Справа №201/1642/23
Провадження № 2/201/1234/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в особі головуючого-судді Ткаченко Н.В., розглянувши в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

09.02.2023р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська через систему «Електронний суд» із позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя (позовна заява підписана представником позивача адвокатом Трофименком В.В.) (а.с.№3-8).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 10.02.2023р. позовна заява була залишена без руху та позивачу запропоновано усунути недоліки позовної заяви (а.с.№31).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 15.02.2023р. позовна заява прийнята до розгляду та у відповідності до ст.ст. 274, 279 ЦПК України призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін (а.с.№36).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача адвокат Трофименко В.В. (діє на підставі ордеру серія АЕ № 1179792 від 07.02.2023р. - а.с.№23) посилався на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Під час шлюбу була придбана квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вартість якої сплачував позивач, а відповідачка мінімально приймала участь в утриманні квартири, а тому позивач вважає, що остання набула право спільної сумісної власності лише на 1/4 частину цієї квартири. Позивач згодний сплатити відповідачці компенсацію вартості її частини, а тому представник позивача просив визнати спільним майном подружжя квартиру АДРЕСА_2 , виділити ОСОБА_1 в особисту приватну власність квартиру та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості частки квартири у розмірі 322 525грн.

08.03.2023р. до суду надійшли заперечення представника відповідачки адвоката Швець А.О. (діє на підставі ордеру серія АІ № 1356186 від 01.03.2023р. - а.с.№44), в яких представник відповідачки вимоги визнала, не заперечувала, що розмір частки відповідачки складає частину квартири. Разом з тим, представник відповідачки заперечувала проти суми компенсації за частку, яка належить відповідачці, посилаючись на те, що середня вартість квартири становить за ринковими цінами 36 000 дол.США, а отже вартість частки, що належить відповідачці, дорівнює 9 000 дол.США. Отже, представник відповідачки просила стягнути з позивача компенсацію в розмірі 354 330грн., задовольнивши іншу частину позовних вимог (а.с.№41-43).

17.04.2023р. представником позивача подана до суду квитанція від 14.04.2023р. про сплату на депозитний рахунок суду грошової компенсації вартості частини квартири коштів у розмірі 322 525грн. (а.с.№52-55).

Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку доводам та запереченням сторін у сукупності з наданими письмовими доказами та положеннями законодавчих актів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1. ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі № 202/7106/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.08.2007р., який був зареєстрований Кіровським відділом ДРАЦС ДМУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 376 (а.с.№13).

Шлюб сторін було розірвано рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.11.2022р., яке набрало законної сили 16.12.2022р. (а.с. № 13-14).

Перебуваючи у шлюбі, 06.10.2007р. позивач ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., придбав нерухоме майно квартиру АДРЕСА_2 (до перейменування м. Дніпропетровськ) а.с.№17-18).

Право власності ОСОБА_1 на дану квартиру підтверджується також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.№20).

Отже, набута позивачем в період шлюбу квартира АДРЕСА_2 є спільним майном подружжя.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 70 СК України, а також приймаючи до уваги, що сторони досягли домовленості щодо розміру частки позивачки у спільній сумісній власності подружжя, суд приймає до уваги таку домовленість та встановлює, що позивачці належить на праві спільної сумісної власності частина квартири АДРЕСА_2 .

У відповідності до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо, зокрема, річ є неподільною. Згідно із ч. 2 статті 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Відповідно до п.п. 22-25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11, від 21.12.2007р.: «поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі, коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності».

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 24.01.2023р. квартира в іпотеці не перебуває, відомості в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та в Державному реєстрі іпотек відсутні ( а.с.№21-22).

Згідно наданого позивачем звіту про оцінку майна, складеного оцінювачем Приватного підприємства «Новомосковське бюро експертної оцінки» ОСОБА_3 ,ринкова вартість об`єкта нерухомості - кв. АДРЕСА_2 станом на 12.12.2022р. становила 1 290 100грн., що на дату оцінки становило 35 279 дол.США (а.с.№26-27).

Отже вартість частини, що належить відповідачці, становить відповідно 322 525грн.

Заперечуючи проти визначеної позивачем вартості майна, представник відповідачки посилається на те, що ринкова вартість спірної квартири становить 36 000дол. США, що є еквівалентом 1 417 320грн., а отже вартість частки відповідачки становить 354 330грн.

Разом з тим, представник відповідачки - адвокат Швець А.О. жодних доказів про ринкову вартість майна станом на дату подачі відзиву суду не надала, так само, як і не заявила клопотання про призначення судової експертизи щодо визначення ринкової вартості спільного майна подружжя.

Таким чином, суд приймає, як доказ ринкової вартості спільного майна подружжя, наданий позивачем звіт про оцінку майна від 12.12.2022р., строк дії якого 6 місяців, а отже на день ухвалення рішення звіт є чинним.

З огляду на те, що представник відповідачки не заперечувала проти компенсації на користь відповідачки вартості частинки в спільному майні подружжя, суд вважає необхідним здійснити таку компенсацію шляхом стягнення з позивача на користь відповідачки грошових коштів у розмірі 322 525грн., які знаходяться на депозитному рахунку суду р/р: UA0017442, код отримувача: 26239738, МФО отримувача: 820172, згідно платіжної інструкції № 0.0..1 АТ КБ «ПриватБанк» від 14.04.2023р. (а.с.№54).

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, визнати спільним майном подружжя квартиру АДРЕСА_2 , виділити ОСОБА_1 в особисту приватну власність квартиру АДРЕСА_2 та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості частки квартири у розмірі 322 525грн.

Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_1 стосовно поділу нерухомого майна, суд з урахуванням положень ст. 5 ЦПК України та положень абз. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України вважає необхідним захистити порушене право позивача у інший (більш ефективний) спосіб, ніж наполягає позивач.

З урахуванням положень ст.ст. 355, 365, 368, 372 ЦК України та ст. 71 СК України, а також положень ст. 5 ЦПК України та абз. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України, суд вважає можливим, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , припинити за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісною власності подружжя на квартиру АДРЕСА_2 .

Обговорюючи питання розподілу судових витрат у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України та враховуючи, що представник позивача просив віднести судові витрати по справі на рахунок позивача, підстав для стягнення судового збору з відповідачки немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60,61,70,71 СК України, абз. 2 ч. 2 ст. 16, ст.ст. 355, 365, 368, 372 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007р., ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 259, 263-265, ч.2, 3 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити.

Визнати спільним майном подружжя квартиру АДРЕСА_2 .

Виділити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в особисту приватну власність квартиру АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП- НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) грошову компенсацію вартості частки квартири у розмірі 322 525грн., шляхом стягнення з позивача на користь відповідачки грошових коштів з на депозитного рахунку суду р/р: НОМЕР_3 , код отримувача: 26239738, МФО отримувача: 820172, згідно платіжної інструкції № 0.0..1 АТ КБ «ПриватБанк» від 14.04.2023р.

Припинити за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право спільної сумісною власності подружжя на квартиру АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.