Справа № 188/301/23
4-с/215/7/23
У Х В А Л А

Іменем України

10 травня 2023 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Коноваленко М.І., секретаря судових засідань Коломійчук К.Ю, розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Комунального закладу «Дніпропетровський дитячий будинок-інтернат» Дніпропетровської обласної ради» в особі директора Булгакової Валентини Миколаївни на дії (бездіяльність) державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси),-

ВСТАНОВИВ:

Заявник КЗ «Дніпропетровський дитячий будинок-інтернат» Дніпропетровської обласної ради» в особі директора Булгакової В.М. звернулася до суду зі скаргою, в якій просила визнати протиправними діями (бездіяльність) посадових осіб (державного виконавця Чумак О.В.) Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) щодо неприйняття виконавчого документу до виконання та зобов`язання Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) прийняти до виконання Виконавчий лист №215/7353/14ц від 05.03.2015 р. у порядку визначеному ЗУ «Про виконавче провадження» та п.10 розділу 16 до Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5.

В обґрунтування скарги зазначила, що Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було видано виконавчий лист по справі №215/7353/14ц від 05.03.2015 р. року щодо стягнення з ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/3 частки всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.12.2014 р. на утримання дочки ОСОБА_2 до її повноліття на користь Комунального закладу «Криворізький спеціальний багатопрофільний навчально-реабілітаційний центр №1»ДОР». На підставі виконавчого документу було розпочато виконавче провадження, в якості стягувача виступив Комунальний заклад «Дніпропетровський дитячий будинок-інтернат» Дніпропетровської обласної ради» до якого, за час розгляду справи було переведено ОСОБА_2 17.06.2022 р. державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу у зв`язку із досягненням ОСОБА_2 повноліття, борг по сплаті аліментів на момент винесення постанови склав 229 179,16 грн.

На підставі п.10 розділу 16 до Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 із вказаною постановою заявник не згодна, тому звернулася із відповідною заявою, щодо стягнення суми боргу зі сплати аліментів в порядку передбаченому ЗУ «Про виконавче провадження», проте 24.02.2023 р. стягувач отримав повідомлення про повернення документу стягувачу без прийняття до виконання з роз`ясненням прав стягувача щодо звернення до суду для вирішення даного питання. Вважає такі дії державного виконавця протиправними та такими, що суперечать діючому законодавству, таким чином, вважає, що державним виконавцем протиправно винесено постанову про повернення виконавчого документу так як рішення суду не виконано. Просила скаргу задовольнити.

Ухвалою суду від 20.04.2023 року скаргу прийнято до розгляду та призначено справу до судового розгляду.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження за скаргою на офіційну електрону адресу.

Представник Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження за скаргою на офіційну електрону адресу.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка боржника, державного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ст. 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Розділом VII ЦПК України у нормований судовий контроль за виконанням рішень.

Відповідно до ч.1 ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України , порушено їхні права чи свободи.

Так, відповідно до ст. 447 ЦПК, ч. 1 ст.19, ч. 1 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч.1 ст.448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 05.03.2015 р. видано виконавчий лист №215/7353/14-ц, 2/215/531/15 щодо стягнення з ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/3 частки всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.12.2014 р. на утримання дочки ОСОБА_2 до її повноліття на користь Комунального закладу «Криворізький спеціальний багатопрофільний навчально-реабілітаційний центр №1»ДОР».

Відповідно до наказу КЗ «Дніпропетровського дитячого будинку-інтернату» №5-В від 25.02.2015 р. ОСОБА_2 зараховано до облікового складу виховної групи дітей І профілю.

Державним виконавцем Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) в рамках виконавчого провадження №50636141 винесено постанову про повернення виконавчого документу у зв`язку із досягненням ОСОБА_2 повноліття, борг по сплаті аліментів на момент винесення постанови складає 229 176,16 грн.

09.01.2023 р. Державним виконавцем Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) направлено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, оскільки дитина, на утримання якої стягнуто аліменти досягла повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України Про виконавче провадження виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, гласності та відкритості виконавчого провадження, розумності строків виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку , передбаченому законом.

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів , що передбачено ч.5 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження».

Забезпечення належного виконання рішень про стягнення аліментів є гарантією захисту права дитини на гідне утримання і всебічний розвиток. Виконання судових рішень про стягнення аліментів забезпечується у встановленому законодавством порядку. Виконання судових рішень про стягнення аліментів здійснюють державні та приватні виконавці у порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Також державні та приватні виконавці під час виконання рішень про стягнення аліментів керуються Сімейним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами, які регулюють відповідні правові відносини.

Згідно пункту 7 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів. П.9 розділу ХVI «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 встановлено, що виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що суму аліментів стягнено в повному обсязі. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

Згідно пункту 10 розділу ХVI «Інструкції з організації примусового виконання рішень», у разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду визначений статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відтак,ЦПК України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю за виконанням судових рішень виключно шляхом розгляду скарг на дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця та за результатами розгляду, у разі встановлення обґрунтованості скарги, постановлення ухвали, якою поновлюється порушене право заявника, шляхом визнання оскаржуваного рішення, дії чи бездіяльності неправомірними і зобов`язання державного виконавця або іншої посадової особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення.

Європейський суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі Скордіно проти Італії (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі Сіка проти Словаччини (Sika v. Slovaki) пп. 24-27 № 2132/02 від 13.06.2006, пп. 18 рішення Ліпісвіцька проти України № 11944/05 від 12.05.2011).

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі Сокур проти України (Sokur v. Ukraine) № 29439/02 від 26.04.2005 та у справі Крищук проти України (Kryshchuk v. Ukraine) № 1811/06 від 19.02.2009).

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що особою, яка подала скаргу, доведено неправомірність дій державного виконавця вимогам чинного законодавства, яким урегульовано процедуру виконання рішень суду, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог за скаргою.

Керуючись статтями 12, 19, 81, 141, 258-260, 263, 447-451 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Комунального закладу «Дніпропетровський дитячий будинок-інтернат» Дніпропетровської обласної ради» в особі директора Булгакової Валентини Миколаївни на дії (бездіяльність) державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) - задовольнити.

Визнати протиправними дії (бездіяльність) державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) щодо неприйняття виконавчого документу до виконання.

Зобов`язати Тернівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) прийняти до виконання виконавчий лист №215/7353/14-ц, 2/215/531/15 від 05.03.2015 р. щодо стягнення з ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/3 частки всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.12.2014 р. на утримання дочки ОСОБА_2 до її повноліття на користь Комунального закладу «Криворізький спеціальний багатопрофільний навчально-реабілітаційний центр №1»ДОР».

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повний тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 10.05.2023 року.

СУДДЯ: