Справа № 2-1168/10
Провадження № 2-во/946/102/23
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви

24 листопада 2023 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий - суддя Швець В.М.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїл заяву акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі - Банк) про виправлення описки у виконавчому листі Ізмаїльського міськрайонного суду№ 2-1168/10 від 05 листопада 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Ізмаїльське відділення № 6708 ВАТ «Державний ощадний банк України» боргу в розмірі 346751,02грн, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25 лютого 2010 року по справі № 2-1168/10 було задоволено позов ВАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Ізмаїльське відділення № 6708 ВАТ «Державний ощадний банк України» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 346751,02грн.

05 листопада 2012 року, з метою примусового виконання вищевказаного судового рішення, Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області було видано виконавчий лист за № 2-1168/10, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Ізмаїльське відділення № 6708 ВАТ «Державний ощадний банк України» боргу в розмірі 346751,02грн.

Однак, до суду звернувся представник Банку із заявою про те, що у виконавчому листі неправильно вказано суму заборгованості, представник Банку вважає, що треба правильно вказати суму заборгованості в розмірі 42953,82 доларів США (що на 25 лютого 2010 року по курсу НБУ еквівалентно 343201,02грн) суму за обслуговування кредиту в розмірі 1600грн та судові витрати в розмірі 1950грн.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися. Представник зацікавленої особи відповідача по справі ОСОБА_2 надав до суду заперечення проти заяви Банку, вважає, що заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. Про виправлення помилки в виконавчому документі суд постановляє ухвалу.

Встановлено, що заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25 лютого 2010 року по справі № 2-1168/10 було задоволено позов ВАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Ізмаїльське відділення № 6708 ВАТ «Державний ощадний банк України» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 346751,02грн.

05 листопада 2012 року, з метою примусового виконання вищевказаного судового рішення, Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області було видано виконавчий лист за № 2-1168/10, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Ізмаїльське відділення № 6708 ВАТ «Державний ощадний банк України» боргу в розмірі 346751,02грн.

На теперішній час виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1168/10 (номер після виправлення описки) закінчено постановою приватного виконавця Цинєва В.О. від 11 серпня 2023 року, на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Згідно з частиною 1 статті 41 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Отже на теперішній час відсутні підстави для відкриття чи відновлення виконавчого провадження, що виключає можливість внесення будь-яких змін чи виправлень у виконавчий лист з наступних підстав.

На теперішній час Верховним судом не висловлено жодної позиції з приводу аналогічних ситуацій щодо можливості внесення виправлень у виконавчий документ при завершеному виконавчому проваджені, однак про таку неможливість свідчать позиції Верховного суду, які можливо застосувати як аналогію.

Так, у постанові від 18 січня 2022 року по справі № 34/425 Верховний суду висловив таку позицію: «Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17, від якої Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу.

У постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20, пункти 74, 75) Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, виснувала про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 дійшла висновку, що заміна сторони виконавчого провадження як процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва повинна здійснюватися з метою виконання завдання цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Відтак Велика Палата ВС вирішила, що у випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження немає й підстав для процесуального правонаступництва.

Отже позиція Верховного Суду полягає у неможливості вжиття судом будь-яких процесуальних дій, які стосуються примусового виконання судового рішення, в рамках закінченого виконавчого провадження.

Тобто заява стягувача про виправлення помилки у виконавчому листі може бути розглянута виключно до закінчення виконавчого провадження або за умов скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та відновлення такого провадження.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що заява Банку про виправлення описки у виконавчому листі не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 259-261, 432ЦПКУкраїни, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі - Банк) про виправлення описки у виконавчому листі Ізмаїльського міськрайонного суду № 2-1168/10 від 05 листопада 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Ізмаїльське відділення № 6708 ВАТ «Державний ощадний банк України» боргу в розмірі 346751,02грн відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями). Ухвала підписана суддею 24 листопада 2023 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В.М.Швець