Справа № 333/3517/23
Провадження №2-о/369/262/23
УХВАЛА

Іменем України

10 травня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду міста Запоріжжя., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , заінтересована особа Приватний нотаріус Федосенко Костянтин Олегович про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

08.05.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Комунарського районного суду міста Запоріжжя із заявою про встановлення факту смерті особи, а саме її рідної матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 м.Муром, Володимирська область (Російська Федерація), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 16.09.2022 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану адміністрації муніципального утворення Вязніковського району, Володимирської області.

Згідно з ст. 315, ч. 1 ст. 317 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту смерті в певний час, в разі неможливості реєстрації факту смерті та про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 16.09.2022 року ОСОБА_3 померла в м. Муром на території Російської Федерації, а не на тимчасово окупованій території України.

Отже дана заява не підлягає розгляду в порядку ч. 1 ст. 317 ЦПК України, тобто в порядку цивільно-процесуального законодавства України.

Суд встановлює відповідно до ст. 315 ЦПК України факт смерті особи в певний час, проте не факт смерті особи в певному місці. Дата смерті ОСОБА_3 заявниці відома, встановлена медичними документами.

Частиною 3 ст. 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 р., укладеної між державами членами СНД, зокрема, Україною і Російською Федерацією, та ратифікованою Законом України № 240/94-ВР від 10.11.1994 р., документи, що на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без якого-небудь спеціального посвідчення; документи, що на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін доказовою силою офіційних документів.

Дія вказаної Конвенції відповідно до Закону України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» № 2783-IX від 01.12.2022 р., який набрав чинності 23.12.2023 р., була зупинена у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь, також Україна згідно з положеннями зазначеного Закону вийшла з цієї конвенції.

Так, дія Конвенції від 22 січня 1993 р. та Протоколу від 28 березня 1997 року зупинена з 27.12.2022 року.

Дія цієї Конвенції (у т. ч. й ст. 13) зупиняється щодо будь-яких документів виданих, посвідчених лише у двох країнах (російська федерація та республіка білорусь), незалежно від дати їх видачі, посвідчення.

Проте, з дати зупинення дії Конвенції 1993 року у відносинах з російською федерацією та республікою Білорусь до документів, виданих на території цих країн, при їх пред`явленні на території України застосовуватиметься вимога засвідчення апостилем згідно з Конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, яка була підписана 05.10.1961 року в м. Гаага. Відповідно до Закону України «Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів» від 10.01.2002 р. № 2933-ІІІ Україна приєдналася до Конвенції, що набула чинності з 22.12.2003 р. та залишається чинною у відносинах України з Росією і Білоруссю.

Водночас, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.2023 р. № 107 «Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав» було установлено, що під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 року такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення.

Таким чином, станом на день розгляду заяви, свідоцтво про смерть, видане на території Російської Федерації, не потребує будь-якої легалізації. Тому свідоцтво про смерть ОСОБА_3 має бути прийнято органами державної влади як доказ її смерті, оскільки підтверджує цей факт.

Суд не може підміняти державний орган, приймаючи рішення, та вирішувати питання, які належать до компетенції іншого суб`єкта владних повноважень.

Заявник ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини на підставі наданого суду свідоцтва про смерть.

Враховуючи, що факт смерті ОСОБА_3 вже зареєстровано органом державної реєстрації актів цивільного стану, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадженні у даній справі.

Таким чином, заява є безпідставною, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 315, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , заінтересована особа Приватний нотаріус Федосенко Костянтин Олегович про встановлення факту смерті про встановлення факту смерті.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд міста Запоріжжя.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Ю.Р.Піх