Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2023 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Хорольській І.П.

за участю

представника позивача (відповідача) Чос Т.І.

представника відповідача (позивача) Яблокової Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «ПЕТРОВСЬКЕ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «ПЕТРОВСЬКЕ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дейнего Світлана Іванівна про визнання прав та обов`язків сторін за договором оренди земельної ділянки припиненими та відсутність юридичних фактів для поновлення договору оренди землі, укладення додаткової угоди,

В С Т А Н О В И В:

19 квітня 2023 року до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «ПЕТРОВСЬКЕ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі .

Позивач з урахуванням зміни предмету позову в позові посилається на те, що між ФГ «ПЕТРОВСЬКЕ» та ОСОБА_1 (Орендодавець) укладено договір оренди від 30 січня 2012 року земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0067, загальною площею 9,8341 га, зареєстрований відділом Держкомзему у Магдалинівському районі 15 жовтня 2012 року за № 03064. Договір укладений терміном на 10 років, починаючи з дати його державної реєстрації в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі. Отже, кінцевий строк дії договору оренди до 15.10.2022 року.

Одночасно, 07.04.2022 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» (далі - Закон №2145-ІХ), яким передбачили поновлення на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори: для договорів оренди. Отже, строк дії договору оренди є до 15.10.2023 року.

Відповідно до частини 2 п.2.3. договору по закінченню терміну Договору, Орендар має переважне право на поновлення Договору на новий термін шляхом переукладення. У цьому разі зацікавлена Сторона повинна повідомити письмово другу сторону про бажання щодо продовження дії Договору на новий термін не пізніше ніж за шість місяців до його закінчення.

Так, договір оренди закінчується 15.10.2023 року, то строк, передбачений ч. 2 п.2.3 Договору для звернення з цим листом-повідомлення про намір поновити договір оренди землі до 15.04.2023 року, а у відповідності ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» строк до 15.09.2023 року

Так, ФГ «ПЕТРОВСЬКЕ» як добросовісний орендар, виконує належним чином усі покладені на нього договором обов`язки, на виконання умов договору та у відповідності до ст. 33 Закону України «Про оренду землі», в грудні місяці 2022 року скористатися своїм переважним правом на поновлення договору на новий строк, повідомивши орендодавця про цей намір, та пропонував укласти додаткову угоду до договору на зазначених в ній умовах. Не отримавши відповідь, ФГ «Петровське» повторно направив лист-повідомлення № 6 від 14.01.2023 року, разом з проектом додаткової угоди.

В даному випадку ні від орендодавця ОСОБА_1 так і від ОСОБА_2 не надійшло жодного заперечення на направленні листи-повідомлення від ФГ «Петровське», тобто має місце мовчазна згода на укладення договору оренди на новий строк.

15.02.2023 року на адресу ФГ «Петровське» надійшла позовна заява від ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельної ділянки шляхом повернення ОСОБА_2 вказаної земельної ділянки від ФГ «Петровське». У зв`язку з чим, 03.02.2023 року ухвалою Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області відкрив провадження по справі.

Зі змісту вказаного позову ФГ «Петровське» тільки 15.02.2023 року стало відомо, що 15.01.2021 року ОСОБА_1 було подано заяву про непродовження договору оренди та виключення запису з реєстру, до 15.02.2023 року позивачу не було відомо про реєстрацію такої заяви, по причині того, що орендодавець не повідомляла ФГ «Петровське» про таку обставину. Так само, ФГ «Петровське» не було відомо і про продаж земельної ділянки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 і як наслідок було порушено переважне право позивача ФГ «Петровське» на укладення договору купівлі-продажу даної земельної ділянки.

Позивач зазначає, що ОСОБА_2 всупереч вимог ст. 148-1 ЗК України не повідомив у місячний строк орендаря ФГ «Петровське» про зміну власника землі, і як наслідок ФГ «Петровське» направив лист-повідомлення № 6 від 14.01.2023 року, разом з проектом додаткової угоди на адресу орендодавця ОСОБА_1 .

З огляду на наведене, позивач звертається до суду та прохає:

-визнати укладеною додаткову угоду від 14.01.2023 року до договору оренди земельної ділянки від 30 січня 2012 року, зареєстрованого відділом Держкомзему у Магдалинівському районі 15 жовтня 2012 року за №03064, укладеного між ОСОБА_1 правонаступником якої є ОСОБА_2 та фермерським господарством «Петровське»;

-скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 56157085 від 15.01.2021 10:06:28, приватного нотаріуса Дейнего Світлана Іванівна, Новомосковського районного нотаріального округу, Дніпропетровська область щодо відмови в продовженні строку оренди земельної ділянки площею 9,8341 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, номер запису про обтяження: 40123296.

11 травня 2023 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «ПЕТРОВСЬКЕ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дейнего Світлана Іванівна про визнання прав та обов`язків сторін за договором оренди земельної ділянки припиненими та відсутність юридичних фактів для поновлення договору оренди землі, укладення додаткової угоди.

