Справа № 503/389/23
Провадження № 2-о/503/23/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Вороненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Вдовиченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кодима, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

встановив:

Заявник звернулася до суду з вище вказаною заявою посилаючись на ті обставини, що 09.01.1980 року на її ім`я було заповнено трудову книжку, в якій її дошлюбне прізвище російською мовою зазначене російською мовою як « ОСОБА_2 », що не відповідає зазначенню її прізвища російською мовою у свідоцтві про народження « ОСОБА_3 ». На теперішній час згадана невідповідність зазначення прізвища заявника у документі про трудову діяльність перешкоджає їй в оформленні пенсії за віком, оскільки рішенням ГУ ПФУ в м. Києві від 10.11.2022 року № 17 їй було відмовлено в призначенні пенсії. У зв`язку з чим заявник змушена звернутися до суду з відповідною заявою, в якій просить суд встановити факт належності їй трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 09.01.1980 року.

12.04.2023 року ухвалою суду (а.с.27-28) заяву було залишено без руху із визначенням строку для усунення недоліків.

19.04.2023 року ухвалою суду (а.с.32) відкрите провадження у даній справі, призначено розгляд в порядку окремого провадження.

21.04.2023 року ухвалою суду (а.с.33) виправлено описки допущені в ухвалах суду від 12 і 19.04.2023 року.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була своєчасно повідомлена належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-6 ст. 128 ЦПК України. При цьому, в змісті своєї заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності, а також 18.05.2023 року окремо подала до суду письмову заяву про зазначене, в якій також зазначила про підтримання заявлених вимог в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання заінтересована особа була своєчасно повідомлена належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-6 ст. 128 ЦПК України. При цьому, представник за довіреністю ГУ ПФУ в Одеській області Кур`ян Н.М. надіслала на електронну адресу суду заяву від 16.05.2023 року скріплену своїм електронним цифровим підписом, в якій просила розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи.

Згідно положень першого речення ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. В свою чергу ч.3 ст. 211 ЦПК України передбачає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Кодима Кодимського району Одеської області народилась ОСОБА_4 (російською мовою « ОСОБА_5 »), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , повторно виданого 12.01.1973 року Кодимським бюро ЗАГС Одеської області (а.с.12).

09.01.1980 року Кодимським районним вузлом зв`язку Одеської області було заведено (заповнено) трудову книжку серії НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_5 » (російською мовою), ІНФОРМАЦІЯ_2 , та згідно запису № 1 розділу «Відомості про роботу» даної трудової книжки її прийнято тимчасово на посаду листоноші 3 класу (Наказ №3 від 09.01.1980 року).

В подальшому ОСОБА_4 зареєструвала шлюб із ОСОБА_6 та у зв`язку з цим змінила своє дошлюбне прізвище на « ОСОБА_7 », але 09.10.1987 року цей шлюб було розірвано, про що зроблено актовий запис № 71, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с.13), в якому зазначено, що після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_3 » (російською мовою).

09.03.1993 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб із ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області 25.09.2013 року (а.с.14).

Заявник ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилась в смт Кодима (на теперішній час м. Кодима) Одеської області, документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_5 , виданим Кодимським РВ УМВС України в Одеській області 05.02.2002 року (а.с.2-4).

Відповідно до положень першого і третього абзаців пункту 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року № 162 (яка була чинною на час заведення трудової книжки і до 29.07.1993 року), изменения записей в трудовых книжках о фамилии, имени, отчестве и дате рождения производятся администрацией по последнему месту работы на основании документов (паспорта, свидетельства о рождении, о браке, о расторжении брака, об изменении фамилии, имени, отчества и др.) и со ссылкой на номер и дату этих документов. Указанные изменения вносятся на первой странице (титульном листе) трудовой книжки. Одной чертой зачеркивается, например, прежняя фамилия или имя, отчество, дата рождения и записываются новые данные. Ссылки на соответствующие документы записываются на внутренней стороне обложки и заверяются подписью руководителя предприятия или специально уполномоченного им лица и печатью предприятия или печатью отдела кадров.

В свою чергу, відповідно до положень першого і другого абзаців пункту 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 року № 58 (яка чинна з 29.07.1993 року), зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Водночас із цим суд відзначає ту обставину, що на виконання вище наведених вимог трудового законодавства записи про всі зміни прізвищ, на протязі трудової діяльності заявника ОСОБА_1 , робились на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки серії НОМЕР_1 , зокрема один із них був зроблений керівником завідуючим Кодимського дитячого садочку №2, оскільки згідно запису № 34 розділу «Відомості про роботу» даної трудової книжки, заявник 12.04.1990 року булатимчасово прийнята на посаду няні дитячого садочка (наказ №10 від 09.04.1990 року), згідно запису № 35 13.12.1991 року переведена на посаду кухонного працівника (наказ №102 від 12.12.1991 року) і згідно запису № 36 15.04.1995 року звільнена в зв`язку з ліквідацією дитячого садка № 2 (наказ №22 від 15.04.1995 року).

Крім того, із копій витягів з наказів по книзі наказів Кодимського дитячого садочка №2, виданих Кодимською міською радою Подільського району Одеської області 07.09.2022 року за № 03-17/2394, № 03-17/2395 і № 03-17/2396 (а.с.16-18), встановлено, що: у наказах №10 від 09.04.1990 року, №102 від 12.12.1991 року та №22 від 15.04.1995 року прізвище заявника російською мовою зазначено « ОСОБА_3 ». В свою чергу відомості про зазначені накази відображені у самій трудовій книжці серії НОМЕР_1 заведеній 09.01.1980 року на ім`я « ОСОБА_5 » (російською мовою), а саме записи № 12-13 на сторінках 18-19 і № 36 на сторінках 42-43.

У зв`язку з чим сукупність самих відомостей внесених в трудову книжку як про зміну прізвищ її володільцем так і про її трудову діяльність підтверджує ту обставину, що в трудовій книжці серії НОМЕР_1 заведеній 09.01.1980 року на ім`я « ОСОБА_5 » (російською мовою) у дійсності відображено трудову діяльність саме заявника ОСОБА_1 , яка у відповідні періоди життя мала інші прізвища (« ОСОБА_3 » і « ОСОБА_7 »), зокрема на час заведення цієї трудової книжки мала прізвище « ОСОБА_3 » (російською мовою). В свою чергу зазначення у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , при її заповненні 09.01.1980 року, прізвища її володільця як « ОСОБА_2 » (російською мовою) суд вважає помилкою написання дійсного на той час прізвища володільця трудової книжки « ОСОБА_3 » (російською мовою).

Відповідно до пункту 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У відповідності до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, для встановлення факту необхідна наявність певних умов, серед яких встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

В свою чергу положеннями другого речення абзацу другого пункту 12 вище зазначеної постанови Пленуму передбачено, що суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Ураховуючи вище викладене та оцінюючи докази у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, що в свою чергу надасть заявнику можливість оформити пенсію.

Керуючись ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, пунктами, 1, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області; місцезнаходження: м. Одеса, вул. Канатна, 83; ідентифікаційний код юридичної особи в , про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трудової книжки серії НОМЕР_1 , заведеної (заповненої) 09.01.1980 року на ім`я « ОСОБА_5 » (російською мовою).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.В. Вороненко