Справа № 766/5924/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року м.Херсон

Херсонський міський судХерсонської області у складі:

головуючого судді Скрипнік Л.А.,

за участю секретаря судового засідання Оніщенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

У липні 2023 року представник ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 17.02.2022 року між ПАТ АТ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0145/02/2022/0265. Відповідно до умов кредитного договору банк надав відповідачу кредит у сумі 311 359,00 грн. на придбання автомобіля марки Citroen, моделі С3, 2022 року випуску, який буде використовуватися в особистих та сімейних цілях. Кредит надався банком позичальнику шляхом безготівкогого перерахування кредитних коштів на поточний рахунок ТОВ ВКФК Компанія «Лев». Термін кредитування з 17.02.2022 р. по 16.02.2029 р. зі сплатою відсотків за користування кредитом в сумі 6,49 % річних та в розмірі 11,49% річних в разі прострочення проведення платежів. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 17.02.2022 між ПАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №1. Відповідно до п.1.1 договору поручитель поручається перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору №0145/02/2022/0265 від 17.02.2022 року, укладеним між кредитором та позичальником, за умовами якого позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі повернути кредит, сплати проценти за користування кредитними коштами, сплатити проценти за користування кредитними коштами , що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором, а також комісію та неустойку у разі і випадках, передбачених кредитним договором, договором забезпечення та цим договором.

Банк виконав свої зобов`язання. Позичальник свої зобов`язання виконує неналежним чином, не повертає кредитні кошти, проценти за користування кредитом, в результаті чого, станом на 07.09.2023, утворилась заборгованість у сумі 337 999,98 грн., з яких: 280 208,03 грн- заборгованість по кредиту поточна, 31 073,03 грн - заборгованість по кредиту прострочена, 2 363,91 грн. - заборгованість по процентах поточна, 24 335,01 грн - заборгованість по процентах прострочена.

У зв`язку з чим позивач просить задовольнити позов, стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

Від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на п. 5.6 кредитного договору, яким передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання кредитного договору на період дії форс-мажорних обставин. Посилався на лист Торгово-Промислової палати України №2024/02.0.7.1 від 28.02.2022 року, в якому засвідчені форс-мажорні обставини - військову агресію російської федерації проти України. Також зазначив, що після закінчення дії таких обставин він продовжить виконувати свої обов`язки за договором.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 09.10.2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника Банку, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив розглянути справу згідно з п. 5.6 кредитного договору, яким передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання кредитного договору на період дії форс-мажорних обставин, якими є повномасштабне вторгнення російської федерації в Україну.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Судом встановлено, що 17.02.2022 року між ПАТ АТ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0145/02/2022/0265. Відповідно до умов кредитного договору банк надав відповідачу кредит у сумі 311 359,00 грн. на придбання автомобіля марки Citroen, моделі С3, 2022 року випуску, який буде використовуватися в особистих та сімейних цілях.

Відповідно до п. 1.21 кредитного договору, кредит надається з 17.02.2022 р. по 16.02.2029 року.

Відповідно до п.1.2.2 договору позичальник зобов`язаний у будь- якому випадку повернути кредит у повному обсязі у термін не пізніше 16.02.2029 року та у порядку, передбаченому цим договором, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений за домовленістю сторін на підставі додаткової угоди до цього договору або достроково, відповідно до умов цього договору.

Окрім того, згідно з п. 1.3.1 кредитного договору позичальник зобов`язаний сплатити банку проценти за користування кредитними коштами за весь термін фактичного користування кредитом: за користування кредитними коштами у межах терміну кредитування процентна встановлюється у розмірі 6,49 % та є фіксованою; процентна ставка за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість), встановлюється у розмірі 11,49 % річних та є фіксованою (п.1.3.2 кредитного договору).

Кредитний договір підписано ОСОБА_3 особисто.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За правилами ст. 629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

П. 4.2.3. кредитного договору надає банку право вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов`язань.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач не виконує в повному обсязі зобов`язання за кредитним договором, а саме: не вносить грошові кошти для погашення заборгованості зі кредитом та відсотками у розміру та строки, передбачені Договором.

Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 було порушено зобов`язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого, станом на 07.09.2023, утворилась заборгованість у сумі 337 999,98 грн., з яких: 280 208,03 грн- заборгованість по кредиту поточна, 31 073,03 грн - заборгованість по кредиту прострочена, 2 363,91 грн. - заборгованість по процентах поточна, 24 335,01 грн - заборгованість по процентах прострочена, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України наслідком порушення позичальником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання.

Ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

17.02.2022 між ПАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №1. Відповідно до п.1.1 договору поручитель поручається перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору №0145/02/2022/0265 від 17.02.2022 року, укладеним між кредитором та позичальником, за умовами якого позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі повернути кредит, сплати проценти за користування кредитними коштами, сплатити проценти за користування кредитними коштами , що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором, а також комісію та неустойку у разі і випадках, передбачених кредитним договором, договором забезпечення та цим договором.

