОБА_2 , у шлюбі народилися діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В 2010 році шлюб між подружжям ОСОБА_5 був розірваний, неповнолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишилися на вихованні біля матері. У 2012 році рішенням Косівського районного суду було змінено місце проживання неповнолітніх дітей та залишено їх на проживанні та вихованні з батьком. У вихованні дітей ОСОБА_2 допомагала його матір, однак з часом він почав зловживати алкоголем, мав проблеми з працевлаштуванням, про дітей не дбав і турботу про дітей взяла на себе бабуся ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_3 бабуся ОСОБА_7 померла. На час смерті ОСОБА_7 , батько дітей систематично зловживав алкоголем, роботи не мав, фінансово дітей не забезпечував, постійно конфліктував із старшою дочкою ОСОБА_8 , яка виконувала всю хатню роботу та доглядала за сестрою ОСОБА_9 .

Мати ОСОБА_1 після розлучення, проживала із співжителем в тому ж селі і на тій же вулиці що і діти: АДРЕСА_1 . Зі слів дітей, з часу зміни їх місця проживання, мати не приймала участі у їх вихованні, фінансово їх не підтримувала, не цікавилася їхнім життям, навчанням. Після смерті ОСОБА_7 , мати, ОСОБА_1 , намагалася налагодити відносини з дітьми, але практично всі розмови закінчувалися конфліктами, діти часто бачили ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Постійної роботи відповідач не мала, заробляла кошти збираючи гриби, чорниці, тимчасовими підробітками у людей. У травні 2022 року на Великодні свята відповідач запросила дітей до себе у гості, але цей візит, як і попередні, закінчився конфліктом, діти: ОСОБА_9 і ОСОБА_8 остаточно розірвали стосунки із матір`ю.

З липня 2021 року діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 поставлені на облік, як діти які перебувають у складних життєвих обставинах служби у справах дітей Яблунівської селищної ради. Щоб усунути негативні обставини проводилися бесіди щодо ухилення від виконання батьківських обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, як з батьком так і з матір`ю. Однак жодного результату такі бесіди не мали. Спілкування в батьків з дітьми не налагоджувалося.

У 2022 році з початком війни в Україні ОСОБА_2 у вересні був призваний до лав збройних сил України, а ІНФОРМАЦІЯ_6 вчинив самогубство. В цей тяжкий період мати ОСОБА_1 до дітей не приходила, нічим не допомагала, похованням ОСОБА_2 займався брат ОСОБА_10 , підтримував своїх племінниць, як фінансово так і морально ще після смерті бабусі дітей ОСОБА_7 .

На даний час, ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , призваний до лав ЗСУ. Він одружений, дітей у шлюбі не має, хоче опікуватися племінницями. 13.02.2023 року ОСОБА_10 зустрівся із матір`ю дітей, ОСОБА_1 , щоб обговорити питання подальшої долі дітей, але мати заявила, що не буде приймати участі у житті дітей і якщо він хоче ними опікуватися, то вона не заперечує, щоб її позбавили батьківських прав і надала письмову згоду.

У зв`язку з вищенаведеним представник позивача просила задовольнити позов та позбавити ОСОБА_1 батьківських прав, відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначити їхнім піклувальником ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Проте, 02.05.2023 року на адресу суду надійшла письмова заява, в якій відповідач визнала позовні вимоги в повному обсязі (а.с.41, 44).

Заяви, та клопотання учасників справи.

Представник позивач в судове засідання не з`явився, однак просив проводити розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій позов визнала повністю (а.с. 44).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 23.03.2023 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк 10 днів для виправлення недоліків.

Ухвалою суду від 31.03.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 28.04.2023 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду на 10.05.2023 року.

10.05.2023 року розгляд справи було відкладено через зайнятість судді у розгляді іншої справи.

Судом також було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі № 347/790/23 відповідача ОСОБА_1 (а.с. 29, 39).

У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України судом проведено розгляд справи у відсутності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приймаючи до уваги, що відповідачем подано заяву про визнання позову і таке визнання, на думку суду, не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб судом встановлено наступне.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що згідно копій свідоцтв про народження ОСОБА_2 та ОСОБА_11 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4-5).

Відповідно до копії рішення Косівського районного суду від 02.11.2010 року, шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_2 , зареєстрований в виконкомі Ковалівської сільської ради, Коломийського району Івано- Франківської області був розірваний. Неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було залишено на вихованні матері ОСОБА_11 (а.с. 6).

Згідно копії рішення Косівського районного суду від 04.10.2012 року, місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було змінено на користь батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 7-8).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 09.02.2023 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в віці 39 років, місце смерті с. Люча, Косівський район Івано- Франківська область (а.с. 9).

Згідно копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб № 81 від 20.03.2023 року, виданої ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (заявник) та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (племінниці) (а.с. 10).

Відповідно до Акту обстеження умов проживання, ОСОБА_10 з дітьми проживає за адресою АДРЕСА_1 в одноповерховому житловому будинку, який складається з 2-х кімнат. В кімнаті де проживають діти - чисто, тепло (є конвектор), кожна з дівчат має своє спальне місце, в кімнаті є журнальний столик де діти виконують домашні завдання, є продукти харчування, приготовлена їжа. В окремій прибудові проживає колишній співмешканець бабусі ОСОБА_12 , який дивиться за дітьми та допомагає по господарству (доглядає корову). ОСОБА_10 та його дружина допомагають дітям фінансово та особисто (купують їжу, продукти та особисті речі). Зі слів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діти хочуть, що ними опікувався та допомагав їхній дядько ОСОБА_10 (а.с. 11).

Згідно копії наказу Яблунівської селищної ради № 2 від 01.07.2021 року, дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах служби у справах дітей Яблунівської селищної ради (а.с. 12-13).

