Провадження № 2/161/2919/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 листопада 2023 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Ковтуненка В.В.,
за участі секретаря судового засідання Камінського Ю.В..,
ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом. Просить суд стягнути з ФОП ОСОБА_2 на її користь суму невиплаченої середньомісячної заробітної плати за період з 01 квітня 2021 року по 15 березня 2022 року, в розмірі 70 750,00 гривень. Зобов`язати ФОП ОСОБА_2 оподаткувати на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на нараховані ОСОБА_1 суми заробітної плати як за найманого працівника за період з 01 квітня 2021 року по 15 березня 2022 року та подати до ГУ ДПС у Волинській області відповідні податкові звітності форми Д1 (згідно до Наказу МФУ від 13 січня 2015 року № 4 (у редакції Наказу МФУ 15 грудня 2020 року № 773) про нарахування сум заробітної плати та ЄСВ за працівника ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2021 року по 15 березня 2022 року; стягнути судові витрати з підстав, викладених в позовній заяві.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, подали до суду спільну заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримую повністю, та не заперечують проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, від нього до суду не надходило відзиву та заяви про розгляд справи у його відсутності.
При цьому, судом не приймається до уваги відзив, поданий до суду 26 липня 2023 року ОСОБА_2 як фізичною особою. Оскільки зазначений відзив подано із пропущенням строку, встановленого ухвалою суду від 29 червня 2023 року. При цьому, у відповідності до положень чинного ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений за клопотанням учасника справи, однак, не поновлений, як про це зазначено у відзиві.
Зі згоди позивача та його представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Розгляд справи проводиться судом на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.
Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Щодо позовної вимоги про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на її користь суму невиплаченої середньомісячної заробітної плати за період з 01 квітня 2021 року по 15 березня 2022 року, в розмірі 70 750,00 гривень, то вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Рішенням суду від 02 травня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, зміну дати звільнення, визнання незаконним та скасування наказу про прийняття на роботу задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 №5 від 31.03.2021 року про звільнення.

Змінено дату звільнення ОСОБА_1 з посади продавця продовольчих товарів у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з 01.04.2021 року на 15.03.2022 року.

Відповідно до ч. 4 статті 82 ЦПК України Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається із змісту рішення суду від 02 травня 2023 року, що ОСОБА_1 , як на обставини, що підтверджують факт її перебування у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 , посилалася на те, що в період з квітня 2021 року по березень 2022 року їй нараховувалась та виплачувалась заробітна плата.

Рішенням суду від 02 травня 2023 року встановлений факт перебування ОСОБА_1 в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 на посаді продавця продовольчих товарів, зокрема, за період з 01 квітня 2021 року по 15 березня 2022 року, та факт нарахування їй заробітної плати за весь вказаний період (а.с. 28).

Рішення суду від 02 травня 2023 року у цивільній справі № 161/862/23 є таким, що набрало законної сили.

Внаслідок чого, суд вважає повністю доведеними обставини, згідно яких заробітна плата була виплачена відповідачем ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за умовами трудового договору своєчасно та в повному обсязі.

А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ФОП ОСОБА_2 вчинити певні дії, то вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 6 статті 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа має право вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, у тому числі в судовому порядку.

Як зазначено вище, що судом достовірно встановлений факт перебування ОСОБА_1 в трудових відносинах саме з ФОП ОСОБА_2 на посаді продавця продовольчих товарів, зокрема, за період з 01 квітня 2021 року по 15 березня 2022 року, та факт нарахування їй заробітної плати за весь вказаний період.

Стороною позивача надано суду достовірні та належні докази, що ФОП ОСОБА_2 за період з 01 квітня 2021 року по 15 березня 2022 року взагалі не нараховувався та не сплачувався ЄСВ за працівника ОСОБА_1 , яка перебувала з відповідачем у трудових відносинах та отримувала заробітну плату.

Крім того, рішенням суду від 02 травня 2023 року встановлений факт, що незважаючи на виплату ОСОБА_1 заробітної плати, в період з квітня 2021 року по березень 2022 року відповідачем ФОП ОСОБА_2 не сплачувались страхову внески щодо сплати ЄСВ.

При цьому, відповідачем не оспорювався загальний розмір нарахованої ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2021 року по 15 березня 2022 року заробітної плати на загальну суму 70 750,00 гривень.

А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем ОСОБА_4 при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 147,20 гривень (а.с. 1). При цьому, суд прийшов до висновку про задоволення позову в частині зобов`язання вчинити дії. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 1 073,60 гривень.

Керуючись ст. 115 КЗпП України, ст. 1, 16, 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 10-18, 81, 141, 263-268, 280 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення невиплаченої середньомісячної заробітної плати, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов`язати ФОП ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 оподаткувати ЄСВ і сплатити в порядку, передбаченому Законом України «Про збір та облік ЄСВ на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» грошові кошти, отримані ОСОБА_1 як заробітну плату за період з 01 квітня 2021 року по 15 березня 2022 року на загальну суму 70 750,00 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ФОП ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 073,60 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя В.В. Ковтуненко