Провадження № 2-др/947/36/23
Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,
за участю : секретаря судового засідання Макаренко Г.М.
представника позивача адвоката Богданової-Пуф Т.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про розподіл судових витрат понесених позивачем під час розгляду у першої інстанції цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства « СЕНС БАНК», як правонаступника АТ « Альфа-Банк» про визнання припиненими правовідносин та зобов`язань за кредитним і іпотечним договорами та скасування обтяжень нерухомого майна іпотекою
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13.04.2023 року задоволено позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства « Сенс Банк», як правонаступника АТ « Альфа-Банк» про визнання припиненими правовідносин та зобов`язань за кредитним і іпотечним договорами та скасування обтяжень нерухомого майна іпотекою.

17.04.2023 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Богданової-Пуф Т.Д. надійшла заява про ухвалення по справі додаткового рішення щодо розподілу судових витрат понесених позивачем під час розгляду цивільної справи у першої інстанції.

Згідно зазначеної заяви, яка у повному обсязі була підтримана адвокатом та позивачем у судовому засіданні, сторона позивача просить суд стягнути на її користь з Акціонерного товариства « СЕНС БАНК» судові витрати у вигляді: 1) судового збору у розмірі 992,40 грн., а також 9,92 грн., комісії банку, за подання первісного позову; 2) судового збору у розмірі 1984,80 грн., та 19,85 грн., комісії банку, сплачених додатково за подання позову; 3) витрати на правничу допомогу у розмірі 200 000 грн., витрати , пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій у розмірі 5 000 грн.

Від представника відповідача АТ « СЕНС БАНК» подано письмове заперечення проти задоволення заяви, за змістом якого представник відповідача заперечує проти стягнення вказаних судових витрат внаслідок їх необґрунтованості, не співмірності зі складністю справи та такою що є явно завищеною.

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ).

На підставі ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Судові витрати у цивільних справах складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК України , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У статті 137 ЦПК України визначені витрати на професійну правничу допомогу: 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною третьою зазначеної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів цивільної справи №947/20159/22 вбачається, що до Київського районного суду 06.09.2022 року звернувся ОСОБА_1 з позовом до АТ « Альфа-Банк» про припинення дії Іпотечного договору , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитоновою Т.Є. за реєстровим номером 285, укладений для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №30/22-32/2012 від 29.03.2012 року ( т.1 а/с 1).

За змістом позовної заяви попередній ( орієнтований ) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс або очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить 50 000 грн.

Ухвалою суду від 08.09.2022 року позовна заява була залишена без руху , у зв`язку із відсутністю доказів сплати позивачем судового збору (т1 а/с 9).

Згідно повідомлення №3140 від 13.09.2022 року адвокат Богданова-Пуф Т.Д. отримала доступ до електронних матеріалів справи в якості представника позивача ОСОБА_1 ( т.1 а/с 11).

22.09.2022 року від представника позивача адвоката Богданової-Пуф Т.Д. подана заява про усунення недоліків позовної заяви із наданням копії квитанції АТ КБ Приватбанк 0.0..1 від 21.09.2022 року про сплату ОСОБА_1 992,40 грн. в якості судового збору по справі № №947/20159/22 ( т.1 а/с 19). Згідно зазначеної квитанції комісія за послуги банку склала 9.92 грн.

Ухвалою суду від 27.09.2022 року по цивільної справі №№947/20159/22 відкрито провадження ( т.1 а/с 64).

31.10.2022 року від представника позивача адвоката Богданової-Пуф Т.Д. подана заява про зміну предмету позову ( а/с 69 ) , за змістом якої позивач збільшив позовні вимоги та просить суд

- визнати припиненими правовідносини та зобов`язання за Кредитним договором № 30/22- 322/2012 від 29 березня 2012 року, укладеним між ПАТ «Банк Кіпру» та громадянином ОСОБА_1 право фактора за яким перейшло до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», у зв`язку повним виконанням зобов`язань за цим договором;

- визнати припиненою іпотеку нерухомого майна - двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 70,9 кв.м, житловою площею 41,5 кв.м ( актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна за РПВН: 28167250), яка встановлена Іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитоновою Т.Є за реєстровим №285 для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 30/22-322/2012 від 29 березня 2012 року, право іпотекодержателя за яким перейшло до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» у зв`язку з припиненням основного зобов`язання:

- скасувати заборону відчуження нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 на праві власності, а саме нерухомого майна-двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 70,9 кв.м, житловою площею -41,5 кв. м, яка виникла на підставі Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитоновою Т.Є за реєстровим № 285 для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 30/22-322/2012 від 29 березня 2012 року, право іпотекодержателя за яким перейшло до Акціонерного товариства «Альфа-Банк із виключенням з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна: а. Запису про іпотеку № 6684809 (спеціальний розділ), додаткові відомості: - Дата, час державної реєстрації: 29.03.2012 09:53:04;

В заяві про зміну предмету позову нового ( уточненого ) розміру попереднього ( орієнтованого ) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс або очікує понести у зв`язку із розглядом справи не зазначено.

Одночасно із поданням заяви про зміну предмету позову, до суду подана квитанція 0.0..1 видана АТ КБ Приватбанк про сплату ОСОБА_1 судового збору по цивільної справі №947/20159/22 в сумі 1984,80 грн., з комісією банку у розмірі 19.85 грн. ( т.1 а/с 68).

03.02.2023 року від представника позивача адвоката Богданової-Пуф Т.Д. подана заява про зміну предмету позову ( а/с 163 ) , за змістом якої позивач уточнив позовні вимоги та просить суд зазначити у рішенні суду , задовольняючи позовні вимоги від 31.10.2022 року, зазначити що позовні вимоги заявлені до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (Код ), яке після державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу (30.11.2022 16:44:54, 177055612) змінило найменування на Акціонерне товариство "СЕНС БАНК" (АТ "СЕНС БАНК", ).

Також 03.02.2023 року адвокатом Богдановою-Пуф Т.Д. до суду подана заява , в порядку інформування, про стягнення витрат , пов`язаних з розглядом справи, за змістом якої суд повідомлено, що ОСОБА_1 буде подано заяву про винесення додаткового рішення та стягнення судових витрат, в тому числі витрат, пов`язаних із розглядом справи на професійну правничу допомогу із поданням відповідних доказів, без зазначення орієнтованої суми та без додатків ( т.1 а/с 160).

Позовні вимоги, які заявлені у первісному позові а також у заяві про зміну предмету позову та у подальшому були підтримані у судовому засіданні позивачем та його представником, обґрунтовані тим, що рішенням суду від 26.12.2017 року у справі №520/8308/15ц, було задоволено позов кредитора ПАТ « Альфа-Банк» та стягнуто з ОСОБА_1 , як боржника по кредитному договору №30/22-322/2012, заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 141 195,98 грн., , та зазначене рішення виконано у повному обсязі, що у відповідності до вимог законодавства та усталеної судової практики Верховного суду свідчить про припинення як основного зобов`язання за кредитним договором так і припинення зобов`язання по іпотечному договору яким забезпечені зобов`язання по кредитному договору.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову вважаючи що наявність у іншої цивільної справі №947/27157/22 вимог Банку до Позивача про стягнення грошової компенсації, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України в розмірі 52353,08 грн., у зв`язку із несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання по кредитним зобов`язанням, є підставою для визнання неповним виконанням кредитного зобов`язання боржником та відсутністю підстав для припинення основного зобов`язання та зобов`язання яким воно забезпечене.

Рішенням суду від 13.04.2023 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі та визнано припиненими правовідносини та зобов`язання за Кредитним договором № 30/22- 322/2012 від 29 березня 2012 року, укладеним між ПАТ «Банк Кіпру», код ЄДРПУ: 19358784, та громадянином ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право фактора за яким перейшло до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (Код ), яке після державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу (30.11.2022 16:44:54, 177055612) змінило найменування на Акціонерне товариство "СЕНС БАНК" (АТ "СЕНС БАНК", ), у зв`язку повним виконанням зобов`язань за цим договором; визнано припиненою іпотеку нерухомого майна - двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 70,9 кв.м, житловою площею 41,5 кв.м ( актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна за РПВН: 28167250), яка встановлена Іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитоновою Т.Є за реєстровим №285 для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 30/22-322/2012 від 29 березня 2012 року, право іпотекодержателя за яким перейшло до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» () яке після державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу (30.11.2022 16:44:54, 177055612) змінило найменування на Акціонерне товариство "СЕНС БАНК" (АТ "СЕНС БАНК", ), у зв`язку з припиненням основного зобов`язання; скасована заборона відчуження нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 на праві власності, а саме нерухомого майна-двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 70,9 кв.м, житловою площею -41,5 кв. м, яка виникла на підставі Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитоновою Т.Є за реєстровим № 285 для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 30/22-322/2012 від 29 березня 2012 року, право іпотекодержателя за яким перейшло до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (Код ), яке після державної реєстрації змін до відома про юридичну особу (30.11.2022 16:44:54, 177055612) змінило найменування на Акціонерне товариство "СЕНС БАНК" (АТ "СЕНС БАНК", ) із виключенням з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна: а. Запису про іпотеку № 6684809 (спеціальний розділ), додаткові відомості: - Дата, час державної реєстрації: 29.03.2012 09:53:04.

