Справа № 642/1840/23
Провадження № 2/642/533/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Грінчук О.П.

з участю секретаря - Шрамко Н.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач звернулась до суду із даним позовом, вказуючи, що 26.08.2015 вона з відповідачем зареєстрували шлюб, від шлюбу мають малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружнє життя з відповідачем не склалось через відмінність характерів, відсутність взаємоповаги, різні точки зору на життя та шлюб. Шлюб між сторонами фактично припинено та має формальний характер. Сторони не живуть разом з жовтня 2022 року, спільне господарство не ведуть. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому вона наполягає на розірванні шлюбу.

Ухвалою суду від 17.04.2023 справу відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу надано строк на подання відзиву на позов протягом 15-денного строку з дня отримання копії позову з додатками та ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Копію ухвали суду від 17.04.2023 та позовної заяви з додатками отримано відповідачем 26.04.2023.

Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України, до суду не надходило.

Відзиву на позов суду не надано.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Враховуючи відсутність згоди позивача на заочний розгляд справи, як це передбачено п.4 ч.1 ст. 280 ЦПК України, підстави для проведення заочного розгляду відсутні.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був зареєстрований 26.08.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що видано свідоцтво НОМЕР_1 та вчинено актовий запис №1821.

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спори щодо місця проживання, утримання дитини або поділу майна подружжя наразі відсутні.

Також встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з жовтня 2022 року, шлюб має формальний характер, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим.

Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим.

Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

За таких обставин, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, подальше спільне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе, шлюб необхідно розірвати.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно вимог ст. 113 СК України, враховуючи позицію позивача, суд залишає їй прізвище « ОСОБА_1 ».

Судовий збір позивач просила не стягувати з відповідача.

Керуючись ст.ст. 24, 105, 110, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України, ст.ст.12-13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 26.08.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1821.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « ОСОБА_1 ».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст судового рішення складено 22.05.2023.

Головуючий: