Справа № 644/2120/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2023 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Бородіна Н.М., розглянувши в приміщенні суду в м. Харків позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Гаража Наталія Петрівна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог служба у справах дітей по Немишлянському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Головне управління національної гвардії України (Головне управління НГУ) про встановлення юридичного факту та про стягнення виплат,-

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся у суд з позовом до відповідача, військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Гаража Наталія Петрівна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог служба у справах дітей по Немишлянському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Головне управління національної гвардії України (Головне управління НГУ) в якому просить встановити юридичний факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки (подружжя) без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_4 по день смерті останнього. Визнати право власності ОСОБА_1 , як цивільної дружини, на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно за час проходження військової служби ОСОБА_4 , отримання грошового забезпечення військовослужбовця, що не було отримано загиблим військовослужбовцем.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої цієї статті).

Згідно постанови Верховного суду України у справі № 290/289/22-ц в якій суд зазначає,наступне суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Міністерство оборони України як спеціально уповноважений суб`єкт, який уповноважений на призначення одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку N 975, яку має на меті отримати особа у разі встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з особою, яка загинула під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації.

Визначаючи, чи пов`язується з встановлення зазначеного факту виникнення у заявника певних цивільних прав та обов`язків, Суд застосовує положення статті 1 ЦК України. За змістом частини першої статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Вимоги особи пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявниці з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Тож у спірних правовідносинах суд повинен врахувати правову мету звернення заявниці до суду, яка полягає у підтвердженні її певного соціального статусу. Такий статус має правове значення виключно у публічно-правових відносинах, оскільки впливає на підтвердження та можливість реалізації прав у сфері соціального забезпечення.

Верховний Суд, врахувавши визначені законом завдання цивільного судочинства, визнає недопустимим ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у провадженні у порядку адміністративного судочинства, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим.

Таким чином, дана позовна заява підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та не може розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК Українисуддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 9, 186, 260 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Гаража Наталія Петрівна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог служба у справах дітей по Немишлянському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Головне управління національної гвардії України (Головне управління НГУ) про встановлення юридичного факту та про стягнення виплат.

Ухвала може бути оскаржена у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Н.М. Бородіна