ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7295/23 Справа № 211/1832/22 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н.О. Суддя у 2-й інстанції - Кішкіна І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Кішкіної І.В.,

суддів Агєєва О.В., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Шумило І.В.,

розглянувши відкритому судовому засіданні цивільну справу №211/1832/22 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів, стягнення коштів за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2023 року (суддя Сарат Н.О., повний текст судового рішення складено 19 червня 2023 року),

в с т а н о в и в :

В травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів, стягнення коштів. В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його рідна матір ОСОБА_2 . Після смерті матері він є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк. Позивач, після встановленого шестимісячного терміну, звернувся до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Кучман І.І. для оформлення спадщини після померлої та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 26 січня 2022 року, зареєстровано у реєстрі за № 330, спадкова справа №147/2021. Спадщина після смерті ОСОБА_2 , крім іншого, складається з вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у АТ КБ «Приватбанк» на рахунках померлої, а саме: - депозитний рахунок № НОМЕР_1 , згідно умов договору № SAMDNWFD800 від 27 січня 2017 року, залишок з яких складає 1200 євро, картковий рахунок НОМЕР_2 , згідно умов договору №SAMDNWFС5 від 24 липня 2018 року, залишок яких складає 12,55 грн, які належать померлій матері позивача згідно довідки №20.1.0.0.0/7-211130/2500, виданої 30 листопада 2021 року АТ КБ «Приватбанк» на її ім`я. Звернувшись з вказаним свідоцтвом до відповідача позивач отримав відмову у видачі коштів з посиланням на те, що кошти у розмірі 1200 євро були нараховані померлій помилково, а тому банк списав кошти та повернув їх відправникові. Вважає, що відмова банку у видачі коштів порушує права позивача як спадкоємця. Тому позивач просив суд стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 37620,55 грн та судовий збір.

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2023 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів, стягнення коштів задоволено.

Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 37620,55 гривень.

Вирішено питання про судові витрати.

З вказаним рішення не погодився відповідач АТ КБ «Приватбанк» та оскаржив його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що технологічний/операційний рахунок № НОМЕР_3 , на який надішли кошти 1200 євро є рахунком, на який не вносила кошти особисто спадкодавиця, кошти на нього надійшли 29 квітня 2021 року, тобто вже після її смерті кошти від Корпорації «Конференція по єврейським матеріальним позовам проти Німеччини», які були відправлені ОСОБА_2 як жертві Холокосту. Але оскільки вони надійшли після її смерті, банк вважаючи їх помилковими, повернув відправникові. Тому вважає вимоги позивача безпідставними, а також зазначив, що суд першої інстанції під час розгляду справи порушив порядок, встановлений для вирішення питання, допустив однобічність та неповноту судового розгляду, невідповідність висновків, викладених у рішенні, фактичним обставинам справи, що дає підстави для скасування судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , надав відзив на апеляційну скаргу, згідно якого просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» у судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронного листа та повідомлення.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку повідомлення. Представник позивача надав заяву, згідно якої просив справу розглянути за відсутності позивача та його представника.

Згідно із частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно із частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України та пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, лише в оскаржуваній частині судового рішення і відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновки щодо неоскарженої частини.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 31 березня 2021 року, виданого Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 390, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_1 (а.с. 3).

Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26 січня 2022 року, зареєстровано у реєстрі за № 330, спадкова справа № 147/2021, виданого приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Кучман І.І., спадщина після смерті ОСОБА_2 , крім іншого, складається з вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у АТ КБ «Приватбанк» на рахунках померлої, а саме: депозитний рахунок № НОМЕР_1 , згідно умов договору № SAMDNWFD800 від 27 січня 2017 року, залишок з яких складає 1200 євро, картковий рахунок НОМЕР_2 , згідно умов договору №SAMDNWFС5 від 24 липня 2018 року, залишок яких складає 12,55 грн, які належать померлій матері позивача згідно довідки № 20.1.0.0.0/7-211130/2500, виданої 30 листопада 2021 року АТ КБ «Приватбанк» на її ім`я (а.с. 5).

Листом від 31 березня 2022 року відповідач АТ КБ «Приватбанк» повідомив позивача ОСОБА_1 , що на рахунок спадкодавця були помилково зараховані кошти в сумі 1200 євро. Після виявлення даної обставини, банк пунктом 1.1.2.1.5 Умов та правил надання банківських послуг списав з рахунку кошти для повернення їх відправнику (а.с. 22).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов до висновку про наявність права позивача як спадкоємця на своєчасне отримання грошових коштів, які є спадковим майном після смерті його матері, тому воно підлягає відновленню шляхом стягнення з відповідача грошових коштів, які знаходяться на рахунках.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за наступними підставами.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 статті 509 ЦК України).

Згідно із статтями 526, 530, 610, частиною 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» установлено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

Згідно із частиною 1 статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

У АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_2 відкрито депозитний рахунок № НОМЕР_1 за договором № SAMDNWFD800 від 27 січня 2017 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

Позивач ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_2 .

З обставин справи вбачається, що позивач після смерті матері звернувся до приватного нотаріусу Криворізького районного нотаріального округу Кучман І.І. із заявою про прийняття спадщини. Після чого приватним нотаріусом був зроблений запит до Приватбанку.

АТ КБ «Приватбанк» надало приватному нотаріусу Криворізького районного нотаріального округу Кучман І.І. відомості щодо наявності у померлої ОСОБА_2 депозитний рахунку № НОМЕР_1 , на якому є залишок коштів - 1200 євро.

Тобто банк факт належності ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 1200 євро підтвердив Приватбанк, надавши відомості нотаріусу що знаходяться на поточному рахунку № НОМЕР_1 у АТ КБ «Приватбанк», який відкритий на ім`я ОСОБА_2 , відповідачем не заперечувався.

Після чого, приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Кучман І.І. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 26 січня 2022 року, зареєстровано у реєстрі за № 330, спадкова справа № 147/2021, що спадщина після смерті ОСОБА_2 , крім іншого, складається з вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у АТ КБ «Приватбанк» на рахунках померлої, а саме: депозитний рахунок № НОМЕР_1 , залишок з яких складає 1200 євро.

Зазначене свідоцтво про право на спадщину є чинним, не оскаржено та не скасовано.

Прийнявши спадщину в установленому законом порядку, спадкоємець набув право на все майно, яке належало спадкодавцеві на час смерті, а тому відповідно до статті 1227 ЦК України він має право на її отримання.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 13 квітня 2022 року у справі № 220/30/21, від 23 лютого 2022 року у справі № 428/10113/20.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Але відповідач на звернення позивача відмовив у видачі грошових коштів. Причиною відмови відповідач вказав, що спадкодавиця не вносила кошти особисто, кошти на рахунок надійшли після її смерті від Корпорації «Конференція по єврейським матеріальним позовам проти Німеччини», які були відправлені ОСОБА_2 як жертві Холокосту, але, оскільки вони надійшли після її смерті, банк вважаючи їх помилковими, повернув відправникові.

Отже, як встановив суд першої інстанції, з висновком якого погоджується апеляційний суд, банк відмовив спадкоємцю вкладника банку, позивачу, у поверненні депозитних коштів його померлої матері, в той час, свідоцтво про право на спадщину є чинним, не оскаржено та не скасовано, тому відсутні підстави для відмов в задоволенні позову, і таким чином суд першої інстанції правильно позов задовольнив.

Доводи апеляційної скарги відповідача не впливають на правильність висновків суду першої інстанції. Крім того, наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для скасування судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 листопада 2023 року.

Судді І.В. Кішкіна

О.В. Агєєв

О.І. Корчиста