печерський районний суд міста києва
Справа № 204/972/22-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2023 р. Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

секретар судового засідання Звонарьова В.О.,

справа № 204/972/22-ц

учасники справи

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження заяву представника позивача Головашич Юлії Олександрівни про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення витрат на правничу допомогу,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 28.06.2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів задоволено, стягнуто з АТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 суми грошових вкладів у розмірі 8 800 грн. 73 коп., проценти за період з 5 вересня 2020 року по 27 червня 2023 року у розмірі 3 162 грн. 33 коп., що разом складає 11 963 грн. 06 коп., стягнуто з АТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 992 грн. 40 коп. судового збору.

Проте, судом не вирішене питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, у зв`язку з чим 14.07.2023 року представник позивача Головашич Ю.О. подала до суду заяву про вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн.

26.07.2023 року від представника відповідача Литвина А.В. до суду надійшли письмові заперечення (т. 1 а.с. 245-245в), відповідно до яких просив відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення витрат на правничу допомогу, посилаючись на порушення позивачем вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а саме не надано до закінчення судових дебатів у справі доказів понесення ним витрат на професійну правничу допомогу, а також відповідної заяви про їх відшкодування. Крім того, надані представником позивача копії квитанцій про здійснення ОСОБА_1 оплати гонорару адвоката не відповідають вимогам щодо оформлення касових документів згідно з п.п. 23, 25 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, що затверджене постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 року № 148.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, у зв`язку з його перебуванням на лікарняному.

Представник відповідача заперечив проти задоволення про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, дійшов наступного висновку.

Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами (ч. 1, ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

При цьому, за приписами ч. 1, ч. 3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 28.06.2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів задоволено, стягнуто з АТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 суми грошових вкладів у розмірі 8 800 грн. 73 коп., проценти за період з 5 вересня 2020 року по 27 червня 2023 року у розмірі 3 162 грн. 33 коп., що разом складає 11 963 грн. 06 коп., стягнуто з АТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 992 грн. 40 коп. судового збору.

Заява про ухвалення додаткового рішення подана до суду представником позивача згідно з штемпелем на поштовому конверті, 14.07.2023 року, до якої додано копії додаткової угоди від 01.02.2022 № 1 до договору про надання правничої допомоги від 01.02.2022, квитанції від 01.02.2022 № 1 про оплату авансового платежу (гонорару), квитанції від 10.07.2023 № 2 про оплату гонорару, акту наданих послуг від 10.07.2023.

Відповідно до п. 4.2 договору про надання правничої допомоги від 01.02.2022, укладеного між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Головашич Ю.О., за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар, передбачений в додатковій угоді, що є невід`ємною частиною даного договору.

Тобто, розмір оплати позивачем послуг адвоката та порядок її здійснення визначався саме додатковою угодою від 01.02.2022 № 1, копії якої не було надано позивачем суду до засідання 28.06.2023 року, коли відбулись судові дебати у даній справі.

Таким чином, позивачем подано докази понесення судових витрат з пропуском строку, встановленого частиною 8статті 141 ЦПК України.

Відповідно до ст. 120, 121 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Ст. 123 ЦПК України вказує на те, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Статтею 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Згідно з ч. 3 ст. 127 ЦПК України, якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Положення вказаної статті мають імперативний характер та зобов`язують суд залишити без розгляду заяву про розподіл судових витрат по справі, подану після визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України граничного строку для її подання.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду ухвалене 28.06.2023 року, тобто останнім днем звернення сторони позивача до суду із заявою в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України є 03.07.2023 року. Однак із заявою про ухвалення додаткового рішення суду представник позивача звернувся до суду 14.07.2023 року.

Таким чином, представником позивача пропущено п`ятиденний строк подачі заяви про ухвалення додаткового рішення, що є підставою для залишення заяви без розгляду.

При цьому, питання про поновлення пропущеного строку позивач не ставить та про поважність причин пропуску вказаного строку не вказує.

Керуючись ст. 137, 138, 141, 270 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача Головашич Юлії Олександрівни про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення витрат на правничу допомогу - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Батрин