Номер провадження: 22-ц/813/6403/23
Справа № 522/2564/22
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
13.11.2023 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Карташова О.Ю., Назарової М.В.,
з участю секретаря судового засідання Долгової В.І.,
учасники справи:
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ,
на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2023 року,
за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в обґрунтування якої зазначив, що 16.06.2017 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з відповідачем.
Спільне життя з відповідачкою не склалося через ті обставини, що відсутні спільні інтереси з дружиною, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові один до одного, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2021 року у цивільній справі № 522/320/21 між подружжям з 01 грудня 2020 року встановлено режим окремого проживання подружжя громадянина Італійської Республіки ОСОБА_1 та громадянки України ОСОБА_2 .

Вважає, що шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам дитини.

Позивач просив суд розірвати шлюб укладений 16.06.2017 року між громадянином Італійської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований 16.06.2017 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1262.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 27.04.2023 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнив.

Розірвав шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 16 червня 2017 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1262.

Суд першої інстанції обґрунтував рішення тим, що родина фактично розпалась і її відновлення неможливо, при обставинах, зазначених позивачем у позові, а також той факт, що один із чоловіка й жінки або обоє мають право звернутися із заявою до суду про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати повністю рішення Приморського районного суду міста Одеси від 27 квітня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, скасувати повністю рішення Приморського районного суду міста Одеси від 27 квітня 2023 року та залишити без розгляду позовну заяву, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції двічі порушено порядок автоматизованого розподілу справ між суддями. 02.02.2022 року порушено автоматизований розподіл, який здійснено на підставі акта тотожності позовної заяви від 02.02.2022 року. 14.04.2021 року неправомірно здійснено розподіл судової справи за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, заявленою в межах розгляду цивільної справи № 522/320/21 з присвоєнням нового унікального номеру справи № 522/6740/21. Також зазначає про порушення прав, визначених ст. 43 ЦПК України, а саме в частині не задоволення заяви ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді.

В ухвалі Приморського районного суду м. Одеси від 30.05.2022 року яким зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 повернуто без розгляду недостовірно зазначено про те, що остання не підлягає окремому оскарження. Вважає порушенням процесуальних прав, проведення судового засідання, призначеного на 30.05.2022 року, за наявності клопотання про відкладення розгляду справи та зазначення про неможливість прибути в судові засідання, брати участь в режимі відеоконференції, заперечення проти розгляду справи в порядку письмового провадження та розгляд справи за її відсутності. Зазначає про те, що судом першої інстанції порушено положення ч. 1 ст. 187 ЦПК України та у визначений строк не вирішено питання щодо зустрічного позову ОСОБА_2 . Позовна заява не апостильована, не містить посвідчувальний напис нотаріуса про вірність перекладу документів з італійської мови на українську, текст позовної заяви поданий у копії замість оригіналу, тому позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.06.2023 року позивачу роз`яснювалося право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі, проте відзиву від позивача не надходило.

Копію ухвали Одеського апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі та апеляційну скаргу позивач отримав 28.06.2023 року, на електронну пошту зазначену ним у позовній заяві, що підтверджується довідками.

Скаржник копію ухвали про відкриття провадження отримала 22.06.2023 року в особистому кабінеті підсистеми (модуля) ЄСІТС Електронний суд, що підтверджується довідкою.

В судове засідання учасники процесу не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач судову повістку отримав 04.10.2023 року на електронну пошту, що підтверджується довідкою.

Представник позивача повістку отримала 08.08.2023 року в особистому кабінеті підсистеми (модуля) ЄСІТС Електронний суд, що підтверджується довідкою.

Від представника позивача надійшла заява в якій остання просила розгляд справи, призначеної на 13.11.2023 року, провести без її участі, апеляційну скаргу просила залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, повістку отримала 08.08.2023 року в особистому кабінеті підсистеми (модуля) ЄСІТС Електронний суд, що підтверджується довідкою.

13.11.2023 року від відповідача на електронну пошту Одеського апеляційного суду надійшла заява про відкладення розгляду справи, призначеної на 13.11.2023 року.

Клопотання про відкладення розгляду справи обґрунтоване тим, що відповідач перебуває на лікуванні, зазначає, що медична довідка буде надана після закінчення лікування.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 13.11.2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання, у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи відмовив, з огляду на таке.

Як вже зазначалось, Одеський апеляційний суд ухвалою від 21.06.2023 року відкрив провадження за вказаною апеляційною скаргою. В ухвалі роз`яснено учасникам справи право брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку, передбаченому статтею 212 ЦПК України.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права та застосовує засади судочинства, серед яких забезпечення права на апеляційний перегляд справи, розумні строки розгляду справи судом.

