Дата документу 18.05.2023
Справа № 334/7791/20
Провадження № 2/334/109/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Добрєва М.В.

за участю секретаря судового засідання Кириленка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПЄРІУМ» до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопель Сергій Олександрович про визнання недійсним договору дарування та застосування наслідків недійсності правочину шляхом припинення речових прав та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

встановив:

У грудні 2020 року позивач ТОВ «ІМПЄРІУМ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопель Сергій Олександрович про визнання недійсним договору дарування та застосування наслідків недійсності правочину шляхом припинення речових прав та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Позовна заява мотивована тим, що підприємству на праві приватної власності належить нежитлове приміщення:

отель-сауна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 195,5 кв.м., на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кушніренко О.Г. від 19.05.2016 року, реєстровий № 2290, зареєстроване в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, реєстраційний номер 01.

20.12.2020 року позивачу стало відомо, що підприємство не є власником нерухомого майна нежитлового приміщення, отель-сауна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 195,5 кв.м., а власником згідно відомостей з реєстру є ОСОБА_1 на підставі Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопель С.О., реєстраційний № 4061 від 27.10.2020р. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 54797758 від 27.10.2020 року, номер запису про право власності: 38864910.

Позивач не відчужував належне йому майно невідомій особі ОСОБА_1 , жодних договорів, які б підтверджували перехід права власності до інших осіб не укладав, договір дарування між позивачем та відповідачем не укладався. Підприємству не відомо чому належне йому майно зареєстроване наразі за іншою особою.

ТОВ «ІМПЄРІУМ» вказує, що усі оригінали правовстановлюючих документів у них є в наявності, не є погашеними, що підтверджує факт того, що вони не укладали жодних договорів на відчуження майна є вони є єдиними добросовісними власниками такого майна.

Позивач просить суд визнати недійсним договір дарування нежитлового приміщення отель-сауна, загальною площею 195,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений на користь ОСОБА_1 за реєстровим № 4061, посвідчений 27.10.2020 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопель Сергієм Олександровичем.

Застосувати наслідки недійсності правочину шляхом припинення речових прав ОСОБА_1 на нежитлове приміщення отель-сауна, загальною площею 195,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та скасування рішення приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопеля Сергієя Олександровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (номер запису про право власності: 38864910, дата державної реєстрації: 27.10.2020 14:02:47, підстава виникнення права власності: договір дарування, серія і номер: р.№ 4062, виданий1 27.10.2020; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 54797758 від 27.10.2020 14:13:11).

Представник відповідача адвокат Стасік А.І. у відзиві на позовну заяву та судових промовах заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилається на ті обставини, що у позовній заяві не наведено достатніх підстав для визнання оскаржуваного договору дарування недійсним, вказує на замовчування та перекручування окремих фактичних обставин, які мають значення для справи, зокрема, щодо начебто необізнаності позивача щодо підстав вибуття майна з його власності.

Вказав, що 01.07.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, зареєстрований приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопель С.О. за № 2645.

Відповідно до п.1 зазначеного договору Позикодавець передав у власність Позичальникові грошові кошти у сумі 1000000 гривень, що на момент укладення договору є еквівалентом 40000 доларів США, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві грошові кошти у розмірі сумі 1000000 гривень, але не меншої суми, що буде на момент повернення боргу еквівалентом 40000 доларів США, в термін до 01.07.2017 року включно, у порядку, що встановлений цим договором.

Відповідно до п.2 договору, факт передачі коштів підтверджується підписанням сторонами цього договору.

У п.5 договору вказано, що «якщо я, Позичальник, своєчасно не поверну суму позики, зазначену у п.1 договору, Позикодавець має право пред`явити цей договір до стягнення, з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми. Звернення стягнення здійснюватиметься як за рішенням суду, так і на підставі виконавчого напису нотаріуса».

В п.12 договору вказано, що сторони правочину, зокрема, розуміють природу правочину, свої права і обов`язки за договором, договір укладається згідно зі справжньою волею, не є результатом впливу тяжких обставин, правочин не є фіктивним, удаваним.

В забезпечення виконання зобов`язання за договором позики між ОСОБА_2 (Іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІМПЄРІУМ» (Іпотекодавець) було укладено договір іпотеки від 01.07.2016 року, зареєстрований приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопель С.О. за № 2647.

