Провадження номер 2/741/369/23
Єдиний унікальний номер 741/1069/23
РІШЕННЯ

іменем України

22 листопада 2023 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Багмута О.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на будинок з приналежними до нього спорудами,

УСТАНОВИВ:

У червні 2023 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Носівського районного суду Чернігівської області з позовною заявою про визнання права власності на будинок з приналежними до нього спорудами. Позовні вимоги позивачі мотивували тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору. Згідно зі ст. 120 ЦК УРСР зазначений будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами як майно колгоспного двору належав його учасникам: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності по 1/3 частини кожному. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який на день смерті був зареєстрований по АДРЕСА_1 один. Звернувшись до Носівської державної нотаріальної контори, позивачі з`ясували, що видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з приналежними до нього спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , після його смерті нотаріус не може, оскільки з уведенням в дію з 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» колгоспні двори було ліквідовано, а, отже, і свідоцтво про право власності на колгоспний двір на даний час не є чинним.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 . За життя ОСОБА_4 заповіту не складала, спадщину після її смерті прийняв чоловік ОСОБА_3 , оскільки проживав разом із померлою на час її смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 заповіту не складав, спадщину після його смерті прийняли дочка ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 , як спадкоємці першої черги за законом.

Позивачі просили судовим рішенням визнати за:

- ОСОБА_1 право власності на 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_2 право власності на 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 15 червня 2023 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 31 липня 2023 року.

Ухвалою суду від 31 липня 2023 року відкладено підготовче судове засідання до 25 жовтня 2023 року для витребування доказів. Ухвалою суду від 25 жовтня 2023 року відкладено підготовче судове засідання у справі до 22 листопада 2023 року у зв`язку з неявкою в судове засідання позивача ОСОБА_2 .

У підготовче судове засідання позивачі не з`явилися, але до початку підготовчого судового засідання подали до суду заяви, у яких указали, що вони підтримують позовні вимоги в повному обсязі, просять їх задовольнити та розглянути справу за їх відсутності (а. с. 84, 96).

Представник відповідача Носівської міської ради Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явилася, але до початку підготовчого судового засідання подала до суду заяву, у якій указала, що Носівська міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розглянути цивільну справу без участі свого представника (а. с. 68).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд проводить підготовче судове засідання за відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідачем визнано позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок.

Судом установлено, що домогосподарство АДРЕСА_1 відноситься до типу колгоспного двору. Станом на 15 квітня 1991 року в ньому зареєстрованими значаться: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Носівської міської ради Чернігівської області № 3111/10-11-С/05.2023 від 30 травня 2023 року (а. с. 17).

У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ роз`яснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 не втратили право на вказане домоволодіння, їхні частки в майні, яке належало ліквідованому колгоспному двору, є рівними.

Отже, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 як членам ліквідованого колгоспного двору належало по 1/3 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , але після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та у встановленому законом порядку не зареєстрували своє право власності на цей будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Ніжин Чернігівської області померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 10). Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , яка належала їй як члену ліквідованого колгоспного двору.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно з довідкою № 3263/07-012-С/06.2023, виданою Носівською міською радою Чернігівської області 06 червня 2023 року, станом на 25 серпня 1996 року ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 . На день смерті разом з нею був зареєстрований та проживав ОСОБА_3 (а. с. 18).

Судом установлено, що за життя ОСОБА_4 заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 65-66). Отже, спадкоємство після її смерті здійснюється за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), той з подружжя, який його пережив, і батьки (усиновителі) померлого.

ОСОБА_3 був чоловіком померлої ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а. с. 13). ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дітьми померлої ОСОБА_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а. с. 14, 15). Отже, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом установлено, що до майна померлої ОСОБА_4 . Носівською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа за № 154/1998, що підтверджується повідомленням Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 21 червня 2023 року № 1728/01-17 (а. с. 55).

Згідно з копією спадкової справи до майна померлої ОСОБА_4 спадщину після її смерті прийняли троє спадкоємців за законом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на автомашину марки «ВАЗ-2103» (а. с. 93).

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Отже, після смерті ОСОБА_4 її чоловік ОСОБА_3 , дочка ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 успадкували по 1/9 частини належного померлій житлового будинку АДРЕСА_1 .

