У Х В А Л А

Справа № 2-н-147/2008

Провадження № 4-с/126/6/2023

"18" травня 2023 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь скаргу Кредитної спілки "Альянс Україна" на постанову старшого державного виконавця Бершадського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Варгоцького А.І. про закінчення виконавчого провадження ,

ВСТАНОВИВ:

Кредитна спілка "Альянс України" звернулася в суд з даною скаргою, в якій просить визнати дії старшого державного Бершадського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Варгоцького А.І. , щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 04.04.2023 року ВП № 22164121, без встановлення правонаступників боржника, неправомірними; скасувати постанову ВП № 22164121 від 04.04.2023 року старшого державного Бершадського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Варгоцького А.І. «Про закінчення виконавчого провадження» та зобов`язати старшого державного Бершадського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Варгоцького А.І. вчинити всі можливі дії для встановлення правонаступників ОСОБА_1 , про що повідомити стягувача .

Скарга мотивована тим, що 04 квітня 2023 року старший державний виконавець Бершадського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Варгоцький А.І. при примусовому виконанні судового наказу №2-н-147/2008 виданого Бершадським районним судом Вінницької області 05.11.2008 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Альянс Україна» боргу в сумі 35345 гри. 18 коп, та судових витрат 191,73 гри, виніс постанову ВП № 22164121 про закінчення виконавчого провадження на підставі п.3 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». В оскаржуваній постанові державний виконавець зазначив підстави закінчення п. 3 ч. 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто смерть боржника.

Вважають дану постанову незаконною, оскільки дані правовідносини допускають правонаступництво,однак, державним виконавцем не вжито жодних заходів по встановленню кола спадкоємців (правонаступників) боржника, чим позбавлено стягувача можливості реалізувати своє право на примусове виконання судового рішення. Державний виконавець мав змогу щодо правонаступників отримати інформацію, скориставшись своїм правом, передбаченим ч. З ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», КС «Альянс Україна» не має можливості встановити правонаступника боржника з огляду на ст. 8 Закону України «Про нотаріат».

Начальник Бершадського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) С. Красиленко подав відзив на скаргу, в якому вказав, що на виконанні у відділі перебував судовий наказ № 2-н-147 виданий Бершадським районним судом 05.11.2008 про стягнення 35536,91 грн боргу з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки "Альянс Україна". Так як у боржника було відсутнє майно та інші доходи на які можливо звернути стягнення, окрім пенсії , на адресу ГУ ПФУ у Вінницькій області було направлено постанову про звернення стягнення із заробітної плати,пенсії,стипендії та інших доходів боржника. Однак 29.03.2023 року на адресу відділу надійшла інформація про припинення стягнення в зв`язку із смертю боржника. На підставі цього 04.04.2023 року була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження згідно п.3 ч.1 ст.39 Закону України

«Про виконавче провадження».Згідно ст..15 ч.5 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Але на адресу відділу заяв від скаржника не надходило. Вважає, що державним виконавцем не було позбавлено стягувача можливості реалізувати своє право на примусове виконання рішення. З огляду на викладене просив в задоволенні скарги відмовити.

Представник Кредитної спілки "Альянс Україна" Солдатова Н.І. надала до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника спілки та просила скаргу задовольнити.

Головний державний виконавець Варгоцький А.І надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, просив у задоволенні скарги відмовити.

Суд, беручи до уваги заяви сторін про розгляд справи без їхньої участі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

За змістом ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

В силу ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону та пункту 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень (далі Інструкції) під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (п.3 ч.3 ст. 18 Закону).

Згідно з абзацом другим пункту 1 розділу II Інструкції виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

У відповідності до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з вимогами п.5 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, у тому числі, у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.

У свою чергу частиною п`ятою статті 15 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа, мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У силу пунктів 12, 13 Інструкції у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувану чи до суду.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом .

Згідно з п.3 ч. 1 та 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Закінчення виконавчого провадження без належних правових підстав грубо порушує права стягувача на неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі виконання судового рішення.

Із зазначеного нормативного регулювання випливає, що дотримуючись засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності виконавчого провадження, його гласності та відкритості, виконавець зобов`язаний вживати передбачених чинним законодавством заходів щодо примусового виконання рішень, належного вчинення виконавчих дій.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Бершадському відділі державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 22164121 із примусового виконання судовий наказ № 2-н-147 виданий Бершадським районним судом 05.11.2008 про стягнення 35536,91 грн боргу з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки "Альянс Україна".

У ході примусового виконання рішення державним виконавцем встановлено, що боржник ОСОБА_1 помер.

04.04.2023 старшим державним виконавцем Бершадського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Варгоцьким А.І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, на підставі п.3 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку зі смертю боржника.

Згідно з ч.1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється з смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконано іншою особою.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1282ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні.

Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що обов`язок спадкодавця щодо сплати заборгованості, присудженої судом (кредиторові) із спадкодавця за його життя, не припиняється внаслідок смерті боржника і переходить до його спадкоємців (справа № 2-2697/11 від 23.01.2019).

Таким чином, спірні правовідносини допускають правонаступництво, оскільки не пов`язані з особистими немайновими правами особи.

Отримавши дані про смерть фізичної особи - сторони виконавчого провадження, виконавець має отримати підтвердження чи спростування таких даних, звернувшись відповідно до пункту 3 частини третьої статті 18 Закону із запитом до органу державної реєстрації актів цивільного стану згідно з компетенцією останнього, визначеного Законом України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дасть змогу виконавцеві з`ясувати, які особи як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження зверталися за отриманням спадщини та що саме ними було успадковано згідно зі свідоцтвом про право на спадщину.

Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження.

Смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання обов`язків такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва (Постанова Верховного Суду № 916/617/17 від 03.11.2020р.).

Водночас матеріали справи не містять відомостей щодо звернення державного виконавця до компетентних органів/осіб (нотаріальної контори) для отримання інформації про заведення спадкової справи після смерті боржника ОСОБА_1 .

Отже, державним виконавцем не вчинено дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження її спадкоємцем.

Враховуючи зазначене вище, оскільки дані спірні правовідносини допускають правонаступництво, так як є зобов`язанням зі сплати грошових коштів, державним виконавцем не вчинено дій щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну померлого боржника, як сторони виконавчого провадження, її спадкоємцями, не вчинено дій щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, а передчасно видано постанову про закриття виконавчого провадження, тому суд приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1,12,18,15,39, Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст.259,450,451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Кредитної спілки "Альянс Україна" на постанову старшого державного виконавця Бершадського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Варгоцького А.І. про закінчення виконавчого провадження задовольнити.

Визнати дії старшого державного Бершадського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Варгоцького А.І., щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 04.04.2023 року ВП № 22164121, без встановлення правонаступників боржника, неправомірними.

Скасувати постанову ВП № 22164121 від 04.04.2023 року старшого державного Бершадського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Варгоцького А.І. «Про закінчення виконавчого провадження».

Зобов`язати старшого державного Бершадського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Варгоцького А.І. вчинити всі можливі дії для встановлення правонаступників ОСОБА_1 , про що повідомити стягувача .

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В. І. Губко