Справа № 202/6825/23
Провадження № 2/202/1774/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

18 травня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Мачуського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований 18 червня 1988 року кіровським відділом РАЦС м. Дніпропетровська, актовий запис № 415. Від шлюбних відносин сторони не мають спільних неповнолітніх дітей. . Сімейне життя з відповідачем не склалось, сторони втратили почуття любові та взаємної поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з 2020 року. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюб має формальний характер та його подальше збереження позивач вважає неможливим.

Враховуючи наведене, позивач просить: розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем; залишити позивачу прізвище « ОСОБА_3 »; судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 09 травня 2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач у судове засідання не з`явилась. В матеріалах справи наявна заява представника позивача адвоката Мисечко К.О. про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява в якій відповідач зазначив, що просить розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований 18 червня 1988 року кіровським відділом РАЦС м. Дніпропетровська, актовий запис № 415, що підтверджується належним чином завіреною копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 18 червня 1988 року кіровським відділом РАЦС м. Дніпропетровська.

Від шлюбу сторони не мають спільних неповнолітніх дітей.

Сімейне життя позивача з відповідачем не склалось, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу.

Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати.

Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи позицію позивача, після розірвання шлюбу, у відповідності до вимог статті 113 Сімейного кодексу України, залишити їй прізвище « ОСОБА_3 ».

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд покладає понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 гривень на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10,81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), зареєстрований 18 червня 1988 року кіровським відділом РАЦС м. Дніпропетровська, актовий запис № 415 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1073,60 гривень.

Копію рішення направити до Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Мачуський