Справа № 464/1675/23
пр.№ 2/464/821/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.05.2023 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Горбань О.Ю.

секретаря судових засідань Гузюк Н.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1 , третьої особи: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для литини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею 23 років за умови, що вона буде навчатись. Обґрунтовує позов тим, що сторони є батьками повнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В шлюбі сторони перебували з 29.08.2003. Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 12.12.2018 шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до рішення Сихівського районного суду м.Львова від 31.10.2019 з відповідача стягувались аліменти на утримання дитини, ІНФОРМАЦІЯ_2 донька ОСОБА_2 досягнула повноліття, аліменти не стягуються. На даний час дочка сторін проживає разом із позивачем, знаходиться на її утриманні, навчається на 3-му курсі Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж інформаційних технологій Національного університету Львівська політехніка». Вказує, що дочка навчається на денній формі навчання, не працює, потребує матеріальної допомоги. Зазначає, що її матеріальне становище не дозволяє в повній мірі утримувати повнолітню дочку. Крім цього, у позивачки є ще одна дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вважає, що відповідач має змогу матеріально допомагати дитині, оскільки є працездатним та працює, тому просить позов задовольнити.

Ухвалою від 10 квітня 2023 року позов прийнято до розгляду та відкрите провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

05.05.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов, за змістом якого просить в позові відмовити, оскільки він перебуває зареєстрованому в шлюбі з іншою жінкою, яка має інвалідність ІІІ групи. Також він сплачує аліменти на молодшу дочку ОСОБА_5 , працює на шиномонтажі, отримує мінімальний розмір заплати, нерухомого майна, цінностей та банківських вкладів немає. Натомість, позивач має у власності житловий будинок, працює продавцем в магазині та отримує дохід. Крім цього, вважає, що позивачем не надано доказів про необхідність стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів, оскільки дочка навчається за кошти державного бюджету, тобто, плату за навчання позивач не несе. Зазначає, що для нього є непосильним сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини у розмірі, який просить позивач. Просить в позові відмовити, а також відмовити у стягненні з нього витрат на правову допомогу, оскільки такі належним чином не підтверджені.

В судовому засіданні позивач у вступному слові позов підтримала з аналогічних мотивів, викладених у фабулі позовної заяви. Вказала, що відповідач не надає повнолітній дитині жодної матеріальної допомоги в добровільному порядку, не брав участі у допомозі, не цікавився, хоча матеріально забезпечений, працює.

Третя особа в судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, у відзиві просить справу розглядати у його відсутності.

Заслухавши вступні слова учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить наступного висновку.

Суд встановив, що батьками дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 3).

Як вбачається з копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.08.2003 (а.с. 2), який розірвано рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 12.12.2018 (а.с. 4)

Згідно довідки № 57 від 17.03.2023 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданої Івано_Франківською селищною радою старостинським округом №3 Яворівського району Львівської області, дитина сторін зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 разом з позивачем і сестрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 донька сторін ОСОБА_2 досягла повноліття.

Як вбачається з довідки №73 від 09.03.2023, ОСОБА_2 навчається на третьому курсі у Відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж інформаційних технологій Національного університету «Львівська політехніка», денна форма навчання. Термін навчання з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2023 року. Форма фінансування: за рахунок коштів державного бюджету (а.с. 5).

Вказані обставини дають суду підстави вважати, що дитина сторін ОСОБА_2 після досягнення повноліття продовжує навчатись на денній формі навчання, у зв`язку з чим об`єктивно потребує матеріальної допомоги від своїх батьків.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи,

які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення

в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

У постанові Верховного Суду від 23.01.2019 в справі №346/103/17, суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є дочкою відповідача, на день звернення до суду не досягла 23 років, навчається на денній формі, що позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги, а відповідач, стан здоров`я котрого є задовільний, є працездатною особою та має можливість і обов`язок забезпечувати утримання дочки, нарівні з позивачем по справі, з якою повнолітня дитина проживає. Тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на дитину, яка продовжує навчання.

Доводи відповідача про перебування у шлюбі з іншою жінкою, яка має інвалідність ІІІ групи, необхідність сплачувати аліменти на молодшу дочку ОСОБА_5 , отримання мінімальної заплати, відсутність майна, цінностей та банківських вкладів, не заслуговують на увагу суду і не є підставою для звільнення відповідача від обов`язку батька надавати допомогу повнолітній дитині, котра навчається на денній формі навчання і позбавлена можливості працювати та утримувати себе самостійно. Крім того, жодних доказів, які б підтверджували те, що дружина відповідача ОСОБА_6 є безробітною, суду не надано.

З урахуванням встановлених обставин справи, обов`язку кожного із батьків утримувати повнолітню дитину на період навчання, наявність на утриманні відповідача неповнолітньої дитини, на утримання якої стягуються аліменти на підставі рішення суду, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання повнолітньої дитина, яка продовжує навчання, починаючи з часу звернення позивачки до суду з даним позовом.

Разом з тим, суд вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення дочкою навчання, є завищеним. Тому такий розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини сторін слід зменшити з до 1/5 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, що відповідатиме вимогам закону та зможе забезпечувати частину потреб повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а також не призведе до критичного погіршення забезпеченості відповідача. Визначаючи такий розмір аліментів, суд переконаний, що цієї суми, поряд з аналогічним обов`язком матері брати рівнозначну фінансову участь в утриманні дитини, буде достатнім для забезпечення належного матеріального становища повнолітньої дочки, яка навчається.

Вимоги позову про стягнення аліментів не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до уваги не приймаються, оскільки мінімальний розмір аліментів на повнолітню дитину законом не встановлений.

Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Задовольняючи частково позов, на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу, то суд приходить до висновку, що в задоволенні таких слід відмовити, оскільки позивачем не надано суду належних доказів витрат на правову допомогу, а саме не надано укладеного між нею та адвокатом договору про надання правової допомоги, акту прийому-здачі виконаних робіт. Сам по собі долучений позивачем рахунок на ім`я ОСОБА_7 не підтверджує понесення позивачем витрат саме на правову допомогу.

На підставі статей 141, 182, 199, 200 Сімейного кодексу України та керуючись статтями 10, 141, 247, 263-265, 355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, аліменти, щомісячно, в розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходів), починаючи з 24.03.2023 і до закінчення ОСОБА_2 навчання, але не пізніше досягнення нею 23 років.

В решті вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 1073,6 грн.

У задоволенні стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 1000 грн. відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 .

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_5 .

Суддя О.Ю.Горбань