Справа № 753/3654/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Українська геологічна компанія» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Українська геологічна компанія» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову зазначив, що він працював на посаді заступника генерального директора у ДП «Українська геологічна компанія» з 16.03.2020 року. Наказом від 15.03.2022 року № 32 його звільнили на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України. У квітні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом про скасування наказу про звільнення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11.07.2022 року позовні вимоги задоволено.

12.07.2022 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про виконання рішення в частині поновлення на роботі. Відповідач листом від 13.07.2022 року відмовився виконувати рішення, чим ухиляється від виконання рішення, змушуючи позивача перебувати у вимушеному прогулі.

На підставі наведеного позивач просив суд стягнути з державного підприємства «Українська геологічна компанія» на користь Позивача ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12 липня 2022 року до дня фактичного поновлення на роботі.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 травня 2023 року позов задоволено; стягнуто з Державного підприємства «Українська геологічна компанія» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12.07.2022 року по 18.04.2023 року в розмірі 268 664,64 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн., судовий збір у розмірі 2 192,09 грн., а всього - 275 856,73 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене на підставі неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволені позову.

08 серпня 2023 року на адресу суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

В ході розгляду справи судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11.07.2022 у справі № 753/3918/22 визнано незаконним та скасовано п. 1 наказу від 15.03.2022 № 32 ДП «Українська геологічна компанія» про звільнення ОСОБА_1 , заступника генерального директора з 15.03.2022 у зв`язку зі зміною організаційної структури підприємства на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України; поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника генерального директора ДП Українська геологічна компанія» з 15.03.2022; стягнуто з ДП «Українська геологічна компанія» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 112 277,76 грн. (без утримання податку та інших обов`язкових платежів).

12.07.2022 позивач звернувся до ДП «Українська геологічна компанія» з заявою про поновлення на роботі.

Відповідач листом від 13.07.2022 № 8-247 щодо виконання рішення суду повідомив позивачу про відсутність посади генерального директора, відсутність функціональних обов`язків та фінансування за цією посадою.

Відповідач листом від 27.07.2022 № 8-232 надав позивачу з урахуванням його кваліфікації пропозиції щодо наявних вакантних посад: головний спеціаліст ФЕС, провідний спеціаліст ФЕС, професійний спеціаліст комерційного відділу, спеціаліст комерційного відділу, заступник начальника ЦЛ, інженер підгот. виробництва 2 к, старший методист, лаборант, спектроскопіст 2 к.

28.07.2022 позивач повторно звернувся до ДП «Українська геологічна компанія» з заявою про поновлення на роботі.

Відповідач листом від 25.10.2022 № 8-374 надав позивачу пропозиції щодо наявних вакантних посад: начальник юридичного відділу, завідувач архіву, ст. інспектор архіву, секретар керівника, провідний інженер з охорони природного середовища (еколог), головний спеціаліст ФЕС, провідний спеціаліст ФЕС, спеціаліст комерційного відділу, начальник партії ЦГД, геофізик, інженер - електронік 2 кат., провідний гідрегеолог, буровий майстер свердл. 1 кат., заступник начальника ЦЛ, інженер підгот. виробництва 2 кат., страший методист, лаборант, спектроскопіст 2 кат., гідрогеолог, начальник Лівобережної партії, начальник партії нерудної сировини, провідний геолог, начальник загону масових пошуків, геофізик 1 кат., геофізик, начальник експедиції Східна ГЕ, начальник партії Східна ГЕ, начальник загону, провідний гідрогеолог, гідрогеолог 1 кат., провідний економіст, менеджер з продажу 2 кат., еколог 1 кат., еколог 2 кат. 4.

25.10.2022 позивач повідомив відповідача щодо розгляду запропонованих вакансій та зазначив, що цей перелік не містить його посади.

Наказом від 19.04.2023 № 25/к/тр, прийнятого на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11.07.2022 у справі № 753/3918/22, скасовано пункт. 1 наказу від 15.03.2022 № 32 про звільнення ОСОБА_1 ; поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника генерального директора ДП «УГК» з 15.03.2022 з посадовим окладом згідно зі штатним розписом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки рішення про поновлення позивача на посаді заступника генерального директора ДП «Українська геологічна компанія» мало бути виконане 12.07.2022 р., але фактично позивач поновлений на вказаній посаді лише з 19.04.2023 року, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12.07.2022 року по 18.04.2023 року.

Основним доводом апелянта було неналежність встановлення оскаржуваним рішенням суду середньоденної заробітної плати позивача, відтак і середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Як вбачається із матеріалів справи, суть вимог позивача полягала у стягненні середнього заробітку за час невиконання відповідачем рішення Дарницького районного суду міста Києва від 11 липня 2023 року у справі №753/3918/22 про оскарження звільнення та поновлення позивача на роботі.

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

Положеннями ст. 82 ЦПК України передбачено обставини для звільнення сторони від обов`язку доказування певних обставин. Зокрема, згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вищевказане рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 11 липня 2023 року у справі №753/3918/22 було встановлено розмір середнього заробітку позивача, який є преюдиційним і не підлягає новому доказуванню в рамках даної справи, а саме 1336, 64 грн. за день. За таких умов доводи апелянта в цій частині не відповідають обставинам справи.

Не може погодитися колегія суддів апеляційного суду і з позицією апелянта щодо неналежного стягнення судом відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. Позивачем було надано до суду розрахунок таких витрат та докази їх понесення у розмірі 10 300 грн. У своєму відзиві представник позивача заперечувала проти заявленої суми судових витрат та просила суд зменшити розмір судових витрат на правову допомогу до 5 000 грн., що судом першої інстанції з урахуванням позиції відповідача та обставин справи і було зроблено.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції вважав співмірними та належними витрати за підготування позовної заяви у розмірі 2 000 грн. та участь у судовому засіданні у розмірі 3 000 грн., а всього 5 000 грн.

Зважаючи на наведене, подальша позиція апелянта з даного приводу суперечить не тільки обставинам справи, а і його власній позиції в суді першої інстанції.

З огляду на вказане, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом. За таких умов підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Українська геологічна компанія» залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько