Номер провадження: 22-ц/813/5760/23
Справа № 499/267/18
Головуючий у першій інстанції Погорєлов І.В.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

19.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Назарової М.В. (суддя доповідач), Кострицького В.В., Стахової Н.В., ирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2

на рішення Іванівського районного суду Одеської області від 21 травня 2018 року

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 21 травня 2018 року позов Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Відповідачка ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 11 квітня 2023 року звернулась до суду з апеляційною скаргою, яка ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху підставі ч. 2 ст. 357 та ст. 185 ЦПК України та надано строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, а саме: доплати судового збору та надання Одеському апеляційному суду документу, що підтверджує сплату судового збору.

У встановлений судом строк, скаржником усунуті вказані в ухвалі недоліки, надана квитанція про сплату судового збору у сумі 137,40 грн.

Скаржниця просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що жодних листів, судових повісток, копій позовної заяви з доданими матеріалами відповідач від суду не отримувала та не знала про сам факт наявності справи, судових засідань та прийняття вказаного рішення, через застосунок «Дія» 31 березня 2023 року дізналась про відкрите виконавче провадження, з рішенням суду від 21 травня 2018 року ознайомилась в реєстрі судових рішень 31 березня 2023 року.

Інших доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження клопотання не містить.

Перевіривши апеляційну скаргу, клопотання про поновлення строку апеляційного провадження, рішення суду, суд приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження з огляду на наступне.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України).

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.

Конституцією України проголошено, що утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (частина друга статті 3 Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

При цьому за змістом частини 2 статті 358 ЦПК України поновлення апеляційним судом пропущеного строку можливе виключно у разі подання апеляційної скарги у межах присічного річного строку, а в разі недотримання останнього з`ясування поважності причин строку на апеляційне оскарження взагалі не має істотного значення та не може жодним чином вплинути на однозначне вирішення питання про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Відтак, встановивши відсутність винятків, визначених у пунктах 1, 2 частини 2 статті 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, незалежно від поважності причин пропуску строку скаржником на апеляційне оскарження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 12 листопада 2018 року у справі № 54/239.

З матеріалами справи вбачається, що судом 13 квітня 2018 року супровідним листом було направлено на зареєстровану і перевірену судом в порядку вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України поштову адресу відповідачки: АДРЕСА_1 копію ухвали про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду в порядку спрощеного провадження і копію позовної заяви разом з додатками, судова повістка, які були отримані відповідачкою 23 квітня 2018 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою відповідачки про отримання рекомендованого поштового повідомлення (а.с. 59).

Рішення суду першої інстанції ухвалене в порядку спрощеного провадження 21 травня 2018 року, копія оскаржуваного рішення направлена судом першої інстанції ОСОБА_1 на зареєстровану адресу та повідомлення повернулося на адресу суду з довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням встановленого строку зберігання».

Із доданої скаржником до апеляційної скарги довідки про реєстрацію місця проживання особи, вбачається що, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 адреса була зазначена позивачем в позовній заяві, на яку судом першої інстанції було направлено відповідачці копія ухвали про відкриття провадження, позовна заяви разом з додатками та копія оскаржуваного рішення.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на зареєстровану адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Зазначене відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23.01.2023 року у справі № 496/4633/18.

Останнім днем на подання апеляційної скарги є 20 червня 2018 року.

Апеляційну скаргу відповідачкою подано 11 квітня 2023 року, тобто з пропуском строку понад 1 рік з моменту ухвалення оскаржуваного рішення.

Визначальним для правильного застосування процесуального закону, що регулює питання про можливість поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення поза межами річного строку згідно частини другої статті 358 ЦПК України є виключно подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи, або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, або пропуск строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Неповідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи спростовується матеріалами справи та текстом оскаржуваного рішення.

Згідно із частиною третьою статті 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідачкою не наведено існування на її боці обставин непереборної сили, які б перешкоджали їй звернутися з апеляційною скаргою протягом року.

Колегія суддів вважає, що можливість подання апеляційної скарги протягом розумного строку залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб`єктивний характер.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини й у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 8 листопада 2005 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Таким чином, враховуючи наведене та те, що апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення (протягом 5 років), тому у відповідності до вимог п. 2 статті 358 ЦПК України у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Питання про відмову у відкритті апеляційного провадження вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку (ч. 3 ст. 358 ЦПК України).

Згідно ч. 4 ст. 358 ЦПК України копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 272 цього Кодексу.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 на рішення Іванівського районного суду Одеської області від 21 травня 2018 року.

Копію цієї ухвали надіслати усім учасникам справи у порядку, визначеному статтею 272 ЦПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: М.В. Назарова

В.В. Кострицький

Н.В. Стахова