ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м.Суми

Справа №574/504/23

Номер провадження 22-ц/816/1539/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Рунова В. Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Лішуновим Євгенієм Олександровичем на рішенняБуринського районного суду Сумської області від 13 липня 2023 року, ухвалене у складі судді Гука Т.Р. у м. Буринь Сумської області, повний текст якого складено 13 липня 2023 року,

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У травні 2023 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» (далі АТ «Сумигаз») звернулось до суду з вищевказаним позовом, в якому просило стягнути на його користь з ОСОБА_1 заборгованість за послугу з розподілу природного газу по о/р № в сумі 3978,34 грн та судові витрати.

Свої вимоги мотивували тим, що договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

За адресою АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 .

Вказувало, що AT «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» свою частину умов договору щодо надання послуг з розподілу природного газу побутовим споживачам виконав у повному обсязі, в належній формі та в межах річної замовленої потужності з урахуванням вимог Кодексу ГРМ.

Проте, боржник свого обов`язку щодо оплати позивачу послуги з розподілу природного газу у повному обсязі не виконала, у зв`язку з чим за період з 01 березня 2022 року по 30 квітня 2023 року у неї утворилась заборгованість в розмірі 3978,34 грн.

Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 13 липня 2023 року позов АТ «Сумигаз» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Сумигаз» заборгованість за послугу з розподілу природного газу по о/р № в сумі 3978 грн 34 коп., яка утворилась за період з 01 березня 2022 року по 30 квітня 2023 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Сумигаз» судовий збір в сумі 2684 грн 00 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Лішунов Є.О. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову та стягнути з позивача на користь відповідачки судові витрати.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що відповідачка не була належним чином повідомлена про місце, дату та час розгляду справи, нею не отримана на копія позовної заяви для подання відзиву.

Звертає увагу суду на те, що на час розгляду справи був відсутній предмет спору, оскільки відповідачкою 09 червня 2023 року було погашено заборгованість у повному обсязі, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Від АТ «Сумигаз» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вказує, що ОСОБА_1 сплативши основний борг за послуги з розподілу природного газу після відкриття провадження у справі, зобов`язана відшкодувати суму судового збору позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З огляду на викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 19 червня 2017 року № 814 Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Суми, Сумської області та села Мойка Краснокутського району Харківської області.

ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 (а.с. 5-6).

Між сторонами було укладено публічний договір на розподіл природного газу, відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 (а.с. 7).

Згідно з розрахунком річної замовленої потужності, заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем за послуги з розподілу природного газу за період з 01 березня 2022 рок по 30 квітня 2023 року складає 3978,34 грн (а. с. 9).

03 лютого 2023 року ОСОБА_1 було направлено досудове попередження про наявність заборгованості за розподіл природного газу (а. с. 10).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надавалися відповідачці послуги з розподілу природного газу, проте вона не виконала свого обов`язку щодо оплати вказаних послуг у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову,а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

У контексті завдань цивільного судочинства (статті 2, 4 ЦПК України) звернення до суду є способом захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод або законних інтересів позивача.

Отже, особа повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі N 638/3792/20 (провадження N 61-3438сво21).

Як убачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом, АТ «Сумигаз» просило стягнути на його користь з відповідачки заборгованість за період з 01 березня 2022 рок по 30 квітня 2023 року в сумі 3978,34 грн

Судом встановлено, що 09 червня 2023 року ОСОБА_1 сплатила АТ «Сумигаз» заборгованість за послуги з розподілу природного газу (а.с. 42).

Погашення відповідачем ОСОБА_1 заборгованості за розподіл природного газу в сумі 3978,34 грн, також не заперечувала і сама представник АТ «Сумигаз» у відзиві на апеляційну скаргу.

Відтак, судом не встановлено, що між сторонами не залишилося неврегульованих питань.

Враховуючи те, що після пред`явлення позову відсутній предмет спору щодо стягнення заборгованості за розподіл природного газу, то колегія судді приходить до висновку про закриття провадження у даній справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю з закриттям провадження у справі з підстав, передбачених статтею 255 цього Кодексу.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за позовом АТ «Сумигаз».

Колегія суддів вважає, що з ОСОБА_1 на користь АТ «Сумигаз» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2684 грн. 00 коп., оскільки на час звернення з позовом до суду існувала заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги і лише після відкриття провадження у справі відповідач в добровільному порядку сплатила суму боргу.

Оскільки апеляційна скарга відповідачки підлягає задоволенню, то відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з АТ «Сумигаз» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 4026 грн. 00 коп.

При вирішенні заявленого представником відповідача клопотання про стягнення на користь позивача понесені нею витрати на правничу допомогу, колегія суддів бере до уваги наступні обставини.

У відповідності до положень ч.ч. 1 3 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 3 стаття 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд у тому числі враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Встановлено, що правнича допомога ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції була надана адвокатом Лішуновим Є.О. на підставі договору про надання правової допомоги № 101 від 20 липня 2023 року

Відповідно до акту № 23808 здачі-прийняття робіт (надання послуг) про прийняття наданих юридичних послуг №04/25-02/2021, складеного 08 серпня 2023 року, на виконання вказаної угоди ОСОБА_2 були надані такі послуги: усна консультація без вивчення документів, вартість 500 грн; усна консультація з вивченням документів - 1500 грн; складання апеляційної скарги на рішення- 3500 грн; представництво в суді 2000 грн. загальна вартість робіт складає 7500 грн 00 коп.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 2109 від 08 серпня 2023 року ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_2 7500 грн 00 коп.

Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, колегія суддів бере до уваги норми ч. 4 ст. 137 ЦПК України та, врахувавши характер спірних правовідносин, незначний ступінь складності справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт, значення справи для сторін, з урахуванням вимог розумності та справедливості, а також те, що у відзиві на апеляційну скаргу позивач не погоджується з розміром правничої допомоги, вважає з позивача на користь відповідача слід стягнути 1000 грн понесених нею витрат в суді апеляційної інстанції на професійну правничу допомогу.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 255, ст. ст. 259, 268, 367, 368, п. 4 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Лішуновим Євгенієм Олександровичем задовольнити.

Рішення Буринського районного суду Сумської області від 13 липня 2023 року скасувати.

Закрити провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнути ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2684 гривень 00 копійок.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 4026 гривень 00 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

В. Ю. Рунов