Номер провадження: 22-ц/813/4775/23
Справа № 522/6855/21
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Пузанова Л. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Пузанової Л.В.,

суддів: Базіль Л.В.,

Орловської Н.В.,

секретар Зєйналова А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі апеляційну скаргу Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 29 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа: Комунальне підприємство "Міськзелентрест", про відшкодування матеріальної шкоди,

встановив:

У квітні 2021року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Одеської міської ради, третя особа: Комунальне підприємство "Міськзелентрест", про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 29 грудня 2020року на її автомобіль марки КІА Оптіма, державний номер НОМЕР_1 , який був припаркований за адресою: м.Одеса, вул.Л.Толстого,11 кут вул.Новосельського, впало дерево, внаслідок чого автомобіль був пошкоджений та потребує відновлювального ремонту.

Посилаючись на те, що особою, відповідальною за шкоду, завдану їй пошкодженням майна, є Одеська міська рада, яка не виконала вимог Законів України "Про місцеве самоврядування" та "Про благоустрій населених пунктів", не забезпечивши організацію благоустрою міста, зокрема прибудинкової території за наведеною вище адресою та не визначивши балансоутримувача об`єкта благоустрою, позивачка просила суд стягнути з Одеської міської ради вартість відновлювального ремонту транспортного засобу в сумі 162 301,25грн та судові витрати.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 29 листопада 2022року позов задоволено. Суд вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі Одеська міська рада просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів скарги зазначила, що при вирішенні справи судом порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Зокрема, скаржник вважає, що позивачка не довела, а суд не встановив наявність передбачених статтями 1166, 1173 ЦК України умов відповідальності за завдану у спірних правовідносинах шкоду та помилково визначив Одеську міську раду як орган самоврядування у сфері благоустрою населених пунктів, а звідси - допустив помилку у визначенні належного відповідача у цій справі.

Крім того, на думку скаржника, судом не враховано, що позивачка не надала належного підтвердження фіксування події, що сталася за участю належного їй транспортного засобу, а на підтвердження розміру відшкодування надала висновок експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту автомобіля, який не відповідає вимогам законодавства щодо належності та допустимості доказів у цивільному судочинстві, так як одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 викладені в ній доводи не визнала, висновки суду вважає правильними та обґрунтованими. Рішення суду першої інстанції просить залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення позивачки та представника відповідача - Лебедєвої Д.Ф. , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачкою доведено: факт завдання їй шкоди; протиправну бездіяльність відповідача, яка виразилась у невизначені балансоутримувача зеленого насадження (дерева, яке впало на автомобіль); причинний зв`язок між ними, а відповідач доводи позивачки не спростував і не довів, як відсутність своєї вини, так і відсутність підстав для відшкодування шкоди. На спростування заперечень Одеської міської ради з приводу неналежного відповідача у спірних правовідносинах, суд зазначив, що законом саме на Одеську міську раду покладено обов`язок забезпечити належне функціонування та експлуатацію зелених насаджень в місті у спосіб, що унеможливить їх негативний вплив на мешканців міста та пошкодження їх майна, тому обов`язок з відшкодування заподіяної позивачці майнової шкоди внаслідок падіння дерева у даному випадку повинно бути покладено саме на неї.

В процесі розгляду справи суд встановив, що 29.12.2020 року на припаркований за адресою: м. Одеса, вул. Л.Толстого, 11 кут вул. Новосельського, належний позивачці на праві власності автомобіль KIA OPTIMA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , впало дерево.

Внаслідок падіння дерева транспортний засіб KIA OPTIMA зазнав механічних пошкоджень, про що екс пертом Федотовим Ф.В. 11 січня 2022року складено акт огляду транспортного засобу №6945 (а. с.35-36).

За даним фактом позивачка викликала на місце події працівників поліції, які зафіксували вищенаведені обставини, про що свідчать: складений працівниками ГУНП в Одеській області рапорт від 29.12.2020 №24509, протокол, яким прийнято заяву ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення від 29.12.2020 року, письмові пояснення ОСОБА_1 та фотофіксація, надана позивачкою до позову (а. с. 120-127).

Факт пошкодження автомобіля позивачки підтверджується відповіддю начальника Головного управління національної поліції в Одеській області Портофранківського відділення Приморського відділу поліції в м.Одесі ГУНП України в Одеській області №36/2-24509 від 31.12.2020 р. якою підтверджено, що: під час перевірки фактів, викладених у матеріалах, встановлено, що від падіння дерева за адресою: м.Одеса, вул..Л.Толстого, 11 кут вул. Новосельського, було пошкоджено автомобіль KIA OPTIMA сірого кольору, який отримав пошкодження, а саме: дах, заднє скло, криша багажника, задній бампер, заднє праве крило, задня права фара, заднє ліве крило, задня ліва фара, подряпини кузова.(а.с.11)

Судом також досліджено висновок експерта №6945, складений 31.01.2021 року по визначенню вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, автомобіля KIA OPTIMA, реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок пошкодження, яке сталося 29.12.2020 року, згідно із яким вартість відновлюваного ремонту автомобіля KIA OPTIMA, реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 266 090, 90 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля KIA OPTIMA, реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 162 301,25 грн(а.с.13-18).