Колегія суддів зазначає, що відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

Про дату, час та місце розгляду справи повідомляються учасники справи, якщо справа відповідно до цього Кодексу розглядається з їх повідомленням (абзац другий статті 366 ЦПК України).

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, отримала повістку особистому кабінеті підсистеми (модуля) ЄСІТС Електронний суд, що підтверджується довідкою.

З огляду на положення частини другої статті 372 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, та зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає можливим розгляд справи проводити за відсутності представника позивача.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Враховуючи наявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів для встановлення фактичних обставин справи, відповідач реалізував своє право на викладення відповідних аргументів в апеляційній скарзі, у межах апеляційного провадження не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі, відповідачем не наведено у клопотанні обставин, які б перешкоджали розглянути справу за її відсутності, а також не мотивовано необхідність її безпосередньої явки до суду.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що родина фактично розпалася і її відновлення неможливо, при обставинах, зазначених позивачем у позові, а також той факт, що один із чоловіка й жінки або обоє мають право звернутися із заявою до суду про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту.

Вказані обставини та висновки суду першої інстанції підтверджуються матеріалами справи та відповідають вимогам закону, зазначеному в тексті оскаржуваного рішення.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом першої інстанції встановлено, що між громадянином Італійської республіки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та громадянкою України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 16 червня 2017 року шлюб Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1262.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.12.2020 року у справі № 522/14021/19, з урахуванням ухвали від 05.01.2021 року про виправлення описки, визначено основне місце проживання малолітньої ОСОБА_6 з її матір`ю ОСОБА_2 , за основним місцем реєстрації: АДРЕСА_1 .

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2021 року у справі № 522/320/21 встановлено з 01 грудня 2020 року режим окремого проживання подружжя громадянина Італійської Республіки ОСОБА_7 та громадянки України ОСОБА_2 , які перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 червня 2017 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що складено відповідний актовий запис №1262. Поновлено строк для зміни прізвища та змінено прізвище дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на прізвище матері ОСОБА_8 - ОСОБА_9 , визначивши повне прізвище, ім`я та по-батькові дитини ОСОБА_10 . Визначено графік спілкування громадянина Італійської Республіки ОСОБА_7 , його близьких родичів із дитиною ОСОБА_10 на території України в місті Одесі, Одеської області в присутності матері дитини ОСОБА_2 під час візитів ОСОБА_7 та його близьких родичів на територію України, в місто Одесу, Одеської області із попереднім повідомленням матері дитини ОСОБА_2 про зустрічі за один місяць до дати запланованої зустрічі, узгодженням зустрічей із матір`ю дитини ОСОБА_2 , з дотриманням карантину, у разі його дії в період зустрічей, запроваджених обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання ' поширенню та зараженню гострими респіраторними хворобами, в тому числі COVID- 19 (коронавірусом SARS-CoV-2).

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_10 , у розмірі 1/3 частки від загального заробітку (доходу) батька щомісячно, починаючи з 01 листопада 2019 року по день подання позовної заяви про стягнення аліментів на дитину 07.01.2021 року, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину для дитини відповідного віку. Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_10 , у розмірі 1/3 частки від загального заробітку (доходу) батька ОСОБА_7 щомісячно від дня подання позовної заяви про стягнення аліментів на дитину 07.01.2021 року і до досягнення дитиною, повноліття, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину для дитини відповідного віку.

Звертаючись до суду із позовом позивач зазначив, що шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам дитини.

Апеляційна скарга доводів щодо примирення сторін не містить.

Виходячи з наявних у матеріалах справи доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо необхідності розірвати шлюб між сторонами по справі відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

З наданих сторонами заяв по суті справи колегія суддів вбачає, що між сторонами відсутні відносини притаманні подружжю. Доказів на спростування вказаних обставин відповідачем не надано.