Про подачі заяви про ухвалення додаткового рішення адвокатом Богдановою-Пуф Т.Д. в якості доказів понесених позивачем судових витрат надані:

1) Договір №30 про надання (правничої) правової допомоги від 01.02.2022 року , укладеному між адвокатом Богдановою-Пуф Т.Д. та Стасюком С.О. про надання комплексу юридичних послуг, оплата послуг по якому здійснюється за умовами додаткових угод;

2) Додаткової угоди №8 від 13.09.2022 року до Договору про надання правничої ( правової ) допомоги №30 від 01.02.2022 року , згідно умов якого адвокат ОСОБА_2 та Стасюк С.О. узгодили оплату послуг адвоката при наданні професійної правничої допомоги по цивільної справі № 947/20159/22 у фіксованому розмірі 200 000 гривень.

У даному випадку судові витрати стягнення яких вимагає сторона позивача складаються із 1) витрат,пов`язаних із сплатою судового збору у загальному розмірі 2977,20 грн.; 2) сплачених позивачем при сплаті судового збору банківської комісії у загальному розмірі 29,77 грн.; 3) витрат пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій у розмірі 5 000 грн.; 4) витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 200 000 грн.

Щодо витрат , пов`язаних із сплатою судового збору, то суд, у відповідності до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, за змістом якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог, вважає доведеним наданими суду квитанціями факт сплати позивачем судового збору у повному обсязі, а тому внаслідок задоволення позовних вимог у повному обсязі і підлягаючим стягненню у повному обсязі на користь позивача зі сторони відповідача.

Витрати , пов`язані із сплатою банківської комісії, не відносяться до судових витрат у розумінні ст. 133 ЦПК України а тому є такими що не підлягають розподілу у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів понесених позивачем додаткових судових витрат на суму 5000 гривень, а також вимоги ч.8 ст. 141 та ч.1 ст. 81 ЦПК України, згідно яких саме на сторону, яка заявляє відповідні вимоги, покладається тягар їх доведеності із наданням відповідних доказів, суд приходить до висновку про необґрунтованість зазначених вимог, що є підставою у відмові їх задоволення.

Стосовно вимог про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу суд вважає, що критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмету спора відповідає сума витрат яка очікувалась позивачем на момент подання позову , у розмірі 50 000 гривень, та під час розгляді заяви про стягнення судових витрат стороною позивача не було доведена інша сума витрат, яка б відповідала вищевказаним критеріям.

Так, згідно вимог ч.1-3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку ( ч.4 ст. 141 ЦПК України).

При розгляді даного питання суд не оцінює законність додаткових угод укладених між адвокатом та його клієнтом, згідно якої сторони узгодили певний гонорар за послуги адвоката , так як сторони договору вільні в укладенні правочинів, кожний з яких має презумпцію правомірності, але не втрачання в умови договору між адвокатом та його клієнтом не є забороною застосування судом відповідних критеріїв при вирішенні питання про стягнення витрат з третій особи, яка не була стороною договору.

Верховним Судом у постанові від 01.02.2023 року ухваленої у справі № 160/19098/21, зазначено , що « суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 грудня 2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат».

Крім того, у постанові від 12.01..2023 року у справі № 908/2702/21 Верховний Суд визначив, що « з огляду на встановлені обставини та зміст постанови суду апеляційної інстанції вбачається, що суд під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, надавши оцінку доказам та доводам сторін щодо розподілу таких витрат, керувався, зокрема критеріями, як обґрунтованість, реальність, пропорційність, співмірність та розумність їхнього розміру, що повністю узгоджується з процесуальними нормами права і не свідчать про втручання у договірні відносини між адвокатом та клієнтом, … дійшов, заснованого на правильному застосуванні Закону, висновку про часткове задоволення заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу».

В даної справі суд, окрім факту визначення у первісному позові орієнтованої суми судових витрат яку очікував понести позивач у розмірі 50 000 гривень та недоведеність обґрунтованості їх суттєвого збільшення , приймає до уваги і той факт, що предметом дослідження у справі було факт виконання позивачем як боржником по кредитним зобов`язанням своїх зобов`язань у повному обсязі, шляхом сплати суми заборгованості, визначеної рішенням суду, у загальному розмірі 141 195,98 грн., а тому визначений розмір судових витрат у вигляді оплати гонорару адвокату який значно перевищує загальну суму заборгованості не відповідає критерію розумності і пропорційності з урахуванням конкретних обставин справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 134, 141, 270,354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково заяву про розподіл судових витрат понесених позивачем під час розгляду у першої інстанції цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства « СЕНС БАНК», як правонаступника АТ « Альфа-Банк» про визнання припиненими правовідносин та зобов`язань за кредитним і іпотечним договорами та скасування обтяжень нерухомого майна іпотекою.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) з Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100 ) судові витрати у загальному розмірі 52 977 ( п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот сімдесят сім ) гривень 20 копійок, з яких сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 977,20 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000 грн.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Повний текст додаткового рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне додаткове рішення складено судом 19.05.2023 року.

Суддя Луняченко В. О.