Згідно з ч. 1ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання Боржником свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язань боржником.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено Договором поруки.

Поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором (п.1.2 договору поруки).

Також, п. 1.4 договору поруки встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник.

Щодо посилань відповідача на неможливість виконання зобов`язань з погашення заборгованості за кредитним договором з підстав форс-мажору, судд зазначає наступне.

Так, форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами.

Відповідно до пункту 5.6 Сторони погодилися, що у випадку виникнення форс-мажорних обставин (дії непереборної сили), що не залежать від волі Сторін, таких як: війни, військові дії, блокади, ембарго, інші міжнародні санкції, валютні обмеження, інші дії держави, що створюють неможливість виконання Сторонами своїх зобов`язань, пожежі, повені, інші стихійні лиха, несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем Банку, комп`ютерних мереж Банку, тощо, Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання будь-якого з положень цього Договору на період дії зазначених обставин. Про настання форс-мажорних обставин Сторона, на яку вплинули такі форс-мажорні обставини, зобов`язана повідомити іншу Сторону протягом 7-ми (семи) календарних днів з моменту виникнення таких обставин.

5.7. Доказом дії форс-мажорних обставин є документ, виданий відповідним(-и) органом(- ами) організацією (-ями), в тому числі Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промислових палатами. Обов`язки по доказуванню форс-мажорних обставин покладаються на Сторону, яка через настання таких обставин не може виконувати зобов`язання за цим Договором належним чином.

5.8. Виникнення форс-мажорних обставин продовжує термін виконання взаємних зобов`язань Сторін по цьому договору на період тривалості дії таких обставин без відшкодування збитків обох Сторін.

Як зазначає відповідач у відзиві, ним було направлено банку заяву з проханням застосувати дію пункту договору щодо настання форс-мажорних обставин, які засвідчуються листом Торгової-Промислової палати № 2024/02.07.1 від 28.02.2022 року.

Проте факт надсилання листа в 7-денний строк з моменту виникнення вказаних обставин на адресу позивача матеріалами справи не містять.

Приписами ч.1 ст.14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Згідно ч.2 ст.14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено в Законі України «Про торгово-промислові палати в Україні» та деталізовано в розділі 6 регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії ТПП України від 15 липня 2014 року № 40(3) (з наступними змінами).

Відповідно до ч. 1 ст. 14-1 ЗУ «Про торгово-промислові палати в Україні» засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) здійснюється сертифікатом про такі обставини.

За умовами п. 6.2 регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи щодо кожного окремого договору, контракту, угоди тощо, а також податкових та інших зобов`язань/обов`язків, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

В сертифікаті про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) вказуються дані заявника, сторони за договором (контрактом, угодою тощо), дата його укладення, зобов`язання, що за ним настало чи настане найближчим часом для виконання, його обсяг, термін виконання, місце, час, період настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які унеможливили його виконання, докази настання таких обставин (п. 6.12 регламенту).

Листом-роз`ясненням Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 ТПП України на підставі ст.ст.14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 №671/97-ВР, Статуту ТПП України, дійсно засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Верховний Суд у постанові від 25.01.2022 у справі № 904/3886/21 виклав наступні висновки щодо застосування статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні":

- ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності

- форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом;

- наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" шляхом видачі сертифіката.

У постанові Верховного Суду від 15.06.2023 у справі №910/8580/22 (яка ухвалена після подання касаційної скарги) викладено наступні висновки:

- лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин;

- форс-мажор, або ж обставини непереборної сили, - це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання. Водночас сама по собі, зокрема, збройна агресія проти України, девальвація гривні, воєнний стан, не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким в Україні будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Воєнний стан, девальвація гривні, як обставини непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання;

- наявність сертифікату Торгово-промислової палати України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

У постанові Верховного Суду від 07.06.2023 у справі № 912/750/22 викладено висновок про те, що лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 не можна вважати сертифікатом у розумінні статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", а також такий лист не є документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта (відповідача), для якого могли настати певні форс-мажорні обставини.

У постанові Верховного Суду від 07.06.2023 у справі № 906/540/22 викладено наступні висновки:

- Торгово-промислова палата України листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 засвідчила, що військова агресія російської федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили);

- вказаний лист Торгово-промислової палати України адресований "Всім, кого це стосується", тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні;

- лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.

