Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/575/23

18 травня 2023 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Куценка О. О., з участю секретаря судового засідання Двібородчин І. В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

18 квітня 2023 року до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності в порядку спадкування, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами згідно з технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 29 серпня 2022 року за АДРЕСА_1 .

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03 серпня 2021 року серії НОМЕР_1 .

Факт батьківства підтверджується свідоцтвом про народження від 07 лютого 1984 року, серії НОМЕР_2 та свідоцтвом про одруження від 31 липня 2004 року, серії НОМЕР_3 .

08 липня 2010 року ОСОБА_2 , склав заповіт, який було посвідчено секретарем Горохолинської сільської ради Гедзик Н.П. та зареєстрований у реєстрі за №41, згідно якого заповідав все належне йому майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось позивачу ОСОБА_1 .

З метою належного оформлення спадщини, 25 листопада 2021 року позивач звернулась із відповідною заявою до приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Максьом Г.І.

Позивачем було надано весь необхідний пакет документів, серед яких: технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 29 серпня 2022 року, інвентаризаційна справа №11964. Також було надано документ, який підтверджує, що відповідальним виконавцем 14 вересня 2022 року, було зареєстровано виготовлений технічний паспорт на будинок садибного типу та сформовано витяг з реєстру будівельної діяльності, щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи сфері будівництва від 14 вересня 2022 року, реєстраційний номер ТІ01:3369-8464-2918-9395, інвентарна справа №11964.

За результатами розгляду заяви було заведено спадкову справу за №№152/2021.

В подальшому приватний нотаріус листом від 15 листопада 2022 року за №333/02-31 повідомив, що за спадкодавцем, як головою колгоспного двору - 03 січня 1992 року було зареєстровано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Підстава для реєстрації права власності рішення №178 Богородчанської районної ради від 08 серпня 1990 року.

Разом з цим, інших власників будинку, а також розмір належних їм часток у спільному майні зокрема частки належної спадкодавцю , цим документом не визначено і право власності не зареєстровано та за таких обставин нотаріусом неможливо встановити всіх співвласників та їх частки у житловому будинку.

З цих підстав 18 листопада 2022 року постановою приватного нотаріуса, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок.

Право власності спадкодавця на житловий будинок АДРЕСА_1 , підтверджується свідоцтвом про право власності на жилий будинок від 03 січня 1992 року та довідкою від 29 серпня 2022 року №160, що була видана обласним комунальним підприємством «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації».

Також позивач зазначив, що земельна ділянка розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:002:0813 на якій знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 листопада 2022 року.

Ухвалою від 19 квітня 2023 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 18 травня 2023 року.

Позивач у підготовче судове засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просила задовольнити позов.

Представник відповідача Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області у судове засідання не з`явилася, у поданій заяві від 10 травня 2023 року вих №15/02-34/1291, селищний голова Заремба Р.Д. просив проводити розгляд справи у відсутності представника відповідача не мають заперечень проти задоволення позову.

Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, зважаючи на відсутність всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснювалось.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи та приймаючи до уваги, що відповідач позовні вимоги визнає, підстав для відмови у прийнятті визнання позову судом не встановлено, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав свобод чи законних інтересів, то суд вважає, що позов слід задовольнити.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03 серпня 2021 року серії НОМЕР_1 (а.с. 10).

Позивач є дочкою спадкодавця ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 07 лютого 1984 року, серії НОМЕР_2 та свідоцтвом про одруження від 31 липня 2004 року, серії НОМЕР_3 (а.с. 11,12).

08 липня 2010 року ОСОБА_2 , склав заповіт, який було посвідчено секретарем Горохолинської сільської ради Гедзик Н.П. та зареєстрований у реєстрі за №41, згідно якого заповідав все належне йому майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось позивачу ОСОБА_1 (а.с.9).

Як вказує позивач після смерті батька ОСОБА_2 , вона 25 листопада 2021 року звернулась із відповідною заявою до приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Максьом Г.І.

Приватний нотаріус Максьом Г.І. листом від 15 листопада 2022 року за №333/02-31 повідомив, що за спадкодавцем, як головою колгоспного двору - 03 січня 1992 року було зареєстровано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Підстава для реєстрації права власності рішення №178 Богородчанської районної ради від 08 серпня 1990 року. Разом з цим, інших власників будинку, а також розмір належних їм часток у спільному майні зокрема частки належної спадкодавцю, цим документом не визначено і право власності не зареєстровано та за таких обставин нотаріусом неможливо встановити всіх співвласників та їх частки у житловому будинку (а.с.15).

18 листопада 2022 року постановою приватного нотаріуса, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок (а.с.16).

Згідно довідки №635 від 18 листопада 2021 року Горохолинського старостинського округу Богородчанської селищної ради (а.с.18), спадкодавець ОСОБА_2 зареєстрований за адресою по АДРЕСА_1 , фактично проживав по АДРЕСА_2 . На день смерті ОСОБА_2 проживав один, зареєстровані за вказаними адресами особи відсутні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно положень п. 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У положенні п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Зважаючи на встановлені судом обставини, єдиним способом реалізації позивачем своїх спадкових прав після смерті спадкодавця є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, за правилом ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до ч.3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно з абзацом 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними, зокрема, якщо на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону.

За таких обставин, право власності спадкодавця на житловий будинок по АДРЕСА_1 , підтверджується свідоцтвом про право власності на жилий будинок від 03 січня 1992 року та довідкою від 29 серпня 2022 року №160, що була видана обласним комунальним підприємством «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» (а.с.17,28).

Крім того, встановлено, що земельна ділянка розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:002:0813 на якій знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 листопада 2022 року (а.с. 13,14).

Відповідно до правової позиції викладеній у постанові Верховного Суду від 07 квітня 2020 року справа №456/2628/17, аналіз статті 1268 та книги 6 ЦК України свідчить, що спадковому праву характерний принцип універсальності спадкового правонаступництва, який проявляється у тому, що на стадії прийняття спадщини вона розглядається як єдине ціле, незалежно від підстави спадкування. Тобто особа реалізує свої права як спадкоємця, приймаючи спадщину, незалежно від підстави спадкування (за законом чи за заповітом). За своєю сутністю прийняття спадщини - це односторонній правочин, який спрямований на набуття спадкового майна (спадщини). Для прийняття спадщини властивий універсальний характер, оскільки воно поширюється на всю спадщину, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась, тобто на всі спадкові активи і пасиви. Прийняття може мати місце лише стосовно всієї спадщини як єдиного цілого. Відповідно прийняття частини спадщини означає прийняття всієї спадщини.

За таких обставин заявлені позивачем вимоги є законними та обгрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ст. ст. 15,16,1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України, керуючись ст. 200, 206, 263 - 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 18 травня 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: Богородчанська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, місцезнаходження: 77701, Івано-Франківська область Івано-Франківський район селище Богородчани вул. Шевченка,66, .

Суддя: