Номер провадження: 22-ц/813/709/23
Справа № 509/4008/20
Головуючий у першій інстанції Кочко В. К.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

зацікавлена особа - Приморський районний у м. Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 жовтня 2020 року у складі судді Кочко В.К.,

встановив:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановити факт неправильності актового запису №57 в графі прізвище батька « ОСОБА_2 », ім`я батька « ОСОБА_3 », в графі прізвище дитини « ОСОБА_2 », в графі по батькові дитини « ОСОБА_3 », що складений Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 18.03.2015, а замість неправильного запису внести вірний запис змінити в графі прізвище батька з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_4 », ім`я батька з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_5 », в графі прізвище дитини змінити з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_4 », в графі по батькові дитини з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_5 ».

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 жовтня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити заяву в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не були враховані докази на підтвердження вірного написання прізвища та ім`я заявника, що надають можливість внести виправлення в актовий запис.

14.01.2021, 26.03.2021, 22.12.2021 від Приморського районного у м. Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли заперечення на апеляційну скаргу в яких останній просив ухвалити рішення на розсуд суду та здійснювати розгляд справи без участі його представника.

Заінтересована особа в судове засідання 16.11.2023 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Заявник в судове засідання 16.11.2023 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Поштові повідомлення про вручення заявнику повісток, які направлялися на адресу за останнім місцем реєстрації повернулися з позначками «за вказаною адресою не проживає».

Тобто останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи апеляційним судом, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу без участі сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Частинами 3, 4 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до частин 1, 2 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Разом з цим, ч. 3 ст. 315 ЦПК України, п. 12 Постанови встановлює, що заяви про встановлення факту належності свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів цивільного стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в окремому провадженні, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб, по-різному записаних у документах.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України також надано роз`яснення про те, що суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. При цьому слід мати на увазі, серед іншого, що відповідно до ст. 6 Кодексу про шлюб та сім`ю України вчинені до утворення або відновлення органів реєстрації актів громадянського стану релігійні обряди і одержані на їх посвідчення документи про народження, укладення шлюбу, розірвання шлюбу і смерть прирівнюються до актових записів, вчинених у державних органах реєстрації актів громадянського стану.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року N 96/5 (далі - Правила).

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Відповідно до пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану.

Враховуючи те, що заявник звернувся до суду для захисту права на внесення зміни до актового запису про народження його сина №57 від 18.03.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, а саме змінити в графі прізвище батька з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_4 », ім`я батька з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_5 », в графі прізвище дитини змінити з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_4 », в графі по батькові дитини з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_5 », тобто встановити факт неправильності запису в актовому записі про народження, та зобов`язати заінтересовану особу внести зміни до них, то даний спір не може вирішуватись за правилами окремого провадження, а підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

За правилами ч. 6 ст. 294, ч. 4 ст. 315 ЦПК суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вини мають право подати позов на загальних підставах.

Оскільки даний спір було розглянуто з порушенням виду провадження і цей недолік не може бути усунутий під час апеляційного провадження з огляду на відмінність правил якими врегульовані відповідно позовне і окреме провадження, в тому числі щодо статусу і процесуальних прав учасників справи, то рішення суду в силу ч. 1 ст. 377 ЦПК підлягає скасуванню із залишенням заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 жовтня 2020 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 24.11.2023

Головуючий:

Судді: