Єд. унік. № 243/2225/22
Провадження № 2/243/149/2023
17 травня 2023 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Дюміної Н.О.,
за участю секретаря судового засідання Добродум Д.В.,
розглянувши в порядку загального позовного провадженняцивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради,
вимоги позивача: про позбавлення батьківських прав,
учасники справи: не з`явилися,
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:
І. Виклад позиції позивача.
1. 30 травня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що з відповідачкою він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08.10.2010 року, від якого сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У січні 2022 року він та відповідачка припинили спільне проживання та з того ж часу дитина мешкає з ним та знаходиться на його утриманні. У свою чергу відповідачка самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, не спілкується з дитиною, не цікавиться її розвитком, станом здоров`я, не надає будь-якої допомоги на утримання дитини у грошовому або натуральному вигляді. У розмовах з нею відповідачка неодноразово зазначала, що до питання позбавлення її батьківських прав вона відноситься байдуже. Дитина знаходиться на обліку в КНП «ЦПМСД міста Слов`янська», дитині своєчасно проводяться щеплення, амбулаторні огляди. Декларацію із сімейним лікарем укладена ним, супровід дитини при відвідуванні медичних закладів та перебуванні на лікуванні здійснює також виключно він. Дитина відвідувала до 24.02.2022 Слов`янську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів № 1, з початком вторгнення росії на територію України навчання здійснюється дистанційно. Організацією навчального процесу, відвідуванням школи, витратами на придбання шкільного приладдя та оплати харчування у школі займався тільки він, без будь-якої участі відповідачки. Дитина за його ініціативи відвідує курси англійської мови у лінгвістичному центрі «Прайм-тайм», зокрема у режимі «онлайн». Витрати пов`язані з навчальним процесом несе він. Отже, він створив належні житлово-побутові умови для дитини, вихованням та утриманням займається без будь-якої участі відповідачки. Крім того, позивач зазначив, що забезпечив сину гідні умови проживання та належну атмосферу оточення. Між ним та дитиною склалися доброзичливі стосунки, які сприяють належному розвитку та вихованню, повноцінному сприйняттю життя та оточення. Перепон відповідачці у спілкуванні з дитиною він не створював та не створює. У зв`язку з вищевикладеним, просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її сина ОСОБА_3
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
2. 04.07.2022 на електронну адресу суду відповідачка ОСОБА_2 надіслала заяву, в якій позовні вимоги визнала, та не заперечувала проти задоволення позову, розгляд справи призначений на 07.07.2022 просила проводити без її участі.
3. Представник третьої особи був повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, рішення просили прийняти на розсуд суду. Крім того, зазначили, що у зв`язку з відсутністю відповідачки з дитиною на території Слов`янської територіальної громади, вони не мають можливості провести обстеження умов проживання дитини і на підставі цього скласти висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
4. Ухвалою суду від 01.06.2022 позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків.
5. Відповідно до ухвали суду від 06 червня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у справі, запропоновано відповідачці у п`ятнадцятиденний строк подати відзив на позов, позивачеві у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив, по справі призначено підготовче судове засідання.
6. Ухвалою суду від 17 січня 2023 року підготовче провадження по справі закрито, справа призначена до судового розгляду.
7. Ухвалою суду від 17 травня 2023 року відмовлено відповідачці ОСОБА_2 у прийнятті визнання позову ОСОБА_1 , за участю органу опіки та піклування Слов`янської міської ради про позбавлення батьківських прав.
8. Позивач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні попри належне повідомлення, про причини своєї неявки суд не повідомив, його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті згідно ст. 223 ЦПК України.
9. Оскільки відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 ЦПК), в судове засідання не з`явилася без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.
10. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.
IV. Фактичні обставини, встановлені судом.
11. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 08.10.2010 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 08 жовтня 2010 року зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_5 », про що 08.10.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області складено відповідний актовий запис за № 562.
12. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 21.12.2012 року ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що 21.12.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області складено відповідний актовий запис за № 1206.
13. Зі змісту заяви начальника Слов`янської міської військової адміністрації Вадима Ляха вбачається, що 24 листопада 2022 року, повторно 27 грудня 2022 року спеціалістами Служби у справах дітей Слов`янської міської військово - цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області було проведено рейд з метою обстеження житлових у3мов за адресами: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 , та складання актів обстеження матеріально-побутових умов проживання за обома адресами. В ході рейду було з`ясовано, що ані позивач по справі ОСОБА_1 , ані відповідач по справі ОСОБА_2 , ані малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не мешкають за вказаними адресами на території Слов`янської міської територіальної громади. Зі слів сусідів, їх не бачили з травня 2022 року. Функції Служби у справах дітей Слов`янської міської територіальної громади поширюються тільки в межах громади і не поширюються за її межами. Сторони по справі не мешкають на теперішній час на території Слов`янської територіальної громади. Тому зробити обстеження матеріально-побутових умов проживання та скласти відповідні акти неможливо, також неможливо надати обґрунтований висновок до суду.
V. Оцінка суду.
14. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
15. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
16. Стаття 9 указаної Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
17. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
18. Тлумачення наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
19. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки.
20. У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
21. Згідно із частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, свої Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
22. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
23. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
24. ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»).
25. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.
26. Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини до розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.
27. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18).
28. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
29. Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька/матері, так і для дитини.
30. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
31. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
32. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники повинні мати систематичний та постійних характер.
33. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.
34. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
35. Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
36. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
37. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
38. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
39. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
40. За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
41. З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що позивачем не доведено факт свідомого ухилення відповідачкою від виконання своїх батьківських обов`язків по виховуванню дитини. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження винної поведінки ОСОБА_2 щодо умисного, злісного ухилення від виконання батьківських обов`язків.
42. У частинах п`ятій, шостій статті 19 СК України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
43. Як вбачається зі змісту заяви начальника Слов`янської міської військової адміністрації Вадима Ляха, зробити обстеження матеріально-побутових умов проживання та скласти відповідні акти неможливо, також неможливо надати обґрунтований висновок до суду, у зв`язку з тим, що 24 листопада 2022 року, повторно 27 грудня 2022 року спеціалістами Служби у справах дітей Слов`янської міської військово - цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області було проведено рейд з метою обстеження житлових умов за адресами: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 , та складання актів обстеження матеріально-побутових умов проживання за обома адресами. В ході рейду було з`ясовано, що ані позивач по справі ОСОБА_1 , ані відповідач по справі ОСОБА_2 , ані малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не мешкають за вказаними адресами на території Слов`янської міської територіальної громади. Зі слів сусідів, їх не бачили з травня 2022 року. Функції Служби у справах дітей Слов`янської міської територіальної громади поширюються тільки в межах громади і не поширюються за її межами. Сторони по справі не мешкають на теперішній час на території Слов`янської територіальної громади.
44. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, суд не вбачає жодної ані фактичної, ані юридичної підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав відносно неповнолітньої дитини, а тому відмовляє в задоволенні позовних вимог.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
45. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
46. Позивачем при зверненні до суду із зазначеним позовом було сплачено 992,40 грн. судового збору, тому з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати покладаються на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 76-81,89, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 7, 19, 150, 155, 164, 166, 169, 170 Сімейного кодексу України, суд,
1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради, про позбавлення батьківських прав - залишити без задоволення.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Повний текст рішення суду виготовлений 22.05.2023.
Суддя Н.О. Дюміна