ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 761/15289/20

провадження № 61-9803 св 23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В.,

учасники справи:

позивач - Фірма «Т.М.М.» - товариство з обмеженою відповідальністю,

відповідач- ОСОБА_1 ,

представник відповідача - адвокат Торган Віктор Богданович,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Торгана Віктора Богдановича, на ухвалу Київського апеляційного суду у складі колегії суддів: Сліпченка О. І., Суханової Є. М., Сушко Л. П. від 16 січня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

У травні 2020 року Фірма «Т.М.М.» - товариство з обмеженою відповідальністю (далі - Фірма «Т.М.М.» - ТОВ) звернулося до суду з позовом доОСОБА_1 ,

в якому просило суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за утримання машиномісць у підземному автопаркінгу в будинку

АДРЕСА_1 в сумі 408 377,00 грн.

В обґрунтування позовної заяви зазначало, що Фірма «Т.М.М.» - ТОВз 26 серпня 2005 року є експлуатуючою організацією, на утриманні якої перебуває комплекс житлових будинків з приміщенням господарського обслуговування та критими автостоянками по АДРЕСА_1 . Відповідач є власником машиномісць у вказаному вище будинку: НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 ,

№ НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6, № НОМЕР_7, № НОМЕР_8, № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 , № НОМЕР_15 , № НОМЕР_16 , № НОМЕР_17 ,

№ НОМЕР_18 , № НОМЕР_19 , № НОМЕР_20 , № НОМЕР_21 , № НОМЕР_22 , № НОМЕР_23 , № НОМЕР_24 , № НОМЕР_25 , № НОМЕР_26 , № НОМЕР_27 , № НОМЕР_28 , № НОМЕР_29 , № НОМЕР_30 , № НОМЕР_31 , № НОМЕР_32 , № НОМЕР_33 , № НОМЕР_34 , № НОМЕР_35 , № НОМЕР_36 , № НОМЕР_37 , № НОМЕР_38 , № НОМЕР_39 , № НОМЕР_40, № НОМЕР_41, № НОМЕР_42, № НОМЕР_43,

№ НОМЕР_44, № НОМЕР_45, № НОМЕР_46, № НОМЕР_47, № НОМЕР_48, № НОМЕР_49, № НОМЕР_50, № НОМЕР_51, № НОМЕР_52, № НОМЕР_53, № НОМЕР_54,

№ НОМЕР_55, № НОМЕР_56, № НОМЕР_57, № НОМЕР_58, № НОМЕР_59, № НОМЕР_60. Відповідач не здійснює сплату за утримання цих машиномісць.

Ураховуючи викладене, Фірма «Т.М.М.» - ТОВ просило суд їх позов задовольнити.

Короткий зміст судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у складі судді Волошина В. О. від 03 червня 2021 року, з урахуванням ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2021 року про виправлення описки, позов Фірми «Т.М.М.» - ТОВ задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Фірми «Т.М.М.» - ТОВ суму заборгованості за утримання машиномісця в автопаркінгу у розмірі 408 377,00 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 липня 2022 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду

м. Києва від 03 червня 2021 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись із заочним рішенням Шевченківського районного суду

м. Києва від 03 червня 2021 року, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху.

Запропоновано заявникові усунути недоліки апеляційної скарги шляхом подання на адресу Київського апеляційного суду документів, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 9 188,48 грн, обґрунтованої заяви про поновлення визначеного статтею 354 ЦПК України строку на апеляційне оскарження, копій апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 січня 2023 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 11 липня 2022 року опублікована в Єдиному державному реєстрі судових рішень (далі - ЄДРСР) та знаходиться у вільному доступі, об`єктивних обставин, які виникли у зв`язку із військовим станом та ускладнили звернення до суду стороною не зазначено.

Суд апеляційної інстанції вказав, що дату відправки апеляційної скарги неможливо перевірити за допомогою електронних сервісів АТ «Укрпошта», так як лист із апеляційною скаргою відправлено звичайним поштовим відправленням. При цьому із поштового конверту вбачається, що на ньому наявний відбиток штемпеля із датою - 18 листопада 2022 року та отримано судом апеляційної інстанції

22 листопада 2022 року. Днем вчинення відповідної дії вважається день здачі документа на пошту, який визначається за поштовим штемпелем.