Відповідно до п.1.1. цього договору, цей Договір забезпечує всі вимоги Іпотекодержателя, які випливають з договору позики, посвідченого Іопелем С.О., приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, 01 липня 2016 року за реєстровим №2645, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за умовами якого Позичальник ( ОСОБА_3 ) зобов`язаний не пізніше 01 липня 2017 року повернути Іпотекодержателю ( ОСОБА_2 ) грошові кошти у розмірі 1000000 гривень, що є еквівалентом 40000 доларів США, а також комісії штрафи та пені у розмірі і випадках, передбачених Договором позики та цим Договором.

Відповідно до п.2.1. договору іпотеки, предметом іпотеки є: нежитлове приміщення, отель - сауна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 195,5 кв.м., нежитлове приміщення, гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 29,7 кв.м., квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 53,6 кв.м.

Відповідно до п.2.4. договору заставна вартість предмета іпотеки визначено у розмірі 1000000 гривень без урахування ПДВ.

Відповідно до п.2.5.8. договору Іпотекодавець засвідчує, що він ознайомлений з умовами договору позики та згоден забезпечувати виконання всіх його умов.

Відповідно до п.6.1. договору у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником умов договору позики Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки. Право Іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки виникає також з підстав, передбачених договором позики, цим договором та законодавством України.

Відповідно до п.6.3. договору документом, що посвідчує право власності, буде вважатись цей договір іпотеки, на підставі якого буде здійснено реєстрацію права власності за Іпотеко держателем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п.7.3. договору зазначено, що сторони цього договору своїми особистими підписами на ньому свідчать про те, що цей договір прочитали особисто, умови його їм повністю зрозумілі, юридичні наслідки укладення цього договору їм нотаріусом роз`яснено, ними досягнуто домовленість щодо кожної з умов цього договору, у них відсутні заперечення щодо умов договору, вони однаково розуміють значення, умови цього договору та його правові наслідки.

Договір іпотеки підписаний особисто ОСОБА_3 , як керівником ТОВ «ІМПЄРІУМ» (він же - Позичальник за договором позики).

Позичальником ОСОБА_3 передбачений договором обов`язок щодо повернення позики у встановлений строк виконано не було, в результаті чого Позикодавець ОСОБА_2 звернув стягнення на предмет іпотеки і став власником майна, переданого в іпотеку, зокрема, нежитлового приміщення, отель-сауна загальною площею 195,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Далі, користуючись власним правом як законного власника майна, ОСОБА_2 подарував його Відповідачу.

Просив суд у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши думку представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до положень ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 01.07.2016 року між ОСОБА_2 , як позикодавцем та ОСОБА_3 , як позичальником укладено договір позики, який посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопелем С.О., реєстровий № 2645 (а.с.34).

Згідно п. 1 договору позики позикодавець передав у власність позичальникові грошові кошти в сумі 1000000 (один мільйон) гривень 00 копійок, що на момент укладення цього договору є еквівалентом 40000 (сорок тисяч) доларів США, по комерційному курсу на 01 липня 2016 року: 1 долар США - 25,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві грошові кошти у розмірі 1000000 грн., але не менше суми, що буде на момент повернення боргу еквівалентом 40000 доларів США, в термін до 01.07.2017 року включно, у порядку, що встановленому цим договором.

Відповідно до п.2 договору, факт передачі коштів підтверджується підписанням сторонами цього договору.

У п.5 договору вказано, що «якщо я, Позичальник, своєчасно не поверну суму позики, зазначену у п.1 договору, Позикодавець має право пред`явити цей договір до стягнення, з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми. Звернення стягнення здійснюватиметься як за рішенням суду, так і на підставі виконавчого напису нотаріуса».

В п.12 договору вказано, що сторони правочину, зокрема, розуміють природу правочину, свої права і обов`язки за договором, договір укладається згідно зі справжньою волею, не є результатом впливу тяжких обставин, правочин не є фіктивним, удаваним.

В забезпечення виконання зобов`язання за договором позики між ОСОБА_2 (Іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІМПЄРІУМ» (Іпотекодавець) було укладено договір іпотеки від 01.07.2016 року, зареєстрований приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопель С.О. за № 2647 (а.с.35-37).

