Провадження № 2-к/537/3/2023
Справа № 537/1824/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2023 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Маханькова О.В., за участю секретаря судового засідання Поколоти О.В., розглянувши клопотання представника АТ «Казтемірстранс» Жалмуратова Г. про визнання та примусове виконання рішення Спеціалізованого міжрайонного економічного суду Східно-Казахстанської області Республіки Казахстан від 14.02.2019,

встановив:

Представник АТ «Казтемірстранс» Жалмуратова Г. звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області суду з клопотанням про надання дозволу на виконання на території України постанови спеціалізованого міжрайонного економічного суду Східно-Казахстанської Республіки Казахстан від 14.02.2019 по справі № 6309-18-00-2/8380 про стягнення спричиненої шкоди в порядку регресу в сумі 355244 тенге та витрати по сплаті державного збору в розмірі 10658 тенге.

Розглянувши заяву представника АТ «Каземіртранс», суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником) (ч. 1 ст. 465 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 466 ЦПК України передбачено, що до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 3 ст. 466 ЦПК України якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні); 3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи; 4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше); 5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником); 6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

Заявником в клопотанні зроблено посилання на регулювання даних відносин відповідно до Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності (Угоду ратифіковано Постановою ВР № 2889-XII від 19.12.92). Дане посилання є помилковим, адже відповідно до ЗУ «Про вихід з Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності» від 12.01.2023 Верховна Рада України, керуючись положеннями статті 62 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, статті 24 Закону України "Про міжнародні договори України", постановила: Вийти з Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, вчиненої в м. Києві 20 березня 1992 року та ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 19 грудня 1992 року № 2889-XII (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 9, ст. 66).

Також заявник посилається на аналогічні норми щодо вимоги до документів, які додається до клопотання, що вказані в Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах. Відповідно до ст. 53 цієї Конвенції Клопотання про дозвіл примусового виконання рішення подається в компетентний суд Договірної Сторони, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано й у суд, що виніс рішення в справі в першій інстанції. Цей суд направляє клопотання судові, компетентному винести рішення по клопотанню. До клопотання додаються: а) рішення або його засвідчена копія, а також офіційний документ про те, що рішення набуло законної сили і підлягає виконанню або про те, що воно підлягає виконанню до набуття законної сили, якщо це не випливає із самого рішення; б) документ, з якого випливає, що сторона, проти якої було винесене рішення, що не прийняла участі в процесі, була в належному порядку і вчасно викликана в суд, а у випадку її процесуальної недієздатності була належним чином представлена; в) документ, що підтверджує часткове виконання рішення на момент його пересилання; г) документ, що підтверджує угоду сторін, по справах договірної підсудності.

Як вбачається із матеріалів, доданих до клопотання відсутні документи, які б свідчили про те, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. До заяви долучені копії супровідного листа про направлення позовної заяви відповідачу та знімки екрану комп`ютера, які є нечитабельні та не містять інформації про повідомлення відповідача про судовий розгляд справи. Долучені документи не містять підтвердження інформації про те, що відповідачем (ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод») або його представником було отримано копії позовних документів та судових повісток. Також, представником заявника долучено незавірені копії поштових квитанцій, зі змісту яких вбачається, що 07.04.2023 АТ «Казтеміртранс» направило поштою лист до ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод». Дані квитанції не містять відомостей про направлення судових повісток та судових документів до відповідача, адже, по-перше, в них відсутні відомості щодо опису вкладених документів в лист, по-друге, виходячи із дати відправлення, це не є повідомлення про судовий розгляд справи, тому що судом рішення по справі винесено 14.02.2019, а квитанції датуються 07.04.2023. При цьому слід зазначити, що відправником поштового відправлення, поданого на підтвердження повідомлення судом про місце і час розгляду справи відповідача ПАТ "Кріюківський вагонобудівний завод", зазначено не суд, а АТ «Казтеміртранс».

Тобто, представником заявника не долучено документів, які підтверджують належний спосіб повідомлення відповідача про судовий розгляд, що є порушенням ст. 53 Конвенції та п. 3 ч. 3 ст. 466 ЦПК України.

Як вбачається із ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Разом із клопотанням про визнання та примусове виконання рішення Спеціалізованого міжрайонного економічного суду Східно-Казахстанської області Республіки Казахстан від 14.02.2019 надіслана заява про відновлення пропущеного процесуального строку, до якої додані документи, які належним чином не завірені, так само не завірені поштові квитанції.

Відповідно до ст. 463 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, рішення Спеціалізованого міжрайонного економічного суду Східно-Казахстанської області від 14 лютого 2019 року у справі № 6309-18-00-2/8380 за позовом Акціонерного товариства «Казтеміртранс» до Публічного акціонерного товариства «Крюківський вагонобудівний завод» про стягнення збитків в порядку регресу 355244 тенге набрало законної сили 26.03.2019 року.

12.05.2023 на момент звернення до суду з клопотанням від 06.04.2023 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду від 14.02.2019 року, яке набрало законної сили 26.03.2019 року, суду не подані відомості, що вказане рішення переглядалося в апеляційній чи касаційній інстанції із зупиненням його виконання, не виконувалося протягом 3 років для пред`явлення виконавчого документу для примусового виконання.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 466 ЦПК України, суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

На підставі викладеного, клопотання представника АТ «Казтемірстранс» Жалмуратов Г. про визнання і виконання на території України рішення Спеціалізованого міжрайонного економічного суду Східно-Казахстанської області від 14 лютого 2019 року у справі № 6309-18-00-2/8380, необхідно залишити без розгляду та повернути заявнику.

Керуючись статтями464-466, 258-261 ЦПК України, суд

постановив:

Клопотання представника АТ «Казтемірстранс» Жалмуратов Г. про визнання і виконання на території України рішення Спеціалізованого міжрайонного економічного суду Східно-Казахстанської Республіки Казахстан від 14 лютого 2019 року у справі № 6309-18-00-2/8380 залишити без розгляду та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що залишення клопотання без розгляду не перешкоджає повторному зверненню після усунення обставин, що слугували підставою для прийняття такого рішення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Маханьков О.В.