Апеляційна скарга не містить доводів, які давали б підстави вважати про можливість відновлення шлюбних стосунків сторін та збереження сім`ї, і про такі обставини відповідачем не зазначалось під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції. При цьому відповідачем не надано доказів намагання зберегти сім`ю.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що 02.02.2022 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

02.02.2023 року керівником апарату суду Німас І. Я. та головним спеціалістом Лужанською Ю. І. складено акт щодо тотожності позовної заяви, в якому зазначено, що при реєстрації виявлено, що ця позовна заява має схожість з позовною заявою, яка вже надходила до суду 14.04.2021 року, та для розгляду якої автоматизованою системою документообігу суду було визначено суддю Абухіна Р. Д., а відтак є підстави вважати, що зазначені позовні заяви, які надійшли 14.04.2021 та 02.02.2022 можуть вважатися такими, що мають однакові вимоги, оскільки їх предметом є розірвання шлюбу. Рішенням зборів суддів Приморського районного суду м. Одеси від 30 червня 2017 року, у разі повторного надходження до суду позовних заяв, з передбачених процесуальним законом підстав, розподіл судових справ здійснюється шляхом передачі судової справи раніше визначеному складу суду. Повторну заяву зареєстровано за вхідним № 11355/22 та автоматично присвоєно № 522/2564/22 з поєднанням до справи № 522/6740/21 для продовження розгляду раніше визначеному складу суду - судді Абухіну Р. Д.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.02.2022 року у справі № 522/2564/22 визначено головуючого - суддю Абухіна Р.Д.

06.06.2022 року за допомогою підсистеми (модуля) ЄСІТС Електронний суд відповідач звернулась з заявою про відвід судді Абухіна Р.Д., в обґрунтування зазначивши про порушення порядку визначення судді для розгляду даної справи. 14.04.2021 року адвокатом Лобановою А. А., яка діяла в інтересах ОСОБА_3 подано зустрічну позовну заяву про розірвання шлюбу в рамках розгляду справи № 522/320/21, однак, вказана заява, у порушення Положення про автоматизовану систему документообігу суду, передана на автоматизований розподіл між суддями з присвоєнням єдиного унікального номеру судової справи: № 522/6740/21 та номеру провадження 2/522/6327/21 із визначенням головуючого судді - Абухіна Р. Д. Вважає, що порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

В ухвалі Приморського районного суду м. Одеси від 07.06.2022 року зазначено про відсутність підстав для задоволення відводу і заяву відповідача про відвід судді Абухіна Р.Д. передано для визначення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Абухіна Р.Д.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.06.2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Абухіна Р.Д. у цивільній справі № 522/2564/22 відмовлено.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

З копії позовної заяви, долученої відповідачем до заяви про відвід, вбачається, що 14.04.2021 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла саме позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Справі за вказаною позовною заявою присвоєно єдиний унікальний номер № 522/6740/21 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2021 року головуючим визначено суддю Абухіна Р.Д.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що Приморський районний суд м. Одеси ухвалою суду від 23.04.2021 відкрив провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Приморський районний суд м. Одеси ухвалою від 19.05.2021 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишив без розгляду.

Відповідно 2.3.1. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради Суддів України від 02.04.2015 року № 25, із змінами та доповненнями, розподіл судових справ здійснюється в суді в день їх реєстрації, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ.

З наданої копії позовної заяви та відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень з посилання на справу № 522/6740/21 вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, яка залишена без розгляду.

02.02.2022 року ОСОБА_1 звернувся повторно до ОСОБА_2 з позовом про розірвання шлюбу.

Пунктом 2.3.13Положення про автоматизовану систему документообігу суду , затвердженого рішенням Ради Суддів України від 02.04.2015 року № 25, із змінами та доповненнями, збори суддів відповідного суду мають право визначати особливості здійснення автоматизованого розподілу судових справ в тому числі у разі повторного надходження до суду позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, з передбачених процесуальним законом підстав.

Згідно з п. 3.10 Засад використання автоматизованої системи документообігу Приморського районного суду міста Одеси у разі повторного надходження до суду позовних заяв, з передбачених процесуальним законом підстав, розподіл судових справ здійснюється шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді.

У випадку повторного надходження до суду позовних заяв від одного і того ж самого позивача, до одного відповідача, з аналогічним предметом позову, з метою недопущення маніпуляцій авторозподілом справ між суддями, в таких випадках авторозподіл здійснюється шляхом передачі судової справи раніше визначеному складу суду (зміни від 30.06.2017 року).

Оскільки п. 3.10 Засад використання автоматизованої системи документообігу Приморського районного суду міста Одеси передбачена можливість здійснення розподілу судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді у разі повторного надходження до суду позовних заяв, то доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема необґрунтовану відмову у задоволенні заяв відповідачки від 13.06.2022 року та 28.06.2022 року про відвід судді Абухіна Р.Д. не заслуговують на увагу, як на підставу для скасування рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що 13.06.2022 року відповідачем подана заява про відвід судді Абухіна Р.Д., вмотивована тим, що порушено право відповідача на ознайомлення з матеріалами справи. Також відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви, роз`яснено, що відмова у прийнятті зустрічного позову не перешкоджає зверненню до суду із зазначеним позовом у загальному порядку а також, що вказана ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги. Вважає що судом першої інстанції порушено право на забезпечення апеляційного перегляду справи.

