Справа № 585/1066/23
Номер провадження 2/585/352/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року, Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді - Цвєлодуб Г.О.,

секретаря судового засідання Салій О.І.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття , -

В С Т А Н О В И В:

10 березня 2023 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову із посиланням на ст. ст. 180, 181, 182, 191, 192 СК України зазначає, що з відповідачем у зареєстрованому шлюбі не перебували, проживали разом як родина, однак із часу народження дитини проживають окремо. При цьому відповідач, згідно ст. 126 СК України, є батьком дитини, однак не надає допомоги на її утримання та забезпечення всім необхідним, дитина проживає з нею та перебуває на її повному утриманні, а вона - знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3х років. Відповідач працездатний, інших дітей не має, на його утриманні непрацездатних осіб також не має, отримує неофіційний дохід, тому повинен дбати та піклуватися про свою дитину.

Ухвалою судді від 17 березня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Відповідно до вимог ст.ст. 19, 279 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомленням учасників справи.

Позивач у прохальній частині позову заявила клопотання про розгляд справи у її відсутність.

Відповідач подав до суду відзив, у якому із заявленими вимогами погодився частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Свої заперечення обґрунтував тим, що він не ухиляється від свого обов`язку утримувати дитину, у той же час він зараз навчається на денному відділенні Роменського коледжу СНАУ та власного доходу не має.

Суд, дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 13.07.2021, виданого Роменським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) встановлено, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якої вказано: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 (а.с. 7).

Згідно довідки виконавчого комітету Хмелівської сільської ради № 866, малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на утриманні та проживає за місцем реєстрації своєї матері ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Позивач не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною по досягненню нею 3х років. Отримує соціальні виплати від Управління соціального захисту населення Роменської РДА Сумської області (а.с.10).

Відповідач офіційно не працевлаштований, навчається на IV курсі ВСП «Роменсий фаховий коледж СНАУ», термін навчання до 30.06.2023 р., навчається за рахунок коштів державного бюджету, доходи за період з І кварталу по 4 квартал 2022 року відсутні (а.с.24-25).

Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини.

Так, статтями 8, 11 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. ст. 180-181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини.

Згідно положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК.

Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини передбачено ст. 183 СК України.

При цьому, суд вважає, що при визначенні розміру аліментів слід виходити із засад розумності, виваженості та справедливості, у зв`язку із чим заперечення відповідача про доцільність визначення аліментів в твердій грошовій формі підлягають відхиленню.

Відповідач вказує, що оскільки він не працевлаштований та не має доходу, навчається на денній формі навчання, аліменти на утримання доньки необхідно визначити в твердій грошовій формі у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У той же час суд не може погодитись з доводами відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Чинним законодавством визначено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, однак батьки в межах своїх фінансових можливостей спроможні забезпечити не прожитковий мінімум, а належні умови життя необхідні для розвитку дитини.

Крім того, відповідно до ст. 184 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі виключно за заявою одержувача.

Як вбачається з матеріалів, позивач відповідної заяви на стягнення аліментів у твердій грошовій формі не надавала, а відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Доводи відповідача про неможливість сплати аліментів у розмірі 1/4 частки від доходу з тих підстав, що він не працює та навчається на денній формі навчання суд відхиляє, оскільки відповідач є молодою працездатною особою, термін його навчання до червня 2023 року, доказів наявних перешкод для його подальшого працевлаштування або отримання іншого доходу суду не надано.

Відсутність постійного заробітку, офіційного працевлаштування та його навчання не звільняє ОСОБА_2 , як батька, від виконання свого обов`язку щодо утримання дитини. В той же час слід зазначити, що відповідач не позбавлений права в майбутньому на звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів у зв`язку зі зміною його матеріального чи сімейного стану, погіршення його здоров`я.

Враховуючи вимоги закону та викладені вище обставини, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття, оскільки такий розмір аліментів відповідає вимогам закону та не є очевидно непомірним для відповідача.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.

Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 992,40 грн. судового збору на користь держави.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України,суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі положень ст. ст. 181, 182, 191, 199, 200 СК України, ст. ст. 258-259,263,264,265, ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця з дня подання позову, тобто з 10.03.2023 і до повноліття ОСОБА_3 , до ІНФОРМАЦІЯ_5 включно.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г. О. Цвєлодуб