Справа № 444/3540/23
Провадження № 2/444/1050/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа особі,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, в якому просить встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документа, а саме те, що державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 094806, виданий Підліссянською сільською радою народних депутатів 23.11.2002 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 379, згідно якого ОСОБА_2 на підставі рішення 9 сесії 3-го демократичного скликання Підліссянської сільської ради народних депутатів від 10.03.2000 року № 5 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,0899 гектарів в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Підліссянської сільської ради Жовківського району, належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак нотаріусом йому звернуто увагу, що спадкодавцем є ОСОБА_5 , а правовстановлюючий документ, державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 094806 виданий Підліссянською сільською радою народних депутатів 23.11.2002 року на ім`я ОСОБА_2 , як наслідок виникає необхідність у встановленні юридичного факту належності правовстановлюючого документа особі.

Даний факт позивач обґрунтовує представленими доказами, а саме копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 07.05.1999 року, карткою фізичної особи-платника податків, з яких вбачається, що такі видані ОСОБА_3 , довідкою № 816, яка видана виконавчим комітетом Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області 09.08.2023 року, з якої вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно є однією і тією ж особою, до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживала по АДРЕСА_1 .

Позивач звертає увагу, що саме ОСОБА_5 22.03.2017 року була заявником щодо отримання витягу № НВ-017 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 1,0899 га, кадастровий номер :07:000:0018, також саме ОСОБА_5 була власником земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :02:003:0013, а також земельної ділянки площею 0,22 га, кадастровий номер :02:003:0014, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав № 342921321 та № 342918976 від 15.08.2023 року відповідно.

Як наслідок просить позов задовольнити.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 09.10.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак він подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Представник відповідача, Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак із Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Зазначили, що проти позову не заперечують, справу просять розглянути на розсуд суду.

А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" міститься роз`яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (пункти 1 і 3).

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Так як встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа, а саме державного акта, пов`язане із спадкуванням та можливим подальшим вирішенням спору про право, встановлення факту, що має юридичне значення може вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб (спадкоємців), а тому суд проводить розгляд справи про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа саме в порядку позовного провадження.

Суд враховує, що прийняття рішення суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документа необхідне позивачу для усунення помилки та подальшого спадкування права власності на земельну ділянку після смерті ОСОБА_4 , право власності якої на земельну ділянку підтверджується саме державним актом на право приватної власності на землю, де і допущено помилку.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Так, згідно з правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження, місце проживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Судом встановлено, що позивачем є ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у селі Зубейки, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 15.05.1998 року.

Із заповіту, який посвідчено ОСОБА_7 , секретарем виконкому Підліссянської сільської ради Жовківського району Львівської області 24.12.2014 року та зареєстровано в реєстрі за № 53, вбачається, що ОСОБА_5 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в селі Зубейки, Жовківського району Львівської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , жителька села Зубейки, Жовківського району Львівської області, на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 , 1981 року народження, тобто позивачу.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_4 , яке видане виконавчим комітетом Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області 23.07.2019 року.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

А тому після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на право власності на земельні ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

А тому, зважаючи на посвідчення від імені ОСОБА_4 заповіту, відсутність факту відмови позивача як спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини, спадкування після смерті ОСОБА_4 відбувається за заповітом.

Внаслідок звернення позивача до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Головач Орислави Романівни щодо спадкування після смерті ОСОБА_4 було зареєстровано 16.10.2019 року спадкову справу № 69/2019, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 57925679 від 16.10.2019 року.

Те, що позивач являюся спадкоємцем померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтверджується також викладеним у довідці № 631/02-14, яка видана приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Головач Ориславою Романівною 10.08.2022 року.

З державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 094806, виданого Підліссянською сільською радою народних депутатів 23.11.2002 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 379, вбачається, що ОСОБА_2 , жительці села Зубейки, на підставі рішення 9 сесії 3-го демократичного скликання Підліссянської сільської ради народних депутатів від 10.03.2000 року № 5 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,0899 гектарів в межах згідно з планом.

Земельна ділянка розташована на території Підліссянської сільської ради Жовківського району. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Судом встановлено, що спадкодавцем є ОСОБА_5 , а правовстановлюючий документ, державний акт на право приватної власності на землю виданий на ім`я ОСОБА_2 , як наслідок в зазначеному вище державному акті допущено помилку щодо імені власника земельної ділянки, а саме замість правильного ОСОБА_8 , помилково зазначено ОСОБА_9 .

З копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 07.05.1999 року, вбачається, що такий виданий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка була зареєстрована в селі Зубейки, Жовківського району Львівської області.

Саме ОСОБА_3 було присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , що підтверджується картки фізичної особи-платника податків.

З довідки № 816, яка видана виконавчим комітетом Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області 09.08.2023 року, вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно є однією і тією ж особою. До дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживала по АДРЕСА_1 .

Суд враховує, що саме ОСОБА_5 22.03.2017 року була заявником щодо отримання витягу № НВ-017 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 1,0899 га, кадастровий номер :07:000:0018, що розташована на території Підліссянської сільської ради Жовківського району Львівської області, цільове призначення- для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй згідно державного акта від 23.11.2002 року серії IV-ЛВ № 094806, виданого на підставі рішення 9 сесії 3 скликання Підліссянської сільської ради 10.03.2009 року № 5, тобто щодо земельної ділянки, власником якої вона була згідно державного акта, в якому допущено помилку щодо її імені, а саме замість правильного Єва, помилково зазначено ОСОБА_9 .

Це підтверджується копією витягу № НВ-017 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.03.2017 року.

Також суд бере до уваги, що ОСОБА_5 була власником земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :02:003:0013, а також земельної ділянки площею 0,22 га, кадастровий номер :02:003:0014, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав № 342921321 та № 342918976 від 15.08.2023 року відповідно.

Тобто суд констатує, що зі всіх представлених та досліджених документів вбачається, що лише в державному акті на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 094806, виданому Підліссянською сільською радою народних депутатів 23.11.2002 року та зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 379, помилково зазначено ім`я ОСОБА_9 замість правильного ОСОБА_8 .

Враховуючи досліджені судом докази та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позовної заяви та встановлення юридичного факту належності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документа, а саме державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 094806, виданого Підліссянською сільською радою народних депутатів 23.11.2002 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 379, згідно якого ОСОБА_2 на підставі рішення 9 сесії 3-го демократичного скликання Підліссянської сільської ради народних депутатів від 10.03.2000 року № 5 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,0899 гектарів в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Підліссянської сільської ради Жовківського району.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 315-318, 319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа особі- задоволити повністю.

Встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документа особі, а саме те, що державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 094806, виданий Підліссянською сільською радою народних депутатів 23.11.2002 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 379, згідно якого ОСОБА_2 на підставі рішення 9 сесії 3-го демократичного скликання Підліссянської сільської ради народних депутатів від 10.03.2000 року № 5 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,0899 гектарів в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Підліссянської сільської ради Жовківського району, належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 16 листопада 2023 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.