У постанові Верховного Суду від 29.06.2023 у справі № 922/999/22 викладено наступні висновки:

- лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022, на який посилався скаржник у судах попередніх інстанцій, та яким визнано форс-мажорною обставиною військову агресію російської федерації проти України, є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, зобов`язання, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин. Отже лист Торгово-промислової палати України не можна вважати сертифікатом у розумінні статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні";

- наявність сертифікату Торгово-промислової палати України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку;

- сторона, яка посилається на форс-мажор, має довести причинно-наслідковий зв`язок між форс-можором та неможливістю виконати конкретне зобов`язання;

- той факт, що Торгово-промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини - військову агресію російської федерації проти України, сам по собі не є підставою для звільнення або зменшення відповідальності за невиконання/неналежне виконання договірних зобов`язань.

Таким чином, загальний офіційний лист ТПП України від 28 лютого 2022 року не містить (та і не може містити) ідентифікуючих ознак конкретного договору, контракту, угоди тощо, виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин, тому він не може сам по собі підтверджувати чи спростовувати наявність форс-мажорних обставин.

В той же час, у матеріалах справи відсутній сертифікат, виданий Торгово-промисловою палатою України чи уповноваженими регіональними торгово-промисловими палатами, що засвідчують наявність форс-мажорних обставин, які впливають на виконання зобов`язань за договором.

Отже відповідач не виконав вимоги п. 5.6. Договору щодо негайного повідомлення про наявність форс-мажорних обставин.

В той же час, суд вважає, що для перевірки наявності чи відсутності форс-мажорних обставин також необхідно дослідити наявності причинно-наслідкового зв`язку між військовою агресією російської федерації проти України та неможливістю виконання конкретного зобов`язання.

У пункті 1 частини 1 статті 263 Цивільного кодексу України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.

Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п. 38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі № 912/3323/20).

Для застосування форс-мажору (обставин непереборної сили) як умови звільнення від відповідальності відповідач у відзиві на позов, посилаючись на введення воєнного стану в Україні стверджує, що ці обставини (форс-мажорні) зумовили прострочення виконання зобовязань за кредитним договором.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання зобов`язання; доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2018 у справі №915/531/17, від 26.05.2020 у справі №918/289/19, від 17.12.2020 у справі №913/785/17, від 30.11.2021 у справі №913/785/17.

Разом з тим, при вирішенні питання щодо впливу обставин непереборної сили має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання.

Відповідач зазначив, що він не міг в повній мірі виконати умови договору, у зв`язку з тим, що він був позбавлений можливості вести підприємницьку діяльність та вимушений змінити місце свого перебування, внаслідок повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну, перебування ОСОБА_4 в зоні бойових дій.

Факт отримання доходу від ведення підприємницької діяльності в м.Херсоні до 24.02.2022 року судом не встановлений та відповідачем не доведений.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що відповідачем не було надано належних та допустимих у розумінні ст. 76-77 ЦПК України: доказів направлення листа позивачу в семиденний строк (встановлений п.5.6. кредитного договору); доказів форс-мажорних обставин у взаємовідносинах з ПАТ АК «Укргазбанк» за Договором, як і не надано та не зазначено обґрунтованого причинно-наслідкового зв`язку між введенням 24 лютого 2022 року в Україні воєнного стану та неможливістю виконання своїх зобов`язань за Договором, які б могли бути обґрунтованою підставою для звільнення останнього від відповідальності за порушення строків виконання зобов`язань за кредитним договором.

Враховуючи, що позивачем до суду надані виписки з особових рахунків ОСОБА_1 , а зміни внесені до п. 18 "Прикінцевих та перехідних положень" ЦК України не передбачають скасування відсотків за користування кредитними коштами, таке нарахування є правомірним з боку кредитора та підтверджене розрахунком заборгованості, банком не заявлено вимог про стягнення штрафів та пені, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» заявлено цілком обґрунтовано, а тому підлягають задоволенню та солідарному стягненню з відповідачів заборгованості за кредитним договором №0145/02/2022/0265 від 17.02.2022 року у розмірі 337 999 грн. 98 коп.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь розивча підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 2 535,00 грн., з кожного.

Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі пред`явлених доказів.

На підставі викладеного, статей 526,530,549,625,610,612,1050,1054 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 13, 81,141, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості - задовольнити.

Стягнути солідарно із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (03087, м.Київ, вул. Єреванська,1, код ЄРДПОУ 23697280), заборгованість за кредитним договором №0145/02/2022/0265 від 17.02.2022 року року та договором поруки №1 від 17.02.2022 року у розмірі 07.09.2023, утворилась заборгованість у сумі 337 999,98 грн., з яких: 280 208,03 грн- заборгованість по кредиту поточна, 31 073,03 грн - заборгованість по кредиту прострочена, 2 363,91 грн. - заборгованість по процентах поточна, 24 335,01 грн - заборгованість по процентах прострочена.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (03087, м.Київ, вул. Єреванська,1, код ЄРДПОУ 23697280), сплачену суму судового збору по 2 535,00 грн. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А. Скрипнік