Відповідно до п.1.1. цього договору, цей Договір забезпечує всі вимоги Іпотекодержателя, які випливають з договору позики, посвідченого Іопелем С.О., приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, 01 липня 2016 року за реєстровим № 2645, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за умовами якого Позичальник ( ОСОБА_3 ) зобов`язаний не пізніше 01 липня 2017 року повернути Іпотекодержателю ( ОСОБА_2 ) грошові пошти у розмірі 1000000 гривень, що є еквівалентом 40000 доларів США, а також комісії штрафи та пені у розмірі і випадках, передбачених Договором позики та цим Договором.

Відповідно до п.2.1. договору іпотеки, предметом іпотеки є: нежитлове приміщення, отель - сауна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 195,5 кв.м., нежитлове приміщення, гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 29,7 кв.м., квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 53,6 кв.м.

Відповідно до п.2.4. договору заставна вартість предмета іпотеки визначено у розмірі 1000000 гривень без урахування ПДВ.

Відповідно до п.2.5.8. договору Іпотекодавець засвідчує, що він ознайомлений з умовами договору позики та згоден забезпечувати виконання всіх його умов.

Відповідно до п.6.1. договору у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником умов договору позики Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки. Право Іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки виникає також з підстав, передбачених договором позики, цим договором та законодавством України.

Відповідно до п.6.3. договору документом, що посвідчує право власності, буде вважатись цей договір іпотеки, на підставі якого буде здійснено реєстрацію права власності за Іпотеко держателем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п.7.3. договору зазначено, що сторони цього договору своїми особистими підписами на ньому свідчать про те, що цей договір прочитали особисто, умови його їм повністю зрозумілі, юридичні наслідки укладення цього договору їм нотаріусом роз`яснено, ними досягнуто домовленість щодо кожної з умов цього договору, у них відсутні заперечення щодо умов договору, вони однаково розуміють значення, умови цього договору та його правові наслідки.

Договір іпотеки підписаний особисто ОСОБА_3 , як керівником ТОВ «ІМПЄРІУМ» (він же - Позичальник за договором позики).

Позикодавець ОСОБА_2 звернув стягнення на предмет іпотеки і став власником майна, переданого в іпотеку, зокрема, нежитлового приміщення, отель-сауна загальною площею 195,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і 27.10.2020 року за договором дарування, посвідченим Іопелем С.О., приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, реєстровий 4061 подарував його ОСОБА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 03 серпня 2021 року було зобов`язано приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопеля С.О. надати суду копію нотаріальної справи з посвідченням договору дарування за реєстровим № 4061 від 27.10.2020 року на підставі якого було відчужено ОСОБА_1 нерухоме майно: нежитлове приміщення, отель-сауна, загальною площею 195,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

20.08.2021 року на виконання ухвали суду по справі № 334/7791/20 приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопелем С.О. було повідомлено, що оригінали документів щодо посвідчення договору дарування від 27 жовтня 2020 року, реєстровий № 4061 стосовно нежитлового приміщення, отель-сауна, загальною площею 195,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вилучені зі справ приватного нотаріуса 24 червня 2021 року на підставі ухвали Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 28 травня 2021 року, справа № 334/7494/20, провадження № 1-кс/334/923/21 (а.с.69).

У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором, або законом.

Стороною позивача не надано доказів, які б свідчили про виконання зобов`язань керівником ТОВ «ІМПЄРІУМ» за договором позики.

Заслуговують на увагу посилання відповідачів, що позивач при укладені оспорюваного договору діяв в межах свої цивільної дієздатності, повністю розуміючи значення своїх дій, керуючись принципами свободи договору.

Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 204 ЦК України, Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Ст. 215 ЦК України, Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Ст. 627 ЦК України, Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

У статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Враховуючи той факт, що суду в межах розгляду цієї справи, не надано доказів погашення боргу перед ОСОБА_4 , судом не встановлено порушення прав позивача оспорюваним договором.

З огляду на це, позовні вимоги щодо застосування наслідків недійсності договору на нежитлове приміщення отель-сауна та скасування рішення приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопель С.О. про державну реєстрацію прав та обтяжень також є такими, що задоволенню не підлягають через безпосередню пов`язаність з вимогою про визнання договору дарування недійсним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПЄРІУМ» до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопель Сергій Олександрович про визнання недійсним договору дарування та застосування наслідків недійсності правочину шляхом припинення речових прав та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Добрєв М. В.