Справа № 357/8580/22
Провадження № 2/364/46/23
18.05.2023, Володарський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Моргун Г. Л.,
за участю секретаря судового засідання Сіваченко Л.В.,
представник позивача : адвокат Лисенко Дмитро Вячеславович ( РНОКПП НОМЕР_2 , № свідоцтва 9359/10, дата видачі 31/7/2020, адреса: АДРЕСА_1 , e-mail : ІНФОРМАЦІЯ_1 , № тел.: НОМЕР_3 )
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3 , № тел.: НОМЕР_5 ),
ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3 , № тел.: НОМЕР_5 )
про солідарне стягнення простроченої заборгованості за договором фінансового лізингу,
22.09.2022 до Білоцерківського районного суду Київської області надійшла названа позовна заява. 15.11.2022 справу № 357/8580/22 направлено за підсудністю до Володарського районного суду Київської області.
02.01.2023 до Володарського районного суду Київської області надійшла вказана позовна заява, у якій позивач зазначає, що 18.12.2019 між ОСОБА_1 та ТОВ «Авентус Лізинг» було укладено договір фінансового лізингу № КВ-181219/467, зі строком лізингу до 18.06.2022.
За умовами договору фінансового лізингу ТОВ «Авентус Лізинг» придбав транспортний засіб - автомобіль марки «Опель Зафіра» (« Opel Zafira») бувший у використанні, 2010 року випуску, номер шасі (кузову) НОМЕР_7 та передав у користування відповідачу на підставі Акту приймання-передачі від 18.12.2019. Натомість належного виконання за цим договором позивач не отримав. Відповідач, отримавши автомобіль у користування, сплатив лише авансовий платіж, а з лютого 2022 року припинив виконувати зобов`язання по оплаті. Окрім того в забезпечення виконання зобов`язання за договором лізингу укладено договір поруки з ОСОБА_2 , який на рівні з ОСОБА_1 несе фінансову відподальність за договором лізінгу.
Представник позивача , посилаючись на зазначені обставини та на ст. ст. 11, 526, 530, 549, 550, 625, 691, 692 ЦК України, ст. 20 Закону України « Про фінансовий лізинг», просить суд:
- вирішити питання про відшкодування понесених судових витрат.
Ухвалою суду від 21.02.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 21.03.2023.
21.03.2023 розгляд справи не відбувся. Суд відклав судове засідання на 21.04.2023, у зв`язку з неповідомленням відповідачів про відкриття провадження у справі та про час і місце розгляду справи (а.с. 96, 97). Направленні на їх адреси поштові відправлення повернулися з відміткою
21.04.2023 позивач належним чином повідомлений про розгляд справи ( а.с. 94, 95, 106, 107). Відповідачі повідомлені шляхом направлення на адресу їхнього місця реєстрації поштових повідомлень та розміщення відповідних оголошень на офіційному сайті Володарського райсуду Київської області ( а.с. 104, 105) . Суд відклав розгляд справи на 18.05.2023, надавши можливість відповідачам скористатися своїм правом на подання відзиву, щодо вимог ТОВ «Авентус Лізінг».
Позивач та його представник належним чином повідомленні про час та місце розгляду справи ( а.с. 110, 111).
Відповідачі повідомлені про відкриття провадження та час і місце розгляду справи. Суд доклав всіх необхідних заходів для їх належного повідомлення про перебування цієї справи у провадженні суду, направляючи на зазначену у позові адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ухвалу про відкриття провадження та повідомлення про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення поштової кореспонденції за адресами їх місця реєстрації, але поштові конверти, повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» ( а.с. 112, 113). Відповідно до положень ч. 10 ст. 130 ЦПК України , керуючись ч.ч. 11, 12 ст. 128 ЦПК України відповідачів повідомлено належним чином через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (частина десята статті 187 ЦПК України) про відкриття провадження у справі та про час і місце розгляду справи ( а.с. 102, 103, 108, 109).
Відповідачі своїм правом не скористалися та відзив на позов не подали.
Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.
Суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи.
Судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.
Ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позицію позивача викладену у позовній заяві, за відсутності відзиву відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань.
