БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2-о/361/266/23, cправа № 361/6755/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23» жовтня 2023 року м. Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

присяжних: Вашеки В.Г., Козловська К.О.,

за участю секретаря судових засідань Панек А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою, заінтересована особа: Броварський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ),

в с т а н о в и в:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даною заявою, в якій просить оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим з дня набрання законної сили судовим рішенням про оголошення фізичної особи померлою.

В обґрунтування заяви зазначається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком заявниці, останнім відомим місцем проживання якого є АДРЕСА_1 .

З 01 червня 2018 року ОСОБА_2 перебував у розшуку у Броварському ВП ГУНП в Київській області як безвісно зниклий.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області у справі

№ 361/32/19 ОСОБА_2 визнано таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .

З 2016 року заявниця не бачила свого батька, про його існування їй нічого не відомо.

З інформації, наданої органами поліції від 27 листопада 2023 року встановлено, що

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час у державному розшуку не перебуває, оскільки 16 жовтня 2020 року оперативно-розшукова справа закрита на підставі пункту 9 частини першої статті 9-2 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», тобто у зв`язку зі смертю особи щодо якої заведено оперативно-розшукову справу. Разом з тим, офіційні відомості щодо факту смерті у матеріалах оперативно-розшукової справи відсутні.

Оголошення ОСОБА_2 померлим необхідно заявниці для реалізації суб`єктивних прав, а саме оформлення права на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 01 вересня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

У судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Тараненко Я.Ю. заявлені вимоги підтримав.

Заінтересована особа Броварський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у судове засідання представника не направив. 23 жовтня 2023 року від начальника відділу Мальченко Л.В. надійшов лист щодо розгляду справи без участі представника відділу.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Відділом загсу Броварського міськвиконкому Київської області. Батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_4 .

Відповідно до паспортних даних ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 травня

2019 року, що набрало законної сили 02 липня 2019 року, визнано ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .

З інформації, наданої до суду Броварським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області № 12818/109/1300/01-2022 від 27 липня

2022 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у державному розшуку не перебуває. ОСОБА_2 дійсно перебував у розшуку як особа, яка зникла безвісти, але з

16 жовтня 2020 року оперативно-розшукова справа закрита на підставі пункту 9 частини першої статті 9-2 КК України.

Відповідно до статті 46 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті (частина перша статті 47 ЦК України).

Як убачається зі змісту статті 306 Цивільного процесуального кодексу України

(далі ЦПК України) в заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Наведені норми ЦК містять кілька окремих фактичних випадків, на підставі яких суд здійснює вірогідне припущення про смерть фізичної особи.

Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.

Особливістю вказаної категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (певній правовій презумпції).

Сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.

При цьому на наявність права, а не обов`язку суду оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років прямо вказує зміст частини першої статті 46 ЦК України.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.

Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою.

Аналогічні правові позиції викладені у постанові Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 390/1443/19-ц, у постанові Верховного Суду від 30 березня 2022 року у справі

№ 295/4293/21.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Як зазначено в заяві, що оголошення фізичної особи померлою необхідно заявнику для реалізації спадкових прав.

Обґрунтовуючи заяву про оголошення ОСОБА_2 померлим, заявниця посилається на його відсутність за місцем проживання, а також закриття оперативно-розшукової справи на підставі пункту 9 частини першої статті 9-2 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність».

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 9-2 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» оперативно-розшукова справа повинна бути закрита у разі смерті особи, щодо якої заведено оперативно-розшукову справу.

Відомості, які б підтверджували факт смерті ОСОБА_2 у матеріалах розшукової справи справи відсутні, підстава закриття оперативно-розшукової справи заявницею не оскаржена.

Разом з тим, закриття оперативно-розшукової справи відповідно до пункту 9 частини першої статті 9-2 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» не дає суду підстав для оголошення ОСОБА_2 померлим. Будь-яких інших обставин, які б давали суду можливість припускати смерть ОСОБА_2 у заяві не зазначено. Визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням згідно з судовим рішеннями не є належним та допустимим доказом для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть. З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні даної заяви з підстав її необґрунтованості.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною сьомою статті 294 ЦПК України (за загальним правилом) при ухваленні судом рішення в справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись статтями 262-265, 294, 308 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

в и р і ш и в:

У задоволенні заяви відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василишин В.О.

Присяжні: Вашека В.Г.

Козловська К.О.