Відповідно до копії заяви від 13.02.2023 року, ОСОБА_10 звернувся до Яблунівської селищної ради про розгляд питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . У заяві ОСОБА_10 зазначив, що хоче опікуватися дітьми (а.с. 14).

Згідно копії заяви від 13.02.2023 року, матір дітей ОСОБА_1 не заперечила, щодо позбавлення її батьківських прав (а.с. 17).

Відповідно до характеристики № 45 від 20.03.2023 року виданої Яблунівської селищною радою, щодо ОСОБА_1 , встановлено, що остання ІНФОРМАЦІЯ_7 з 2004 року практично проживає в с. Люча, Косівського району Івано- Франківської області. З 2004 по 2010 рік перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , за час шлюбу народилося двоє дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Вихованням та матеріальним забезпеченням батьки практично не займались, зловживали спиртними напоями, вихованням дітей займалася їхня бабуся ОСОБА_7 1963 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 . Значну допомогу в матеріальному забезпеченні надавав дядько ОСОБА_10 1986 р.н., мати дітей ОСОБА_1 після розірвання шлюбу перебувала у новому шлюбі з ОСОБА_13 та проживала в його будинку. Хоча проживала поряд по господарству з дітьми, родинні стосунки не підтримувала, їхнім матеріальним забезпеченням не займалася. ОСОБА_1 на даний час ніде не працює, продовжує зловживати спиртними напоями (а.с. 18).

Згідно копії довідки про неотримання аліментів № 26 від 24.01.2022 р., встановлено, що ОСОБА_10 не отримував аліментів від ОСОБА_11 за період з 01.07.2021 р. по 31.12.2021 р. згідно виконавчого листа № 347/1297/13-ц від 29.08.2013 р. (а.с. 19).

Згідно висновку служби у справах дітей Яблунівської селищної ради Косівського району, Івано-Франківської області, комісія вважала за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_14 відносно її неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також комісія вважала, за доцільне призначити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 піклувальником неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.46-47).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітніх дітей.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України "Про охорону дитинства").

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

При вирішенні такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах: від 29 квітня 2020 року у справі N 522/10703/18 (провадження N 61-4014св20), від 13 квітня 2020 року у справі N 760/468/18 (провадження N 61-8883св19), від 11 березня 2020 року у справі N 638/16622/17 (провадження N 61-13752св19), від 23 грудня 2020 року у справі N 522/21914/14 (провадження N 61-8179св19).

Пунктами 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше) є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Отже, законом визначено, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо та є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

За положенням частини шостої статі 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Вказаний висновок має рекомендаційний характер.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Згідно копій свідоцтва про народження, ОСОБА_2 та ОСОБА_11 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4-5).

Батько дітей ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Люча, Косівського району Івано- Франківської області. Мати ОСОБА_15 не займається доглядом, вихованням, матеріальним та духовним забезпеченням за дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

На даний час діти проживають з дядьком ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_1 . Відповідно до доданих до справи доказів, ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 надавав дітям матеріальну підтримку ще й за життя бабусі дітей ОСОБА_7 та й після її смерті. При спілкуванні, службою у справах дітей Яблунівської селищної ради, з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , останні повідомили, що бажають, щоб ОСОБА_10 займався піклуванням ними.

Відповідно до висновку служби у справах дітей Яблунівської селищної ради Косівського району, Івано-Франківської області, комісія вважала за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно її неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також комісія вважала, за доцільне призначити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 піклувальником неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.46-47).

Одночасно суду звертає увагу, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на час розгляду справи набула повноліття, а отже в силу вимог ст.164 СК України, позов в цій частині не підлягає до задоволення.

Аналізуючи наведені факти та обставини, суд встановив, що ОСОБА_1 ухиляється від виховання своїх дітей та виконання своїх обов`язків. Не цікавиться життям дітей, не телефонує, не підтримує родинні зв`язки та не приймає участь у їх вихованні.

Суд також враховує письмову заяву ОСОБА_1 в якій вона повністю визнала позовні вимоги, та ствердила, що наслідки позбавлення батьківських прав їй відомі.

Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить переконання, що обставини, на які посилається позивач у своєму позові, є достовірними та такими, що не викликають у суду сумніву, а отже, відповідачем порушено право її дітей на рівень життя, достатній для їх фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, яке гарантоване ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" і яке підлягає захисту на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України шляхом позбавлення її, як матері батьківських прав відносно однієї дитини ОСОБА_4 , оскільки вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню, що в свою чергу не буде суперечити інтересам дитини.

Одночасно суд роз`яснює відповідачу ОСОБА_1 її право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, за наявності підстав передбачених частинами 3 - 5 ст. 169 СК України.

Так, згідно ч.4 ст.60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ч.1, 2 ст.244 СК України піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа, при призначенні якої органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

З урахуванням того, що батько дитини помер, а мати не бажає приймати участь у вихованні дитини, при цьому неповнолітня ОСОБА_4 є рідною племінницею дядька ОСОБА_10 , і судом не встановлено перешкод для призначення ОСОБА_10 піклувальником дитини, суд доходить до висновку, що слід встановити піклування над неповнолітньою ОСОБА_4 призначивши її піклувальником дядька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . .

На підставі Конституції України, Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 19, 150, 155, 164, 166, 171, 244 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Позов Органу опіки та піклування (виконавчий комітет Яблунівської селищної ради) (78621, смт. Яблунів, вул. І. Франка, 57, Косівського району Івано- Франківської області, ) до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий) про позбавлення батьківських прав - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити піклування над неповнолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та призначити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 піклувальником над неповнолітньою племінницею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 19.05.2023 року.

Суддя Ю. С. Кіцула