Тому твердження позивачів про те, що ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті дружини ОСОБА_4 в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України є безпідставними, оскільки судом достовірно встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли троє спадкоємців за законом у рівних частках ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР, чинного на день смерті ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а. с. 11). Після його смерті відкрилася спадщина на 4/9 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (1/3 частини, належної йому як члену ліквідованого колгоспного двору + 1/9 частини, успадкована ним після смерті дружини ОСОБА_4 , = 4/9 частини).

На день своєї смерті ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 один, що підтверджується довідкою Носівської міської ради Чернігівської області № 3262/07-01-С/06.2023 від 06 червня 2023 року (а. с. 19).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

ОСОБА_3 за життя заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 62-63). Отже, спадкування після його смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дітьми померлого ОСОБА_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а. с. 14, 15). Отже, вони є спадкоємцями першої черги за законом після його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що Носівською державною нотаріальною конторою Чернігівської області до майна померлого ОСОБА_3 заведено спадкову справу за № 310/2005 (а. с. 80-82).

Згідно з копією спадкової справи до майна померлого ОСОБА_3 спадщину після його смерті прийняли дочка ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 , подавши заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у визначений законодавством шестимісячний строк. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає (а. с. 80-82).

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Судом установлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зверталися до Носівської державної нотаріальної контори Чернігівської області з метою оформлення спадкових прав на житловий будинок з приналежними до нього спорудами в АДРЕСА_1 . Нотаріус відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що в матеріалах спадкової справи відсутній дійсний правовстановлюючий документ на будинок, а сам будинок відносився до категорії колгоспних дворів, які ліквідовано з уведенням в дію з 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність». Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину підтверджується постановою державного нотаріуса Носівської державної нотаріальної контори Чернігівської області Киреєвої Л.М. № 467/02-31 від 16 травня 2023 року (а. с. 12).

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судовому порядку підлягає визнанню право власності по 1/9 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судовому порядку підлягає визнанню право власності по 2/9 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, з прийняттям Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно здійснює державний реєстратор, але відповідно до вищевказаного Закону та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державний реєстратор не наділений правом визначення часток у праві спільної власності на нерухоме майно, яким, у тому числі, є і майно колгоспного двору і, відповідно, державний реєстратор не може зареєструвати за позивачем право власності на вищевказаний будинок як за членом колишнього колгоспного двору.

Матеріали справи підтверджують, що на будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами виготовлена технічна документація, відповідно до якої загальна площа будинку становить 64,8 кв. м, житлова площа - 28,0 кв. м (а. с. 20-24).

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема, шляхом визнання права.

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що також за ОСОБА_2 у судовому порядку підлягає визнанню право власності по 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , у зв`язку з ліквідацією колгоспних дворів.

Отже, на підставі досліджених доказів, суд робить висновок, що позовні вимоги є законними, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При зверненні до суду позивач ОСОБА_1 сплатила судовий збір у сумі 1073,60 грн., що підтверджується відповідною платіжною інструкцією (а. с. 5).

Ураховуючи, що заява представника відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд уважає за необхідне повернути позивачеві ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 120, 123, 548 ЦК УРСР, ст. ст. 15, 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1268, 1269, 1273, 1274 ЦК України, ст. ст. 200, 211, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на будинок з приналежними до нього спорудами задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , право власності на 1/9 частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 64,8 кв. м, житловою площею 28,0 кв. м з відповідною частиною господарських будівель та споруд у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , право власності на 2/9 частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 64,8 кв. м, житловою площею 28,0 кв. м з відповідною частиною господарських будівель та споруд у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , право власності на 1/9 частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 64,8 кв. м, житловою площею 28,0 кв. м з відповідною частиною господарських будівель та споруд у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , право власності на 2/9 частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 64,8 кв. м, житловою площею 28,0 кв. м з відповідною частиною господарських будівель та споруд у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , право власності на 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 64,8 кв. м, житловою площею 28,0 кв. м з відповідною частиною господарських будівель та споруд у зв`язку з ліквідацією колгоспних дворів.

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , сплачений в АТ «Ощадбанк» за реквізитами: рахунок отримувача - UA0025645, отримувач коштів - ГУК у Черніг.обл/тг м. Носівка/22030101, код класифікації доходів бюджету - 22030101, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37972475, судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. відповідно до квитанції № 24 від 05 червня 2023 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

відповідач: Носівська міська рада Чернігівської області, , місцезнаходження: м. Носівка Чернігівської області, вул. Центральна, буд. 20.

Повний текст судового рішення складено 22 листопада 2023 року.

Суддя Анатолій КРУПИНА