Ухвала

18 травня 2023 року

м. Київ

справа № 678/183/23

провадження № 61-6351ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Станмік» - Щиглова Євгенія Олександровича на ухвалу Летичівського районного суду Хмельницької області від 09 лютого 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 12 квітня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року до суду до подання позовної заяви надійшла заява про забезпечення позову, яка подана представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 09 лютого 2023 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам здійснювати державну реєстрацію права власності та інших речових прав щодо земельної ділянки (з відкриттям поземельної книги) щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :00:012:0005 площею 5,2146 га, а також зміни цільового призначення вказаної земельної ділянки задля відведення земельних ділянок меншої площі для наступної передачі у власність, оренду чи користування будь-яким особам;

накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер :00:012:0005 площею 5,2146 га за адресою:

АДРЕСА_1 ; накладення арешту на виробничу базу загальною площею 2244,5 кв. м, що належить на праві власності ТОВ «Станмік».

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 12 квітня 2023 року апеляційну скаргу ТОВ «Станмік» задоволено частково.

Ухвалу Летичівського районного суду Хмельницької області від 09 лютого 2023 року у частині задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на земельну ділянку і виробничу базу скасовано та ухвалено у цій частині нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у виді накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер :00:012:0005 площею 5,2146 га за адресою: АДРЕСА_1 та на виробничу базу загальною площею 2244,5 кв. м, що належить на праві власності ТОВ «Станмік» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040) відмовлено.

У решті ухвалу суду залишено без змін.

У квітні 2023 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку

представник ТОВ «Станмік» - Щиглов Є. О. подав касаційну скаргу на ухвалу Летичівського районного суду Хмельницької області від 09 лютого 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 12 квітня 2023 року, у якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити судове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 є власником погреба літера «В-1», загальною площею 39,1 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

ТОВ «Станмік» є власником земельної ділянки кадастровий номер :00:012:0005 площею 5,2146 га за адресою: АДРЕСА_1 та розташованої на ній виробничої бази загальною площею 2244,5 кв. м.

06 лютого 2023 року ОСОБА_1 подав заяву-повідомлення до відділу поліції № 3 Хмельницького РУП в Хмельницькій області, у якій вказав на вчинені щодо належних йому об`єктів нерухомого майна, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , неправомірні дії - пошкодження та руйнування, до яких, на його думку, причетні посадові особи ТОВ «Станмік».

З приводу набуття права на нерухоме майно та користування ним між сторонами виник спір.

Згідно з частиною першою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення позову має визначатися фактичними обставинами справи, які свідчитимуть про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Така правова позиція щодо вирішення питання про співмірність забезпечення позову викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі № 381/4019/18 (провадження

№ 14-729цс19).

Статтею 150 ЦПК України передбачено види забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборона вчиняти певні дії.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (частина друга статті 150 ЦПК України).

В силу частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 просив також забезпечити позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку та виробничу базу.

Проте, ОСОБА_1 не надав доказів на підтвердження того, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно може ефективно забезпечити його матеріально-правовий інтерес від можливих недобросовісних дій з боку ТОВ «Станмік» та буде співмірним із заявленими позовними вимогами, а невжиття саме такого виду забезпечення позову істотно ускладнить чи унеможливить виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Разом з цим, відсутні докази того, що ТОВ «Станмік» має намір будь-яким чином розпорядитися нерухомим майном.

Суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що за умови накладення арешту на виробничу базу та земельну ділянку, які ТОВ «Станмік» використовує у своїй господарській діяльності, запропонований

ОСОБА_1 вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно перешкоджатиме здійсненню такої діяльності.

В той же час суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким обґрунтовано погодився апеляційний суд про задоволення заяви про забезпечення позову в частині заборони будь-яким особам здійснювати державну реєстрацію права власності та інших речових прав щодо земельної ділянки (з відкриттям поземельної книги) щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :00:012:0005 площею 5,2146 га, а також зміни цільового призначення вищевказаної земельної ділянки задля відведення земельних ділянок меншої площі для наступної передачі у власність, оренду чи користування будь-яким особам.

Такий вид забезпечення позову не призводить до обмеження прав власника земельної ділянки та забезпечує ефективний захист прав позивача, за захистом яких він мав намір звернутися та звернувся до суду.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову

у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оцінивши доводи касаційної скарги та мотиви судових рішень, яким вирішено питання про забезпечення позову, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судами вищенаведених положень ЦПК України не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга представника

ТОВ «Станмік» - Щиглова Є. О. на ухвалу Летичівського районного суду Хмельницької області від 09 лютого 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 12 квітня 2023 року є необґрунтованою.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «Станмік» - Щиглова Євгенія Олександровича на ухвалу Летичівського районного суду Хмельницької області від 09 лютого 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 12 квітня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Р. А. Лідовець

Д. Д. Луспеник