Позивачі за зустрічним позовом посилаються на те, що між ФГ «ПЕТРОВСЬКЕ» та ОСОБА_1 (Орендодавець) укладено договір оренди від 30 січня 2012 року земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0067, загальною площею 9,8341 га, зареєстрований відділом Держкомзему у Магдалинівському районі 15 жовтня 2012 року за № 03064. Договір укладений терміном на 10 років, починаючи з дати його державної реєстрації в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі. Факт державної реєстрації даного договору посвідчено Почино-Софіївською сільською радою 10.02.2012 року.

15.01.2021 року ОСОБА_1 тобто, більше, ніж за шість місяців (що не заборонено чинним законодавством) до закінчення дії терміну договору оренди земельної ділянки та відповідно до п. 2.3. договору, подала до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області дві заяви про припинення договору оренди земельної ділянки без подальшого продовження, котрі зареєстровано в реєстрі № 10, № 41.

15.01.2021 року приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області повідомив відповідача ФГ «Петровське» про вимогу нотаріального посвідчення будь-якого правочину щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :05:002:0067 та щодо відсутності наміру продовжувати договір оренди земельної ділянки за № 27523949 від 30.01.2012 року, що був укладений на 10 років .

Позивачі за зустрічним позовом зазначають, строк, зазначеного вище договору, закінчився 10.02.2022 року. Будь-яких письмових повідомлень від відповідача ФГ «Петровське» щодо продовження дії договору на адресу ОСОБА_1 не надходило. Вказану земельну ділянку вона продала 01.02.2022 року ОСОБА_2 , який не є правонаступником орендодавця.

На підставі наведеного, позивачі за зустрічним позовом прохають визнати, що права та обов`язки сторін за договором оренди від 30 січня 2012 року - припинені та визнати додаткову угоду від 14.01.2023 року до договору оренди від 30 січня 2012 року - неукладеною.

Представник позивача (відповідача) в судовому засіданні підтримала первісні позовні вимоги, заперечила проти зустрічних позовних вимог, зазначивши, що при укладенні договору купівлі-продажу земельної ділянки не повідомлено ФГ «Петровське» про відчуження земельної ділянки.

Представник відповідача (позивача) в судовому засіданні підтримав зустрічні позовні вимоги, заперечив проти первісних позовних вимог, зазначивши, що договір оренди земельної ділянки припинив дію, оскільки у строк визначений договором та законодавством орендодавець подала заяву щодо непродовження дії договору оренди земельної ділянки.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісні та зустрічні позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ФГ «ПЕТРОВСЬКЕ» та ОСОБА_1 (Орендодавець) укладено договір оренди від 30 січня 2012 року земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0067, загальною площею 9,8341 га, зареєстрований відділом Держкомзему у Магдалинівському районі 15 жовтня 2012 року за № 03064. Договір укладений терміном на 10 років, починаючи з дати його державної реєстрації в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (т. 1 а. с. 14-19).

01.02.2022 року вказану земельну ділянку ОСОБА_1 продала року ОСОБА_2 (т. 1 а. с. 99-101).

Виходячи з даних, які містяться в Державного реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному земельному кадастрі на земельну ділянку площею 9.8341 га, кадастровий номер :05:002:0067, вбачається, що з 18.09.2023 року вказане нерухоме майно належить ОСОБА_3 .

Виходячи зі змісту первісних позовних вимог та матеріалів справи, позивач звертається до суду із вимогою про визнання укладеною додаткової угоди від 14.01.2023 року до договору оренди земельної ділянки площею 9.8341 га, кадастровий номер :05:002:0067, яка на даний час належить ОСОБА_3 .

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог, у відповідності до пунктів 2 і 4 частини третьої статті 175 ЦПК України.

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Таким чином, у разі пред`явлення позову до неналежного відповідача, за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Виходячи з вимог процесуального законодавства вбачається, що у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, і позивач не заявляє клопотання про її заміну, суд не вправі з власної ініціативи залучати до участі в справі іншу особу як належного відповідача (співвідповідача).

Судом встановлено, що позов пред`явлено не до власника майна, який є належним відповідачем, клопотання позивача про заміну первісного відповідача належним відповідачем (залучення співвідповідача) до суду не надходило, у зв`язку із чим первісні позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо зустрічного позову, суд виходить з наступного.

У статті 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

У статті 16 ЦК України зазначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як правило, особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Переважно, спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Як вбачається з вимог ст. 16 ЦК України та матеріалів справи, обраний позивачем спосіб захисту, а саме визнання прав та обов`язків сторін за договором оренди припиненими та визнання додаткової угоди неукладеною, не передбачений законом чи договором. Отже, позивачі за зустрічним позовом обрали неналежний спосіб захисту своїх прав, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі покладаються на позивачів за первісним та зустрічним позовами.

Керуючись ст. ст. 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні первісних позовних вимог ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «ПЕТРОВСЬКЕ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі - відмовити.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «ПЕТРОВСЬКЕ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дейнего Світлана Іванівна про визнання прав та обов`язків сторін за договором оренди земельної ділянки припиненими та відсутність юридичних фактів для поновлення договору оренди землі, укладення додаткової угоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20 листопада 2023 року.

Суддя Т.А.Ковальчук