Справа № 577/5595/23
Провадження № 2/577/1278/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2023 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Кравченка В.О.

за участю секретаря

судового засідання Степаненко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість загальним розміром 10895,00 грн. за кредитним договором №29347-01/2022 укладеним між останнім та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (далі ТОВ «ФК «Інвеструм»).

На обґрунтування у позові вказано, що відповідач за наведеним договором взятих на себе зобов`язань не виконує, що призвело до утворення заборгованості, яка складається із 5000,00 грн. основної суми боргу та 5895,00 грн. несплачених відсотків.

31.01.2023 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «ФК «Інвеструм» укладено договір факторингу №31012023 у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передало, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема до ОСОБА_1 , що і стало підставою звернення до суду про примусове стягнення заборгованості.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 просить розглядати справу за її відсутності.

У поданому відзиві відповідач ОСОБА_1 , не заперечуючи факту укладення зазначеного кредитного договору та наявності заборгованості, просить відмовити у задоволенні вимог в частині нарахованих відсотків у розмірі 5895,00 грн. посилаючись на ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» згідно якої військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Розгляд справи проводити за його відсутності.

Не погоджуючись з наведеними доводами позивач подав відповідь на відзив у якому вказав, що для припинення нарахування штрафних санкцій, пені, а також процентів за користування кредитом ОСОБА_1 зобов`язаний був звернутися до відділення відповідної фінансової установи, надати підтверджуючи документи для призупинення нарахування штрафних санкцій за користування кредитом і як наслідок отримати документ, що підтверджує призупинення нарахування штрафних санкцій за користування кредитом. Проте, цього не зробив, а тому нарахування відповідачу відсотків здійснювалося з тих підстав, що останній не повідомив первисних кредиторів у відповідності до чинного законодавства про те, що являється військовослужбовцем та, що на нього поширюються норми ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з тих підстав, що вимоги п.15 ст.14 вказаного Закону не можуть бути застосовані щодо відсотків за договором позики, нарахування яких закінчилось до моменту призову Апелянта до лав ЗСУ по мобілізації, як для військовозобов`язаного з моменту його призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду.

Суд, ознайомившись із правовими позиціями сторін, дослідивши представлені докази дійшов такого висновку.

Сторонами не оспорюється факт укладення кредитного договору № 29347-01/2022 від 30.01.2022 року, необхідність виконання цього правочину, наявність заборгованості внаслідок неналежного його виконання та право позивача на звернення з розглядуваним позовом до суду, а тому наведені обставини, з урахуванням приписів ч.1 ст.82 ЦПК України, не підлягають доказуванню.

Разом з тим, відповідач не погоджуючись із нарахуванням відсотків по кредитному договору стверджує, що звільнений від сплати цього платежу на підставі ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку» від 30 березня 2021 року № 1357-IX, який набрав чинності 23 квітня 2021 року пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладено в новій редакції:

«15. Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються».

Останніми змінами, які набрали чинності 19 серпня 2022 року пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено словами «крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля».

Частиною 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що військовослужбовці це особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року, особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні діє з 18 березня 2014 року по теперішній час.

Статтею 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» унормовано, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.

Таким чином, оскільки відповідач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 Державної спеціальної служби транспорту на посаді старшого муляра першого будівельного відділення другого будівельного взводу будівельно-відновлювальної роти батальйону механізації з 31.07.2019 року і по теперішній час (а.с.43), а взагалі знаходиться на службі у згаданій військовій частині з 02.04.2014 року (а.с.44-47), має статус учасника бойових дій з 2016 року (а.с.48), на нього поширюється дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Як вбачається зі змісту п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції Закону № 1357-IX від 30 березня 2021 року, який набрав чинності 23 квітня 2021 року, пільги мають: - військовослужбовці, призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову; - військовослужбовці під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Відповідач відноситься до другої категорії осіб, які мають пільги, встановлені частиною 15 статті 14 Закону України «Про військовий і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки з наданих ним доказів вбачається, що він є військовослужбовцем, який під час дії особливого періоду, приймав участь в АТО на території Донецької та Луганської областей у складі 36 шляхо-відновленого загону (а.с.43).

З огляду на викладене доводи позивача наведені у відповіді на відзив не заслуговують на увагу суду, тому як законодавець не пов`язує надання зазначеної пільги з обов`язковим повідомленням про це кредитора, а також з часом укладення кредитного договору та періодом нарахування відсотків.

Із представленого розрахунку заборгованості видно (а.с.16), що заборгованість за основною сумою становить 5000 грн., проти чого не заперечує і відповідач, а за відсотками 5895 грн. з чим останній не погоджується.

За таких обставин позов підлягає задоволенню частково, лише в розмірі фінансового кредиту - 5000 грн., у зв`язку з чим судові витрати підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст.141 ЦПК).

Керуючись: ст.ст. 82, 141, 263-265 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ( місце знаходження 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, ) заборгованість за кредитним договором №29347-01/2022 від 30.01.2022 року в розмірі 5000 грн., а також в рахунок відшкодування судових витрат 1231 грн. 75 коп., всього 6231 грн. 75 коп.

К задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кравченко В. О.