18.05.2023 Єдиний унікальний номер 205/4786/23
Провадження № 2-з/205/300/23
У Х В А Л А

про забезпечення позову

18 травня 2023 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Костромітіної О.О.,

за участю секретаря судового засідання Ільїчової К.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3 , відповідно до якого просили стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 заборгованість за договорами позики у розмірі 26 000 доларів США та 980,31 доларів США - 3% річних, та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 заборгованість за договорами позики у розмірі 20 000 доларів США та 593,42 доларів США - 3% річних.

Разом з позовом позивачами було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, загальною площею 68,3 м2, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: ВМІ№325785, зареєстрованого в реєстрі за №1102, виданого 10.09.2009 року.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та додані до неї письмові докази, суд вважає за необхідне заяву про забезпечення позову повернути заявникам з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Однак, зміст і форма заяви про забезпечення позову не відповідає вимогам п.п.2,5 ч.1 ст. 151 ЦПК України, а саме: заява не містить поштового індексу позивачів та відповідача, відомості щодо ціни позову, про забезпечення якого просять заявники.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з п.п.4 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, справляється судовий збір у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2023 року становить 2684 гривень.

Проаналізувавши вищенаведені норми права суд дійшов висновку, що кожна фізична особа, яка заявляє вимоги про забезпечення позову, у разі подання такої заяви кількома заявниками, повинна особисто справити судовий збір за подання заяви про забезпечення позову незалежно від кількості заявників.

Отже, заявникам за подачу заяви про забезпечення позову необхідно було сплатити на користь держави судовий збір в розмірі 2684 гривень по 1342 гривень кожному.

Заявником ОСОБА_1 до заяви про забезпечення позову була додана квитанція про сплату судового збору в розмірі 536,80 гривень.

Відомості про сплату судового збору другим заявником ОСОБА_2 та підстави звільнення останнього від сплати судового забору до матеріалів заяви про забезпечення позову не долучені та безпосередньо у заяві про дані обставини не зазначено.

Таким чином встановлено, що заявником ОСОБА_1 не в повному розмірі сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову, а заявником ОСОБА_2 в загалі не сплачено судовий збір за подання цієї заяви у розмірі, визначеним законом.

Відповідно до ч.10 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, заява про забезпечення позову підлягає поверненню, оскільки заявниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не додано до заяви про забезпечення позову документів, що підтверджують сплату судового збору у повному розмірі.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договорами позики, повернути заявникам.

Роз`яснити заявникам, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О.Костромітіна