Посилання представника відповідача на те, що на конверті наявний інший штемпель синього кольору із датою 23 вересня 2022 року, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказаний штемпель нечитабельний. Крім того, суд зазначив, що вказане твердження відповідача піддається розумному сумніву з огляду на те, поштове відправлення в разі його відправки 23 вересня 2022 року перебувало б в дорозі до місця доставки майже два місяці(дата отримання 22 листопада 2022 року), що не узгоджується із термінами доставки поштових відправлень АТ «Укрпошта».

При цьому термін доставки відправлення, яке надіслано 18 листопада 2022 року та отримано 22 листопада 2022 року, узгоджується із нормативними термінами пересилання відправлень АТ «Укрпошта».

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що чек придбання марки 23 вересня 2023 року не може бути підтвердженням відправки апеляційної скарги 23 вересня 2022 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

29 червня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Торган В. Б., звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 16 січня 2023 року, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 16 січня 2023 року, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 07 липня 2023 року визнано наведені представником ОСОБА_1 - адвокатом Торганом В. Б., підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними, касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків.

У наданий судом строк представник ОСОБА_1 - адвокат Торган В. Б., надіслав матеріали на усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової

палати Касаційного цивільного суду від 26 липня 2023 року клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Торгана В. Б., про поновлення строку на касаційне оскарження задоволено й поновлено цей строк, відкрито касаційне провадження у вказаній справі, витребувано цивільну справу № 761/15289/20

з Шевченківського районного суду м. Києва та надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

У серпні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Торгана В. Б., мотивована тим, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції є незаконною, необґрунтованою, так як судом порушено норми процесуального права.

Вказує, що суд апеляційної інстанції формально дослідив докази направлення апеляційної скарги у встановлений строк та дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки після підготовки апеляційної скарги відповідач звернувся до відділення поштового зв`язку, але через відсутність інтернету у відділеннях міста Києва, він зміг відправити апеляційну скаргу 23 вересня 2022 року, що підтверджується синім штемпелем на марці, приклеєним на конверт, де вказано 23 вересня 2022 року та копією фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» про придбання марки, яка містить найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надали послугу, дату - 23 вересня 2022 року,

вид послуги, її вартість.

Суд апеляційної інстанції не врахував, що 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан

із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року й діє на цей час.

Тому, через вказані обставини, а також активні бойові дії поряд з м. Києвом та постійні ракетні обстріли, він виїхав на західну Україну. Отже, прибуття до суду та відслідковування стану провадження у справі було унеможливлено для відповідача.

Також посилається на відповідну судову практику Європейського суду з прав людини та Верховного Суду.

Відзив на касаційну скаргу від учасника справи до суду не надходив.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження

у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга обґрунтовується порушенням апеляційним судом норм процесуального права (абзац 6 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Торгана В. Б., задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Статтею 129 Конституції України одними із основних засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Згідно із пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (рішення ЄСПЛ

від 20 лютого 2014 року у справі «Shishkovv. Russia»).

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Alimentaria Sanders S. A. v. Spain»).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі

№ 1227/8971/2012 (провадження № 14-198звц21) врахувала практику ЄСПЛ, який роз`яснив, що положення статті 6 Конвенції, включаючи право на доступ до суду, поширюються також на апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення, якщо таке право передбачено національним законодавством. Відповідно, поновлення пропущеного строку на апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення є механізмом забезпечення певної гнучкості та пропорційності при вирішенні питання про допуск скаржника до апеляційного чи касаційного судів.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Згідно зі статтею 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини четвертої статті 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Судом встановлено, що ухвалою Київського апеляційного суду від 02 грудня

2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху, оскільки було пропущено строк на апеляційне оскарження, причини вказані відповідачем, як на підставу для поновлення строку, були визнані неповажними, а також апеляційна скарга не відповідала вимогам статті 356 ЦПК України. При цьому, суд апеляційної інстанції зазначив, що як на підставу для поновлення строку ОСОБА_1 посилався на те, що на території України введено воєнний стан та на початку бойових дій він виїхав за межі міста Києва та проживав на заході України, а дізнався про ухвалу від 11 липня 2022 року, якою його заяву про перегляд заочного рішення залишено без задоволення, 30 серпня 2022 року, після того як його представник ознайомився із матеріалами справи.

