РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 рокуСправа № 951/322/23
Провадження №2-о/951/19/2023

Козівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Братків І. І.,

за участі секретаря судового засідання Галаса В. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Козові Тернопільської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Козівська селищна рада Тернопільської області про встановлення факту належності

правовстановлюючих документів,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просила встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, видане на ім`я ОСОБА_3 виконавчим комітетом Козівської селищної ради депутатів трудящих 18.05.1981, згідно рішення виконавчого комітету Козівської селищної ради депутатів трудящих №51 від 08.04.1981.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що вона є матір`ю ОСОБА_4 . Зазначила, що вона доглядала перестарілу ОСОБА_3 до дня її смерті. 30.05.2015 за життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_4 . Заявник, після смерті спадкодавця, як законний представник ОСОБА_4 звернулась до приватного нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак їй було в такому відмовлено у зв`язку із тим, що у свідоцтві про право власності на житловий будинок зазначена ОСОБА_3 .

Після звернення до відділу Державної реєстрації актів цивільного стану громадян їй було видано витяг про державну реєстрацію шлюбу, згідно якого ОСОБА_3 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб, після чого їй було присвоєно прізвище ОСОБА_3 . Повідомила, що спадкодавець у шлюбі прожила не довго, а тому прізвище не змінювала та паспорт не отримувала, однак на момент видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок перебувала у зареєстрованому шлюбі, відтак таке видано на ім`я ОСОБА_3 .

Пояснила, що розбіжності створюють юридичні наслідки для неї та її дочки, зокрема, для реалізації її спадкових прав.

У судове засідання заявник не з`явилася, представник заявника адвокат Лісна Н. І. подала до суду заяву від 16.05.2023 в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує та просить такі задоволити, а справу слухати без її участі.

Представник заінтересованої особи Козівської селищної ради у судове засідання не з`явився, 10.05.2023 подав до суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, щодо задоволення заявлених вимог не заперечив.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судовому засіданні від 15.05.2023, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 18.09.2010 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області 18.09.2010.

Від даного шлюбу у них народилася ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про народження виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Козівського районного управління юстиції Тернопільської області 14.10.2011.

ОСОБА_1 здійснювала догляд за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_3 на праві особистої власності належав жилий будинок АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок виданого Виконкомом Козівської селищної ради на підставі рішення Виконкому Козівської селищної Ради депутатів трудящих №51 від 08.04.1981.

Вказане також підтверджується рішенням Виконкому Козівської селищної Ради депутатів трудящих №51від 08.04.1981.

ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Козівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 29.11.2017.

За життя 13.03.2015 ОСОБА_3 склала заповітне розпорядження НАМ №347073, яким все належне їй майно заповіла ОСОБА_4 .

Заявник зазначає, що будучи законним представником ОСОБА_4 для оформлення її спадкових прав звернулася до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Боднарук Н. М., однак у зв`язку із розбіжністю у зазначенні прізвища у свідоцтві про право власності на житловий будинок виданому на ім`я ОСОБА_3 та свідоцтва про смерть виданого після смерті ОСОБА_3 ,отримати свідоцтво про право власності на спадщину не змогла, про що свідчить інформація №187/01-16 від 17.05.2019 видана приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Боднарук Н. М.

З метою отримання відомостей щодо зміни прізвища звернулася до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Як вбачається із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №4 сформованого 17.04.2019 ОСОБА_3 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 10.01.2012, прізвище у дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_3 .

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пояснили суду, що вони були сусідами померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 . Згідно показів свідків ОСОБА_3 у 2012 уклала шлюб, після якого їй було присвоєно прізвище « ОСОБА_3 ». Окрім цього підтвердили, що дійсно ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 належало свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок видане на ім`я ОСОБА_3 , оскільки таке видавалося у період коли у померлої було прізвище « ОСОБА_3 » Пояснили, що ОСОБА_3 та ОСОБА_3 є однією особою.

Підстав для визнання показань свідків необґрунтованими чи неправдивими у суду не має, оскільки такі показання давалися свідками під присягою, останні були попереджені про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдиві показання і відмову від давання показань.

Згідно зі ст.ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 вказаної постанови, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст.256 ЦПК України (в редакції, яка діяла до редакції відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Судом встановлено, що свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок виданого Виконкомом Козівської селищної ради на підставі рішення Виконкому Козівської селищної Ради депутатів трудящих №51 від 08.04.1981 видане на ім`я ОСОБА_3 , що зумовило необхідність звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа спадкоємцем.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок видане на ім`я ОСОБА_3 виконавчим комітетом Козівської селищної ради депутатів трудящих 18.05.1981, згідно рішення виконавчого комітету Козівської селищної ради депутатів трудящих №51 від 08.04.1981.

Метою встановлення юридичного факту є необхідність реалізації права на спадщину, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту належності правовстановлюючих документів, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відтак з метою не порушення прав заявника, реалізація яких залежить виключно від доведення вищезазначеного юридичного факту, суд приходить до висновку про необхідність встановлення даного юридичного факту.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що заява ОСОБА_1 є цілком обґрунтованою та підлягає до задоволення шляхом встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 81, 273, 293-294, п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Козівська селищна рада Тернопільської області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок видане на ім`я ОСОБА_3 виконавчим комітетом Козівської селищної ради депутатів трудящих 18.05.1981, згідно рішення виконавчого комітету Козівської селищної ради депутатів трудящих №51 від 08.04.1981.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Заявник: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспортні дані серія НОМЕР_4 .

Заінтересована особа:Козівська селищна рада Тернопільської області, місцезнаходження: 47601, вул. Грушевського, 31, смт Козова, Тернопільського району, Тернопільської області, .

Суддя Ірина БРАТКІВ