Матеріали справи вказують, що 18 грудня 2019 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Авентус Лізинг» було укладено договір фінансового лізингу № КВ-181219/467 (а.с. 14-23).
Позивачем було придбано об`єкт лізингу, а саме: автомобіль марки «Опель Зафіра» («Opel Zafira») бувший у використанні, 2010 року випуску, номер шасі (кузову) НОМЕР_7 .
10.07.2020 сторони уклали додаткову угоду до договору фінансового лізингу № КВ-181219/467 від 18.12.2019 ( а.с.29-30) та 13.05.2021 додаткову угоду № 2 ( а.с.31).
В забезпечення договору фінансового лізингу № КВ-181219/467 було укладено договір поруки, між ОСОБА_2 та ТОВ «Авентус Лізинг» 18.12.2019 ( а.с. 44-45).
Згідно п. 1.1. Загальних умов Договору, лізингодавець (позивач) набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу в платне володіння та користування із правом викупу транспортний засіб, найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість та інші суттєві умови користування зазначаються у даному договору, а лізингоодержувач (відповідач) зобов`язався прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору.
З матеріалів справи вбачається, що позивач своєчасно, належним чином та в повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором: придбав предмет лізингу та передав його у користування відповідачу на підставі Акту приймання-передачі об`єкта лізингу за договором фінансового лізингу № КВ-181219/467 (а.с. 25). Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу вказує, що «Опель Зафіра» (« Opel Zafira») бувший у використанні, 2010 року випуску, номер шасі (кузову) НОМЕР_7 (серія НОМЕР_8 ), власником автомобіля є ТОВ «Авентус Лізинг» (а.с. 24).
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Статтею 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг», відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положенням Цивільного кодексу України про лізинг, найм, (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються Законом України «Про фінансовий лізинг».
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За приписами ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
В силу ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За правилом ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.
При цьому, ч. 2 ст. 16 вищевказаного Закону, передбачає саме структуру сплати, а не механізм та порядок їх виплат. Так, лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.
З наявних у справі доказів вбачається, що ОСОБА_1 порушила взяті на себе зобов`язання щодо сплати лізингових платежів.
Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України).
Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі, якщо таке право встановлено договором або законом, договір є розірваним.
Згідно із ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання припиняються. Наслідком відмови від договору є одночасно відмова як від прав за цим правочином так і від зобов`язань, у зв`язку із чим Лізингодавець втрачає право на отримання лізингових платежів в частині вартості предмета лізингу, а також в нього відсутній обов`язок передання предмета лізингу у власність Відповідача.
При цьому, лізингоодержувач зобов`язаний сплатити лізингодавцю усі платежі за договором, належні до сплати згідно з графіком платежів та несплачені: витрати, понесені лізингодавцем у зв`язку з виконанням договору (у тому числі у зв`язку з вилученням/поверненням предмета лізингу, транспортуванням, тощо); передбачені договором або чинним законодавством України штрафні санкції.
На час звернення до суду з даним позовом, відповідач не виконав вимоги позивача викладених в повідомленнях, предмет договору лізингу не повернув, а тому, позивач має право вимагати з відповідача заборгованість за прострочені лізингові платежі.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Кодексу.
Згідно із ст. 10 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізингодавець має право стягувати з лізингоодержувача прострочену заборгованість та вимагати відшкодування збитків відповідно до закону та договору.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є порука (ч. 1 ст. 546 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
За приписами ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.
Враховуючи те, що ОСОБА_2 на підставі договору поруки зобов`язувався відповідати за виконання усіх грошових зобов`язань перед ТОВ «Авентус лізинг», строк дії договору поруки не минув, в добровільному порядку сума заборгованості не сплачена, а тому така вимога позивача підлягає задоволенню.
В порядку ст. 141 ЦПК України, із відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2481,00 грн.
Керуючись ст. ст. 10,16 Закону України «Про фінансовий лізинг», ст. ст. 207, 509, 526, 530, 546, 553, 554, 612, 627, 628, 629, 638, 640, 651, 653, 808ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 81, 83, 141, 258, 263, 265, 268, 280-289, 354-356 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Лізинг» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення простроченої заборгованості та завданих збитків за договором фінансового лізингу, - задовольнити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Г. Л. Моргун