справа № 278/1381/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2023 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Євгена Татуйка, за участю секретаря Анни Хоптюк, розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В :

Направленим позовом заявниці просять суд ухвалити рішення, яким зняти арешт із майна спадкодавця, яке мають намір успадкувати. В обґрунтування заявленого суду повідомили наступне. Позивачки у справі є спадкоємцями майна свого батька. За життя останнього відкрито виконавче провадження по стягненню заборгованості на користь банку. У рамках даного провадження накладався арешт на усе майно боржника. Згодом заборгованість погашена, однак арешт з майна не знято. Наразі наявні обтяження вжиті виконавчою службою унеможливлюють прийняття спадщини.

Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та у відсутність фіксації його перебігу. Підстав для зміни такого порядку сторонами не наведено і судом не встановлено.

Виконавча служба відзиву на позов не подавала й свого ставлення щодо заявлених вимог суду не повідомляла.

Представник банку наполягав на закритті провадження у даній справі, оскільки дане питання має вирішуватись в рамках оскарження дій виконавчої служби. Більше того, банк жодних прав позивачів не порушував і підстав для задоволення позову до такої особи не має.

Дослідив заявлений позов, ставлення сторін й надані на дослідження матеріали, судом встановлено наступні фактичні обставини справи і відповідно ним правовідносини.

Позивачки є громадянками України, мають зареєстровані місця проживання, отримували коди платників податків й при зверненні до суду сплатили судовий збір.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачок у зв`язку із чим відкрилась спадщина щодо майна останнього і позивачки є його спадкоємцями.

Спадкодавець за життя був боржником у виконавчому провадженні № 55905999 заведеному за зверненням АТ КБ "ПРИВАТБАНК" щодо стягнення заборгованості.

30 січня 2023 року АТ КБ "ПРИВАТБАНК" видало довідку на вимогу виконавчої служби про відсутність заборгованості у вказаному виконавчому провадженні у зв`язку із її погашенням.

Представниця позивачок зверталась до виконавчої служби із проханням зняти арешт із майна спадкодавця у зв`язку із завершенням виконавчого провадження через погашення заборгованості, однак їй було відмовлено.

Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Проаналізувавши матеріали справи, норми матеріального та процесуального законів й усталену судову практику з даних правовідносин, суд дійшов висновку про відсутність для задоволення позову з огляду на наступне.

Суд вважає, що позов заявлено не до належного відповідача. Звідси відсутні підстави для його задоволення.

Процесуальним законом визначено, що захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Звідси, позов має бути пред`явленим до особи, яка такі права порушила, не визнала або оспорила. Направлений позов та додатки до нього, на переконання суду, не свідчать про те, що підрозділ виконавчої служби порушував, не визнавав або оспорював права позивача. В даному випадку відповідач лише виконував обов`язки по виконанню рішення суду.

Також, приймаючи дане судове рішення, суд керується роз`ясненнями, які містяться в дійсному на даний час пункті 2 ППВССУ № 5 від 3 червня 2016 року про те, що виконавча служба може бути залучена до участі у справі в якості третьої особи. Відповідачем має бути стягувач або особа в інтересах якої накладався арешт.

Помилка в ухвалі про відкриття провадження у справі де зазначено банківську установу відповідачем не відповідає дійсності, оскільки позов заявлено лише до виконавчої служби. Помилка судового рішення усунута у порядку передбаченому процесуальним законом.

Доводи представника третьої особи ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" про необхідність закриття провадження у справі суд вважає не ґрунтовними, оскільки позивачі у справі не були стороною виконавчого провадження. Щонайменше доказів про це суду не надано. Чисельна судова практика на яку посилається даний представник на дані правовідносини не розповсюджується.

Підстав для подальшого розподілу судових витрат процесуальним законом не передбачено в даному випадку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлене 19 травня 2023 року.

Суддя Євген Татуйко