Справа № 442/2990/22 Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/811/2867/22 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

розглянувши у м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

03 червня 2022 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позову зазначав, що ОСОБА_3 (позивач) перебував з ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі, який 24.12.2019 розірвано. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей: ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_3 . Разом з відповідачкою вони спільно не проживають. Оскільки постійної роботи у позивача в м.Дрогобичі не було, тому переважно він проживає в АДРЕСА_1 . Відповідачка також зареєстрована за цією адресою в м.Дрогобич і це основне її місце проживання, однак час від часу проживає в Республіці Польща, м.Вроцлав. Як позивач, так і відповідачка утворили нові сім"ї, і проживають окремо. З жовтня 2019 року по теперішній час відповідачка не утримує сина ОСОБА_4 , його утримує та виховує виключно позивач. Між ними досягнуто згоди, що менший син ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживатиме з відповідачкою та відповідно утримуватиме його виключно вона, а старший син ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживатиме з позивачем, і його утримуватиме виключно він. Однак, відповідачка не дотрималась домовленостей щодо утримання дітей, і з виконавчої служби не забрала виконавчий лист. Відповідно позивач звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду із позовом про припинення стягувати з нього аліменти на двох дітей однак рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 31.03.2022 його позов був задоволений частково, та вирішено припинити стягувати аліменти на користь відповідачки на неповнолітнього сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначені рішенням Дрогобицького міськрайонного суду у справі № 442/5667/19 з 21.06.2021. Син навчається у навчальному закладі в Польщі, і відповідно потребує коштів на проживання, навчання, придбання одягу, канцелярських товарів, тощо. Оскільки відповідачка добровільно відмовляється брати участь в утриманні сина, і рішенням Дрогобицького міськрайонного суду у справі № 442/7383/21 встановлено факт проживання сина ОСОБА_4 виключно з позивачем та той факт, що відповідачка добровільно не бере участі в його утриманні, а намагання позивача припинити стягувати з нього аліментів на двох дітей з 21.06.2021 було безуспішним, оскільки суд вирішив стягувати з позивача аліменти на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_8 , то ця обставина змусила позивача звернутися до суду з даним позовом, і позивач вважає, що за таких обставин необхідно стягувати аліменти на його користь з відповідачки на утримання сина ОСОБА_4 , починаючи з 21.06.2021, тобто з дати припинення нарахування аліментів на утримання сина ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, позивач просив стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі по 2500 грн до досягнення ним повноліття, але не менше, ніж по 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 21.06.2021.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 липня 2022 року позов задоволено частково.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1350 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 992,40 грн судового збору в дохід держави.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд в своєму рішенні не навів доказів наявності обставин, які слугували б підставою для задоволення позовних вимог у частині стягнення аліментів на утримання дитини, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач має фінансову можливість для надання матеріальної допомоги. Скрутне матеріальне становище, яке є у відповідача, доводить факт її неможливості сплачувати аліменти. Натомість дохід позивача покриває повністю витрати на утримання дитини та дитина сама заробляє кошти, які є достатніми для його утримання. Крім того, на її утриманні знаходиться друга їхня дитина. Зазначає, що постійно здійснює витрати на дітей, купляє їм усе необхідне, одяг, харчування і не має підстав для призначення аліментів на сина ОСОБА_4 , який кожні вихідні проживає у неї, забезпечує його усім необхідним, одягом, харчуванням, ліками. Звертає увагу на те, що відповідно до статті 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якого позивач бажає стягувати з неї аліменти, на даний час працює і отримує дохід, якого повністю вистачає для його утримання і є значно вищим за її.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не подано.

Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не повністю відповідає.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками: ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.09.2019 вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1300 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з 07.08.2019 і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31.03.2022 ухвалено: Припинити стягувати з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на неповнолітнього сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначені рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.09.2019 у справі №442/5667/19 з 21.06.2021, а виконавчий лист, виданий у даній справі визнати таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення аліментів на сина ОСОБА_4 з 21.06.2021 до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Цим же рішенням встановлено, що син ОСОБА_4 з травня 2021 року проживає з батьком ОСОБА_3 .

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 188 СК України передбачено підстави звільнення батьків від обов`язку утримувати дитину а саме, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходив з того, що позивач потребує допомоги на утримання сина, а відповідач зобов`язана таку допомогу надавати, однак враховуючи ту обставину, що позивач не додав жодних підтверджень про доходи відповідача, і не відомо з чого виходив при визначенні розміру аліментів, то позов підлягає до часткового задоволення. Вирішено стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1350 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю.

Судом першої інстанції було враховано сукупність всіх обставин, які мають істотне значення для визначення розміру аліментів, вірно виходив з того, що відповідач зобов`язана та спроможна надавати матеріальну допомогу неповнолітньому синові у такому розмірі, вважаючи цей розмір обґрунтованим, достатнім та таким, що відповідає потребам дитини. А також, те що даний розмір аліментів жодним чином не є надмірним з точки зору звичайних і необхідних потреб дитини.

Доводи апелянта про те, що син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час працює і отримує дохід, якого повністю вистачає для його утримання і є значно вищим за дохід відповідача, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження наявності в дитини доходу, що перевищує дохід кожного з батьків і забезпечує повністю його потреби.

Разом з тим, що стосується визначеної судом дати, з якої судом визначено стягнення аліментів з відповідачки, апеляційний суд виходить з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення аліментів на утримання дитини 03 червня 2022 року (а.с.1). Разом з тим, просив стягувати аліменти з відповідачки починаючи з 21 червня 2021 року (за минулий період).

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За змістом ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Аналіз ст. 191 СК України свідчить, що для стягнення аліментів за минулій час позивач повинен довести: вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та ухилення відповідача від надання утримання дитині.

Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтвердженні офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів, вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають.

Матеріали справи не містять доказів, що позивач вживав до подачі позову до суду належних заходів щодо одержання аліментів з відповідачки, та не надав доказів ухилення відповідачки від сплати аліментів в сенсі ч. 2 ст. 191 СК України.

Проте, суд першої інстанції, всупереч вимогам ст.191 СК України, неправильно визначив час з якого слід стягувати аліменти та стягнув аліменти не від дня пред`явлення позову 03 червня 2022 року, а з 21 червня 2021 року.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині визначення часу, з якого присуджуються аліменти, підлягає зміні.

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись: ст.367, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 липня 2022 року в частині визначення часу, з якого присуджуються аліменти на дитину, змінити, зазначивши замість дати «21 червня 2021 року» - « 03 червня 2022 року ».

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 19.05.2023

Головуючий

Судді