28.06.2022 року відповідач повторно звернувся із заявою про відвід судді Абухіна Р.Д., яка мотивована тим, що 13.06.2022 року відповідачем подано зустрічну позовну заяву, питання про прийняття якої станом на 28.06.2022 року не вирішено, що призводить до порушення права на доступ до правосуддя.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або необ`єктивності судді.

Наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

ЦПК України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, проте визначає, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

В ухвалі Приморського районного суду м. Одеси від 20.06.2022 року зазначено про відсутність підстав для задоволення відводу і заяву ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Абухіна Р.Д. передано для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Абухіна Р.Д .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.06.2022 року у складі судді Шестакової Я.В. у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про відвід судді Абухіна Р.Д. від участі у розгляді цивільної справи № 522/2564/22 відмовлено.

В ухвалі Приморського районного суду м. Одеси від 30.06.2022 року зазначено про відсутність підстав для задоволення відводу і заяву ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Абухіна Р.Д. передано, у порядку ч. 1 ст 33 ЦПК України для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід судді.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30.06.2022 року у складі судді Ярема Х.С. у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про відвід судді Абухіна Р.Д. відмовлено.

Колегія суддів погоджується із тим, що підстави для відводу судді Абухіна Р.Д. відсутні, оскільки викладені в заявах доводи стосуються лише припущень щодо неупередженості головуючого по справі.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумніви у його неупередженості при розгляді даної справи матеріали справи не містять.

Оскільки наявність обставин, передбачених статтею 36 ЦПК України, як підстав для відводу судді Абухіна Р.Д. не встановлено, правильним є висновок про відсутність підстав для задоволення заяв про відвід судді.

Щодо не задоволення заяви про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідачем під час розгляду справи судом першої інстанції надавались заяви: 22.02.2023 року про надання можливості ознайомитись з матеріалами справи та зробити з них витяги та необхідні копії; 10.03.2023 року клопотання про відкладення розгляду справи в якій відповідач зокрема зазначала що не має можливості отримати інформацію про хід справи оскільки доступ до Єдиного державного реєстру судових рішень, сервісів «Стан розгляду справ» та «Список справ, призначених до розгляду» тимчасово призупинено, підсистема Електронний суд здебільшого не працює; 26.05.2022 року про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи, шляхом направлення копії справи на електронну адресу та внесенням до підсистеми Електронний суд.

Приморський районний суд м. Одеси листом від 09.06.2022 року повідомив відповідача про те, що в підсистемі Електронний суд надано доступ до матеріалів справи в електронному вигляді сканованих матеріалів паперової справи. З метою відображення документів у справі в Кабінеті користувача внесені відповідні відомості.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані, зокрема сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

В цій частині апеляційний суд звертає увагу на те, що з 24 лютого 2022 року по 19 червня 2022 року загальний доступ до Єдиного державного реєстру судових рішень та сервісів був закритий. Проте, з 19 червня 2022 року відновлено доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень та сервісу «Стан розгляду справ».

Відповідач посилалась на те, що підсистема Електронний суд здебільшого не працює, при цьому спілкувалась з судом першої інстанції за її допомогою, надсилаючи, зокрема заяви та клопотання від 28.05.2022 року, 30.05.2022 року, 06.06.2022 року. Жодних доказів неможливості, як ознайомитись з матеріалами цивільної справи за допомогою підсистеми (модуля) ЄСІТС Електронний суд, так і відсутність відсканованих документів паперової справи в особистому кабінеті суду не надала.

Обставин, які б унеможливлювали ознайомлення з матеріалами справи відповідачем, не наведено.

Щодо доводів апеляційної скарги, як підстав для скасування оскаржуваного рішення про те, що в ухвалі Приморського районного суду м. Одеси від 30.05.2022 року зазначено недостовірну інформацію, а саме: ухвала суду окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї, включаються до апеляційної скарги на рішення суду, що позбавило відповідача права на апеляційний перегляд справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити.

З матеріалів справи вбачається, що Приморський районний суд м. Одеси ухвалою від 30.05.2022 року у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів відмовив, зустрічну позовну заяву повернув ОСОБА_2 .

Не погодившись з вказаною ухвалою ОСОБА_2 звернулась до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.01.2023 року поновлено ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження ухвал Приморського районного суду м. Одеси від 30.05.2022 року та 29.08.2022 року.