Апеляційний суд вищевказані підстави для поновлення строку визнав неповажними, оскільки представник відповідача не навів жодних об`єктивних обставин, які були викликані введенням воєнного стану та унеможливили вчасне звернення із апеляційною скаргою, а з урахуванням ознайомлення із текстом ухвали 30 серпня 2022 року, вказаний строк сплив 29 вересня 2022 року,

а з апеляційною скаргою відповідач звернувся 18 листопада 2022 року, тобто пропустивши строк більше ніж на півтора місяці.

У заяві про поновлення строку представник ОСОБА_1 - адвокат Бардіна О. О., вказує, що апеляційну скаргу було відправлено її довірителем 23 вересня 2022 року, а також, строк на апеляційне оскарження пропущено у зв`язку із тим, що на території України було введено воєнний стан, у зв`язку із чим було ускладнено відслідковування стану розгляду справи.

Апеляційний суд зазначив, що ухвала Шевченківського районного суду м. Києва

від 11 липня 2022 року опублікована в ЄДРСР та знаходиться у вільному доступі, об`єктивних обставин, які виникли у зв`язку із військовим станом та ускладнили звернення до суду стороною не зазначено, тому доводи заявника про неможливість відслідковування розгляду справи є безпідставним.

Щодо дати відправки апеляційної скарги, як вже було зазначено, лист із апеляційною скаргою відправлено звичайним поштовим відправленням, що унеможливлює перевірку дати відправки за допомогою електронних сервісів

АТ «Укрпошта». При цьому із поштового конверту вбачається, що на ньому наявний відбиток штемпеля із датою - 18 листопада 2022 року.

Днем вчинення відповідної дії вважається день здачі документа на пошту, який визначається за поштовим штемпелем.

Посилання представника відповідача на те, що на конверті наявний інший штемпель синього кольору із датою 23 вересня 2022 року, суд апеляційної інстанції не прийняв до уваги, оскільки вказаний штемпель нечитабельний.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що вказане твердження відповідача піддається розумному сумніву з огляду на те, поштове відправлення в разі його відправки 23 вересня 2022 року перебувало б в дорозі до місця доставки майже два місяці (дата отримання 22 листопада 2022 року), що не узгоджується із термінами доставки поштових відправлень АТ «Укрпошта». При цьому термін доставки відправлення, яке надіслано 18 листопада 2022 року та отримано 22 листопада

2022 року узгоджується із нормативними терміни пересилання відправлень

АТ «Укрпошта».

Також суд апеляційної інстанції зазначив, що чек про придбання марки

від 23 вересня 2022 року не може бути підтвердженням відправки апеляційної скарги 23 вересня 2022 року.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, який правильно застосував положення статті 358 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2021 року, у зв`язку із пропуском строку апеляційного оскарження.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Обґрунтовуючи доводи касаційної скарги, заявник посилається на те, що 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року й діє на цей час.

Тому, через вказані обставини, а також активні бойові дії поряд з м. Києвом та постійні ракетні обстріли, він виїхав на західну Україну. Отже, прибуття до суду та відслідковування стану провадження у справі було унеможливлено для відповідача.

Разом з тим, сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для висновку про незаконність оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції, оскільки заявником не наведено підстав, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

При цьому, Верховний Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 користувався послугами адвоката, який надавав йому професійну правничу допомогу.

До подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах:

від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22(провадження № 11-107 заі 22), від 08 грудня 2022 року у справі № 990/102/22 (провадження № 11-119 заі 22).

Доводи касаційної скарги не можуть бути підставами для скасування ухвали суду апеляційної інстанції, оскільки вони не спростовують висновків суду та не впливають на правильність його судового рішення, оскільки суд апеляційної інстанції правильно застосував норми процесуального права, надав належну оцінку правовим підставам та зібраним у справі доказам, у зв`язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін.

Оскільки касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Торгана В. Б., залишено без задоволення, розподіл судових витрат за подання відповідної касаційної скарги Верховним Судом не здійснюється.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Торгана Віктора Богдановича, залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 16 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць