Справа 556/2263/23
Номер провадження 2/556/464/2023

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.10.2023 року. смт.Володимирець

Володимирецькийрайонний суд Рівненськоїобласті в особі:

головуючого судді Іванків О.В.,

при секретарі Кньовець Н.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей,-

В С Т А Н О В И В:

До суду з позовом звернулася ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей.

В обгрунтування заяви вказала, що 24 січня 2020 року уклала шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрований Вараським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Зіхідного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів), про що зроблено актовий запис № 9.

Шлюбне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів і поглядів на життя. Втратили почуття любові і взаємоповаги один до одного. Сімейних стосунків не підтримують. Спору про майно між сторонами на даний час немає. Позивачка вважає, що шлюб між ними розпався і його збереження неможливе.

За час спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач в добровільному порядку не надає, в житті дітей, їх вихованні та розвитку ніякої участі не приймає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Володимирецького районного суду від 21.08.2022 року у вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження.

Позивачка ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву в якій вказала, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просила розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив про розгляд справи в його відсутності перед судом не клопотав.

За нормою п1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд, дослідивши обставини справи, проаналізувавши всі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що 24 січня 2020 року, сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Також в судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Даний факт стверджується оглянутими в судовому засіданні та долученими до справи свідоцтвами про народження.

Також в судовому засіданні достовірно встановлено, що діти перебувають на утриманні матері ОСОБА_1 .

Крім того в судовому засіданні було встановлено, що шлюбні відносини сторін фактично припинені, не дивлячись на те, що відповідач з позивачкою проживають спільно в одному будинку діти знаходяться повністю на утриманні позивачки.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Матеріалами справи встановлено, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім`ї, сторони миритись не бажають, шлюб їх існує формально, а тому зберігати його не доцільно, і є підстави для його розірвання.

У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачка ОСОБА_1 , не просила після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище.

Діти проживали разом з матір`ю і спору з цього приводу між сторонами немає.

Згідно ст. 141 СК України - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Суд приймає до уваги матеріальне становище відповідача, однак це не звільняє його від обов`язку по утриманню дитини.

Доказів про те, що між позивачкою та відповідачем досягнуто домовленість про сплату відповідачем аліментів на дітей сторони не надали. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, в судовому порядку.

Поряд з тим, рішення слід допустити до негайного виконання по платежах за один місяць, згідно ст. 430 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вирішує питання про судові витрати та стягує з відповідача на користь позивачки у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при поданні позову до суду про стягнення аліментів, то суд на підставі ч. 2 ст. 133, ч. 1,2,6 ст. 141 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача.

Керуючись ст.ст. ст.ст.2, 3, 12, 81, 89, 263, 264, 265, 268, 352, 354, 355, 273 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 184 Сімейного Кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований Вараським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Зіхідного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів), про що зроблено актовий запис № 9.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 08.08.2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь держави судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. на підставі Закону України "Про судовий збір".

Стягнути із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. на підставі Закону України "Про судовий збір".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.В. Іванків

Учасники процесу:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), мешканка АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстрований: АДРЕСА_1 .