Справа № 638/3233/23
Провадження № 2/638/2820/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

23 листопада 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Невеніцина Є.В.,

за участю секретаря Бикової Д.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення безпідставно набутого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1400 доларів США та витрати понесені у зв`язку із розглядом справи. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16.07.2023 року відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 1400 доларів США, вказана грошова сума була передана за транспортний засіб ВАЗ 21043 державний номер НОМЕР_1 . Через деякий час даний автомобіль було вилучено у позивача з користування поліцейськими, на підставі накладеного арешту на даний автомобіль державним виконавцем. Позивач та відповідач договір купівлі-продажу автомобіля не укладали. Враховуючи викладене, просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 12.05.2023 року по справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити на підставі доводів, викладених в позовній заяві, відповідач у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву або клопотань з процесуальних питань суду не надходило, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, судові повітки повернулись до суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Пунктом 4 частини 8 статті 128 ЦПК України визначено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач повідомлений про час та місце слухання справи своєчасно та належним чином, представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно розписки від 24.02.2023 року ОСОБА_3 продав автомобіль марки ВАЗ 21043 НОМЕР_1 2006 року випуску ОСОБА_2 за суму 1400 доларів США. Згідно копії свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль марки ВАЗ 21043 реєстраційний номер НОМЕР_1 на праві власності з 25.04.2015 року належить ОСОБА_4 . Постановою головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 19.05.2021 року по виконавчому провадженню №65482433 накладено арешт на майно боржника ОСОБА_4 . Також, постановою головного державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 30.01.2023 року по виконавчому провадженню №68516071 накладено арешт на майно боржника ОСОБА_4 .

Згідно ч. 1 ст. 90 ЦПК України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що з позивачем приходили до двору відповідача щоб оглянути автомобіль та позивач вирішив придбати оглянутий автомобіль за 1400 доларів США. Відповідач повідомив, що автомобіль належить його тітці та може його продати, віддав технічний паспорт на нього, ці події відбулись влітку 2022 року. Позивач фактично користувався автомобілем, проте його зупинили на блок-пості та виявилось, що автомобіль під арештом і його забрали на штраф-майданчик. Гроші за автомобіль позивач передавав у присутності свідка у розмірі 1400 доларів США, відповідач надав технічний паспорт на автомобіль не одразу.

Відповідно до статті 69 ЦПК України свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд вважає належними доказами показання допитаного свідка, оскільки вони стосуються обставин, які підлягають доказуванню.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно із частинами першою та другою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Приписами частини першої, другої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 210 ЦК України передбачено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом.

У статті 34 Закону України «Про дорожній рух» визначено, зокрема, що державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. У разі наявності обтяжень реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів здійснюється за наявності згоди обтяжувача (обтяжувачів), справжність підпису (підписів) якого (яких) засвідчено нотаріусом.

Згідно з пунктом 1постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів» від 18 листопада 2015 року № 941, документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є зокрема укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб.

Також, відповідно до пункту 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженої постановою КМУ №1388 від 07.09.1988 року (в ред. чинній на момент виникнення спірних правовідносин) власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). У разі припинення або скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях власники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом дев`яноста днів.

Договір купівлі-продажу автомобіля, укладений не у сервісному центрі МВС України та без присутності адміністратора такого органу вважається неукладеним, а за фактом неукладеності договору у сторін не виникає жодних цивільних прав та обов`язків.

Зазначеного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22 січня 2019 року у справі № 145/145/17, провадження № 61-10089св18.

Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту, тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

КГС ВС у постанові від 21.10.2020 року у справі №911/1317/19 дійшов висновку, що кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. Наведені правові висновки висловлені ВП ВС у постановах від 20.11.2018 року у справі №922/3412/17 та від 13.02.2019 року у справі №320/5877/17.

Таким чином, укладений договір купівлі-продажу автомобіля, не міг бути достатньою та належною правовою підставою набуття позивачем права власності на автомобіль, оскільки цей договір не відповідав вимогам закону, зокрема сторонами в даному випадку не було дотримано форми та порядку укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу. Зокрема, відповідач отримав грошові кошти за автомобіль, який йому не належав, тобто за відсутності для цього правових підстав, і в подальшому в установленому законом порядку договір купівлі-продажу укладений не був, а відтак суд дійшов висновку про те, що отримані відповідачем грошові кошти в рахунок купівлі-продажу автомобіля підлягають поверненню позивачу відповідно до статті 1212 ЦК України.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2019 у справі №373/2054/16-ц, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Враховуючи викладене, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.1212 ЦК України, ст.ст.12,13, 141,263,264,265,280 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 (зареєстрований: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про повернення безпідставно набутого майна - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1400 (одна тисяча чотириста) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана позивачем до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий Є.В.Невеніцин