Справа № 579/1846/23
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 листопада 2023 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Кибець І.А.

за участі секретаря Сірої С.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши провадження у відкритому судовому засіданні в місті Кролевець справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_4 , мотивуючи свої вимоги тим, що в 03.03.2017 року між ним та відповідачем укладено договір позики, згідно з яким ОСОБА_3 надав в борг ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 4000 доларів США на 10 місяців. Відповідач зобов`язалася повернути їх до 04.01.2018 року, сплачуючи рівними частинами щомісячно разом з процентами у сумі 500 доларів США (400 доларів США позика та 100 доларів США відсотки), усього 5000 доларів США. На підтвердження укладення договору позики ОСОБА_4 надала власноручно написану розписку, підписану двома свідкам. Однак, відповідачка порушила грошове зобов`язання за договором позики, оскільки у зазначений строк передала лише 3000 доларів США.

04.01.2018 року ОСОБА_4 погодилась, відповідно до ст.1053 ЦК України, замінити позиковим зобов`язанням та склала нову розписку, згідно з якої ОСОБА_3 надав в борг ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 2000 доларів США на 10 місяців, тобто до 05.11.2018 року, а ОСОБА_4 зобов`язалась сплачувати рівними частинами по 250 доларів США (200 доларів США частина позики і 50 доларів США відсотки). Однак, вказане зобов`язання, а саме до 05 листопада 2018 року також не виконане належним чином. Враховуючи непогашену суму основного боргу, відсотки за договором та 3% річних, просить стягнути з ОСОБА_4 2185,62 доларів США згідно боргової розписки від 04 січня 2018 року.

Позивач ОСОБА_3 у судовому засіданні уточнив свої позовні вимоги та зазначив, що із 2000 доларів США боргу, відповідач повернула йому 300 доларів США, тому сума неповернутої позики склала 1700 доларів США, 300 доларів США відсотки за договором позики та 185, 62 доларів США 3% річних. Всього ОСОБА_4 винна йому більше ніж 2185, 62 доларів США. Іншу суму відсотків згідно розписки від 04.01.2018 року він не просить стягувати, оскільки враховує стан здоров`я ОСОБА_4 .

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнала, зазначила, що вона винна ОСОБА_3 лише 1000 доларів США, з відсотками вона не згода, просила розстрочити стягнення суми боргу за договором позики, у зв`язку з тим, що вона хворіє, її лікування є дороговартісним та не може одразу сплатити всю суму боргу, надала суду документи, що підтверджують тяжке захворювання.

Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, пояснення сторін, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З розписки від 03 березня 2017 року вбачається, що ОСОБА_4 отримала у ОСОБА_3 грошову суму в розмірі 4000 доларів США, терміном на 10 місяців. За користування коштами, ОСОБА_4 зобов`язалася сплатити з відсотками рівними частинами щомісячно 500 доларів США. Передача коштів здійснена у присутності свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.7)

З розписки від 04 січня 2018 року вбачається, що ОСОБА_4 взяла у борг у ОСОБА_3 грошову суму в розмірі 2000 доларів США, терміном на 10 місяців. За користування коштами, ОСОБА_4 зобов`язалася сплатити з відсотками рівними частинами щомісячно в сумі 250 доларів США. Передача коштів здійснена у присутності свідка ОСОБА_5 (а.с.8)

Відповідач у встановлений договором позики термін та на час розгляду справи в повному обсязі позику не повернула.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі №464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що: «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки».

Суд вважає, що надана ОСОБА_4 розписка є підтвердженням укладення договору позики в письмовій формі і передачі грошей позичальнику.

Судом встановлено, що сторони не ставили питання про розірвання договору позики, укладеного 04 січня 2018 року. Таким чином між позивачем та відповідачем виникли цивільні права та обов`язки, які вони врегулювали вказаним договором. Окрім того, відповідач ОСОБА_4 не оспорювала договір позики, укладений між нею та ОСОБА_3 .

Враховуючи, що відповідач зобов`язався сплачувати позивачу по 250 доларів США щомісяця, кінцевим терміном повернення є листопад 2018 року.

Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України).

За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Згідно з ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

При обрахунку трьох процентів річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні. Три проценти річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році).

Дана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року справа № 373/2054/16-ц.

Згідно з наданими позивачем розрахунками та уточненням, яке зробив позивач в судовому засіданні, заборгованість за договором позики становить: суму неповернутої позики в розмірі 1700 доларів США, проценти за договором позики у в розмірі 300 доларів США та три проценти річних у розмірі 185,62 доларів США (а.с.6).

Суд враховує, що грошове зобов`язання, яке виникло у відповідача на підставі розписки від 04.01.2018 року залишається невиконаним, відтак позивач має право на стягнення трьох процентів річних від простроченої суми.

Таким чином, суд вважає, що факт порушення відповідачем ОСОБА_4 взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати коштів у строки, передбачені договором позики, знайшов своє підтвердження в суді.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики укладеним 04.01.2018 року складає в розмірі 2185,62 доларів США, а саме: 1700 доларів США сума неповернутої позики, 300 доларів США проценти за договором позики у в розмірі та 185,62 доларів США 3% річних.

Відповідно до ч.1 ч.267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Отже, розстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду щодо сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення всієї суми боргу, визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку сплати останнього платежу на підставі розстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; суми щомісячного платежу, наявність яких має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування та сума щомісячних платежів знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Враховуючи стан здоров`я відповідача, а саме тяжку хворобу, що підтверджується відповідною медичною документацією (а.с.20-27) та витягом з розпорядження Кролевецького міського голови №165 від 17.08.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_2 надано матеріальну допомогу на лікування тяжких захворювань в сумі 5000 грн. (а.с.33-34), суд вважає, що розмір відшкодування завданої шкоди слід розстрочити, терміном на 12 місяців шляхом сплати щомісячного платежу у розмірі 182,135 доларів США з перерахунком суми, що підлягає сплаті у гривнях, за офіційним курсом долара США на день платежу.

З відповідача на користь позивача підлягають стягненню відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати по справі в розмірі 1073 грн. 60 коп., які складаються з судового збору, сплаченого при подачі позову до суду (а.с.5).

Відповідно до ст.ст.526, 530, 625, 629, 1046-1049, 1050 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 141, 211, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України,-

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 до ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , про стягнення боргу за договором позики задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 борг за договором позики від 04 січня 2018 року в розмірі 2185 (дві тисячі сто вісімдесят п`ять) доларів США 62 цента, а саме: 1700 (одна тисяча сімсот) доларів США сума неповернутої позики, 300 (триста) доларів США проценти за договором позики та 185 (сто вісімдесят п`ять) доларів США 62 цента 3% річних з перерахунком суми, що підлягає сплаті у гривнях, за офіційним курсом долара США на день платежу.

Розстрочити виконання рішення суду щодо стягнення з ОСОБА_4 суми боргу за договором позики від 04 січня 2018 року в розмірі 2185 (дві тисячі сто вісімдесят п`ять) доларів США 62 цента, терміном на 12 (дванадцять) місяців шляхом сплати щомісячного платежу у розмірі 182 (сто вісімдесят два) долари США 135 центів з перерахунком суми, що підлягає сплаті у гривнях, за офіційним курсом долара США на день платежу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Повне рішення суду складено 23 листопада 2023 року.

Суддя І. А. Кибець