Справа №932/4915/23
Провадження №2/932/1413/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.,

за участю секретаря судового засідання: Дубовик К.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради, треті особи: Комунальне підприємство «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради, Сьома дніпропетровська державна нотаріальна контора про припинення права спільної часткової власності та визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

24.05.2013 позивач звернувся до суду із позовом у якому просить:

- припинити право спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на вказаний будинок та господарські будівлі в цілому.

Ухвалою суду від 05.07.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Узагальнені доводи учасників справи.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за позивачем - ОСОБА_1 79/100 та ОСОБА_2 21/100. Остання померла, а спадщину після її смерті ніхто не успадкував.

Позивач зазначає, що майно яке належало ОСОБА_2 фактично зруйновано, відтак вважає що наявні підстави для припинення права спільної часткової власності та визнання за ним права власності на об`єкт нерухомості в цілому.

Позиція відповідача зводиться до того, що його права позовом не порушені.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову, навів підстави аналогічні змісту позовної заяви.

Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явилися.

За вказаних обставин суд розглядає справу за відсутності відповідача та третіх осіб в загальному порядку (враховуючи факт подання відзиву).

Обставини, встановлені судом.

Рішенням Виконавчого комітету Бабушкінської районної ради народних депутатів від 14.03.1989 №156, між співвласниками будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 36 кв.м.), затверджено акт ідеальних частин, за ОСОБА_3 79/100 частин, за ОСОБА_4 21/100 частина.

Вказана площа відповідає площі, вказаній у акті приймальної комісії від 10.03.1989.

За відповіддю КП «Дніпропетровське міжміське БТІ» від 16.08.2011 право власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано: 79/200 частин за ОСОБА_5 , 79/200 частин за ОСОБА_6 , 4/10 за ОСОБА_2 . Також вказано, що рішенням Виконавчого комітету Бабушкінської районної ради народних депутатів від 14.03.1989 №156 за ОСОБА_2 затверджено 21/100 частину, проте право власності не перереєстровано.

В подальшому 79/100 (79/200 + 79/200) частина будинку неодноразово відчужувалася та на даний час належить ОСОБА_1 (позивачу) на підставі договору дарування від 20.03.2014. При цьому площа будинку вказана 36 кв.м.

Із наданих позивачем технічних паспортів на будинок вбачається, що: станом на 1989 рік площа будинку під літ. «А-1» становила 58,4 кв.м., також наявні добудови до будинку площею 29,3 кв.м.

Станом на 1993 рік площа будинку під літ. «А-1» вказана 69,2 кв.м., а він складався із приміщень під номерами від 1-1 до 1-7, а також із 2-1 до 2-4.

Станом на 2011 вказаний будинок мав площу 41,3 кв.м. та складається із приміщень від 1-1 до 1-6. При цьому до будинку здійснено самочинну добудову.

Згідно технічного паспорту станом на 09.01.2014 площа будинку вказана 36 кв.м.

За відповіддю КП «Дніпропетровське міжміське БТІ» від 05.05.2011, скерованою до ОСОБА_5 (попередній власник 79/100 частин вказаного будинку) вбачається, що 21/100 частина будинку, а саме квартира АДРЕСА_3 , які зареєстровані за іншим співвласником зруйновані.

Згідно відповіді Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області від 08.09.2023 та актового запису про смерть №1503, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно відповіді Сьомої Дніпровської державної нотаріальної контори від 08.09.2023 вбачається, що після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не відкривалася.

За подання позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 780,80 грн.

Законодавство та висновки Верховного Суду, що застосовані судом.

У відповідності до ч.1 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), тобто право спільної власності - це право власності кількох суб`єктів на один об`єкт.

Відповідно до ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

За приписами ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (ч.1). У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (ч.3).

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні (такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16.10.2023 у справі №161/23210/21).

Питання щодо поділу майна, що є у спільній частковій власності, врегульовано статтею 367 ЦК України, відповідно до якої майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

При цьому необхідно враховувати, що після поділу майна, що є у спільній частковій власності (в порядку статтею 367 ЦК України), так і після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України (у разі, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам) право спільної часткової власності припиняється, кожному із співвласників має бути визначена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Таким чином, суд повинен зазначити в рішенні, яка частка із спірного майна надається позивачу, тим самим визначивши конкретний окремий об`єкт нерухомого майна, який залишається у власності відповідача.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 31.08.2023 у справі № 571/160/19.

У постанові Верховного Суду України від 03.04.2013 в справі №6-12цс13 зроблено висновок, що "у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється зі спільної власності, у разі поділу спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників (стаття 367 ЦК України). Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку зі самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників".

За приписами 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

У відповідності до присів статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновки суду.

Наданими матеріалами підтверджується, що будинок АДРЕСА_2 належав позивачу та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, із розміром часток 79/100 та 21/100 відповідно.

Виділення вказаних часток в натурі й припинення права на частки у спільному майні не здійснювалося.

Відтак позивачу належить ідеальна частка у майні, тобто частка, яка не виділена в натурі.

Позивачем не доведено факту встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками.

Більше того, за вказаним вище висновком Верховного Суду України, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість поділу будинку.

Тобто навіть факт знищення частини майна, якою користувалася ОСОБА_2 , не вказує на припинення її права на частку у спільному майні.

Також позивачем не доведено наявності вини ОСОБА_2 у знищенні частини спільного майна.

За вказаних обставин вбачається відсутність підстав для припинення права спільної часткової власності на будинок та визнання права власності на нього в цілому за позивачем у зв`язку із знищенням частини спільного майна.

Зазначення у відповідає БТІ інформації про знищення квартири ОСОБА_2 не беруться до уваги, адже, як вказано вище, згідно правовстановлюючих документів у будинку відсутні квартири чи індивідуально виокремлене майно (виділене в натурі).

Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позову, сплачений позивачем судовий збір не підлягає відшкодуванню.

На підставі наведеного та керуючись статтями 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 20.11.2023.

Суддя: В.І. Цитульський