Постановою Одеського апеляційного суду від 21.02.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Ухвали Приморського районного суду міста Одеси від 30 травня 2022 року та від 29 серпня 2022 року залишено без змін.

Отже, зазначена ухвала вже була предметом апеляційного перегляду, а доводи щодо неправильного порядку оскарження ухвали зазначались в апеляційній скарзі.

Щодо проведення судового засідання, призначеного на 30.05.2022 року, за відсутності ОСОБА_2 колегія суддів зазначає, що Приморський районний суд міста Одеси ухвалою від 09.02.2022 року відкрив провадження у справі та ухвалив проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 19 ЦПК України справи про розірвання шлюб відносяться до категорії малозначних та відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Колегія суддів вважає, що проведення судового засідання, призначеного на 30.05.2023 року за відсутності відповідача та не задоволення клопотання про відкладення розгляду справи не мало наслідком порушення прав відповідача, та відповідно скасування оскаржуваного рішення, оскільки судом ухвалено про розгляд справи у спрощеному провадження з викликом учасників справи, відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, крім того, відповідачем під час розгляду справи надавались заяви по суті справи та інші клопотання, на підтвердження своїх заперечень, які оцінені судом, клопотання про відкладення розгляду справи не містить обґрунтованих доводів щодо необхідності особистої участі відповідача.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про міжнародне приватне право», документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні у разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Гаазька Конвенція 1961 року, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, згода на обов`язковість якої надана Законом України від 10 січня 2002 «Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів», набула чинності між Україною і державами - учасницями Конвенції, що не висловили заперечень проти її приєднання, з 22 грудня 2003 року.

За змістом статті 2 Конвенції кожна з договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території.

Відповідно до статті 3 Гаазької конвенції 1961 року єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

За статтею 4 Гаазької конвенції 1961 року передбачений в частині першій статті 3 апостиль проставляється на самому документі або на окремому аркуші, що скріпляється з документом; він повинен відповідати зразку, що додається до цієї Конвенції. Однак апостиль може бути складений офіційною мовою органу, що його видає. Типові пункти в апостилі можуть бути викладені також другою мовою. Заголовок «Apostille» (Convention de la Haye du 5 octobre 1961)» повинен бути викладений французькою мовою.

Згідно із статтею 5 Гаазької конвенції 1961 року апостиль проставляється на вимогу особи, яка підписала документ, або будь-якого пред`явника документа. Заповнений належним чином апостиль засвідчує справжність підпису, якість, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичність відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ. Підпис, відбиток печатки або штампа на апостилі не потребують ніякого засвідчення.

Статтею 6 Гаазької конвенції 1961 року визначено, що кожна Договірна держава призначає, зазначаючи їхні офіційні функції, ті органи, яким надаються повноваження на проставлення апостиля, згаданого в частині першій статті 3.

Посилаючись на відсутність на апостиля на позовній заяві, відповідач вважає, що позов підписано невідомою особою, оскільки позивач у цей час не перебував в Україні.

Позивачем до суду подано позовну заяву на італійській мові та позовну заяву, яка перекладена з італійської мови на українську мову, вірність цієї копії з оригіналом документа засвідчено приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Негода І.В. Письмовий переклад тексту документа з італійської мови на українську зроблено перекладачем ОСОБА_11 , справжність підпису якого засвідчено. Особу перекладача встановлено, його дієздатність та кваліфікацію перевірено приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Негода І.В.

Апеляційний суд бере до уваги, що ОСОБА_12 , громадянином Італійської Республіки, ІНФОРМАЦІЯ_2 , надано суду першої інстанції заяву про розгляд справи № 522/2564/22 за відсутності позивача від 02.05.2022 року, в якій він просив цивільну справу № 522/2564/22 за позовною заявою ОСОБА_13 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу слухати у його відсутності за наявними у матеріалах справи документами. Також повідомив про те, що на примирення з ОСОБА_2 не згоден, свою позовну заяву підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити.

Вказана заява підписана ОСОБА_14 , на звороті заяви, на виконання вимог Гаазької конвенції 1961 року проставлено апостиль. Заява перекладена з італійської мови на українську перекладачем Гумовською Євгенією Арсентіївною, справжність підпису якої засвідчено 24.05.2022 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поведьонковою І.І.

Враховуючи викладене, а також те, що апеляційна скарга доводів які давали б підстави вважати можливим відновлення шлюбних стосунків сторін та збереження сім`ї не містить, а в іншій частині доводи відповідача висновків суду першої інстанції не спростовують, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Щодо судових витрат

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 17 листопада 2023 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

М.В. Назарова