Відповідно до ремонтної калькуляції №6945 від 31.01.2021 року, загальна вартість робіт становить 21 996грн, додаткові витрати - 4 236,00 грн, фарбування - 41 787, 04 грн, запасні запчастини - 198 071, 86 грн, що становить загальну вартість ремонту автомобіля KIA OPTIMA, реєстраційний номер НОМЕР_1 - 266 090, 90 грн(а. с.19-22)

За довідкою Гідрометеорологічного центру від 12.11.2021 року № 01-18/1439, (а. с.163) 29 грудня 2020 року через територію Одеської області проходив атмосферний фронт, який зумовив невеликі дощі та штормовий вітер. За оперативними даними метерологічної станції Одеса (ГМЦ ЧАМ) 29.12.2020 року вночі невеликий дощ, кількість опадів 0,3 мм, вдень опадів не було, вітер південно східний з переходом на південно-західний - 2-5 м/с, з 03 год. 06 хв. до 05 год. 03 хв., з 06 год. 54 хв. до 13 год.11 хв. та з 17 год. 15 хв. до 18 год. 44 хв. - пориви вітру 12 м/с з 13 год.11 хв. до 17 год. 01 хв. - пориви штормового вітру 15 м/с. Згідно «Настанови з метеорогічного прогнозування», вітер швидкістю 15-24 м/с - вважається небезпечним метеорогічним явищем (І рівень небезпечності).

09.03.2021 року ОСОБА_1 направила претензію про відшкодування збитків до КП «Міськзелентрест» та Одеської міської ради, в якій просить відшкодувати їй вартість матеріального збитку у сумі 162 301,25 грн (а. с.43-49).

Пунктом 5 частини другої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Згідно з частиною сьомою статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади.

Пунктом 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 (далі - Правила), передбачено, що елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою.

Відповідно до пункту 5.5. Правил відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Таким чином, балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень.

Підпунктом 7 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Тобто до відання саме виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння гілки з дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан зелених насаджень у дворі біля будинку по АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

Згідно зі статтею 25 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території.

Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди. Разом з тим потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.

Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачеві.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та стягуючи з Одеської міської ради відшкодування шкоди, завданої позивачці, суди не встановили причинно-наслідкового зв`язку між пошкодженням належного позивачці автомобіля та бездіяльністю Одеської міської ради, вважаючи її належним відповідачем у справі.

Суд першої інстанції під час розгляду справи та ухвалення рішення по суті спору не зважив на викладені Одеською міською радою у відзиві на позовну заяву заперечення щодо неналежного відповідача та не навів мотивів їх відхилення. Натомість в обґрунтування своїх висновків щодо відповідальної особи у спірних правовідносинах послався на відповідні положення Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України щодо відповідальних осіб за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними, щодо виробничого процесу утримання об`єктів зеленого господарства, контролю за станом міських зелених насаджень, належний догляд за ними на об`єктах благоустрою чи комунальної власності тощо та зробив правильний висновок про те, що організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень належить до відання саме виконавчого органу міської ради, однак не врахував, що за визначенням, викладеним у статті 1 Закону України "Пр місцеве самоврядування в Україні" виконавчі органи рад - це органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

За приписами статті 11 Закону України " Про місцеве самоврядування в Україні", виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Як уже зазначалося вище, відповідно до підпункту 7 пункту "а" частини першої статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", яка визначає повноваження в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження з організації благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Отже, питання організації благоустрою міста, елементом якого є зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях, і здійснення контролю за станом благоустрою, не належать до загальної чи виключної компетенції міської ради, а є власним (самоврядним) повноваженням виконавчих органів, які й несуть визначену законом відповідальність за шкоду, завдану фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю при здійсненні ними своїх повноважень відповідно до статті 1173 ЦК України.

Отже, доводи Одеської міської ради про те, що вона є неналежним відповідачем у спірних правовідносинах, ґрунтуються на законі та є підставою для відмови ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог, пред`явлених до Одеської міської ради про відшкодування майнової шкоди.

Враховуючи, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та дійшов помилкового висновку щодо наявності правових підстав для покладення на Одеську міську раду відповідальності за завдану позивачці шкоду, постановлене ним рішення підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог як заявлених до неналежного відповідача.

Оскільки підставою для відмови у задоволенні позову є його пред`явлення до неналежного відповідача, що не перешкоджає позивачці здійснити захист своїх порушених цивільних прав шляхом звернення до суду з аналогічними вимогами до належного відповідача, суд апеляційної інстанції не аналізує інші доводи апеляційної скарги по суті позову та не наводить мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судові витрати сторін у цій справі складаються із судового збору, сплаченого позивачкою при поданні позовної заяви в розмірі 1 648,01грн та судового збору, сплаченого відповідачем при поданні апеляційної скарги в розмірі 2 472,01грн (т.1, а. с.7; т.2, а. с. 23, 38).

За правилом, визначеним частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що в результаті перегляду судового рішення в апеляційному порядку ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову, витрати позивачки на сплату судового збору відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають, а з позивачки на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати на сплату судового збору при поданні апеляційної скарги у розмірі 2 472, 01грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради задовольнити.

Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 29 листопада 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа: Комунальне підприємство "Міськзелентрест", про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , яка проживає в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь Одеської міської ради, яка знаходиться в м.Одеса, пл. Думська, 1, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 26597691, судові витрати, понесені на сплату судового збору при поданні апеляційної скарги у розмірі 2 472 грн 01 коп.(дві тисячі чотириста сімдесят дві гривні 01 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий Л. В. Пузанова

Судді: Л.В. Базіль

Н. В. Орловська

Повний текст постанови складено 22 травня 2023 року

Суддя Л.В. Пузанова