Справа № 457/1089/22 Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І.
Провадження № 22-ц/811/921/23 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Копняк С.М.,

суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретар судового засідання - Зеліско-Чемерис К.Р.,

з участю представника апелянта адвоката Богдан З.С., приватного виконавця Пиць А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Перспектива» на ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 22 березня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Перспектива», приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця Андрія Андрійовича, акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк», державного підприємства «СЕТАМ» про визнання недійсним електронного аукціону (торгів) та акта про проведення електронного аукціону (торгів),

В С Т А Н О В И В:

в грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суду з позовом, в якому просив:

- визнати недійсними електронні торги від 04 листопада 2022 року, оформлені протоколом № 578814 від 04 листопада 2022 року проведення електронного аукціону (торгів) з продажу нежитлового приміщення, позначене на плані літ. «А1», загальною площею 570,6 кв.м., що по АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсним протокол № 5788814 від 04 листопада 2022 року проведення електронного аукціону (торгів);

- визнати недійсним акт про проведення електронного аукціону (торгів) з продажу нежитлового приміщення, позначене на плані літ. «А1», загальною площею 570,6 кв.м., що по АДРЕСА_1 .

В березні 2023 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив заборонити приватному виконавцю Пиць Андрію Андрійовичу, акціонерному товариству «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», державному підприємству «СЕТАМ» і будь-яким іншим особам вчиняти реєстраційні дії і будь-які дії щодо нежилого приміщення загальною площею 570,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі щодо відчуження, передання в оренду, управління, суборенду, лізинг, інші види оплатного чи безоплатного користування іншим особам, видавати довіреності щодо зазначеного майна, укладати інші види договорів, в тому числі попередніх, договорів охорони, зберігання з будь-якими іншими особами чи організаціями та установами до вирішення справи по суті.

Заява мотивована тим, що предметом забезпечення позову є вимоги, пов`язані з нежитловим приміщенням, яке належить заявнику на праві власності, проте в порушення його прав вибуло з володіння такого. Запропоновані заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими вимогами та не збігаються з позовними вимогами. Доводи позову свідчать про те, що між сторонами виник спір.

Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 22 березня 2023 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Заборонено приватному виконавцю Пиць Андрію Андрійовичу, акціонерному товариству «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», державному підприємству «СЕТАМ» і будь-яким іншим особам вчиняти реєстраційні дії і будь-які дії щодо нежилого приміщення загальною площею 570,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі щодо відчуження, передання в оренду, управління, суборенду, лізинг, інші види оплатного чи безоплатного користування іншим особам, видавати довіреності щодо зазначеного майна, укладати інші види договорів, в тому числі попередніх, договорів охорони, зберігання з будь-якими іншими особами чи організаціями та установами до вирішення справи по суті.

Ухвала суду мотивна тим, що невжиття заходів забезпечення позову може у подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У квітні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Еко Перспектива», оскаржило ухвалу суду першої інстанції, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 22 березня 2023 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої постановляючи оскаржувану ухвалу не навів жодних мотивів підтвердження обставин щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду за результатами розгляду даної справи. Тобто, ухвала є необґрунтована як в цілому, так і в частині застосованого судом виду забезпечення позову. Не містить ухвала і належних обґрунтувань щодо відсутності гарантій виконання рішення суду в разі задоволення позову. Відтак, ухвала спричинила порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вказується і на те, що заснований судом вид забезпечення позову не відповідає предмету спору та доказуванню, а тому не відповідає принципу співмірності та є необґрунтованим. Забезпечення позову в такий спосіб по суті є елементом задоволення позовних вимог, тобто формою вирішення спору, що до розгляду спору по суті є неприпустимим, оскільки матеріально-правовий результат спору для позивача може бути витребуваний лише при вирішення позову по суті. Заходи забезпечення позову стосуються нерухомого майна, яке фактично належить особі, що подала апеляційну скаргу, проте вона не можу через зловживання позивачем своїми процесуальними правами, зареєструвати таке право, спричинюючи останньому збитки. Заявник ОСОБА_1 перебуває в статусі боржника у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа, виданого 18 червня 2010 року, про стягнення солідарно з нього та ОСОБА_2 на користь банку заборгованості в розмірі 1 683 256 грн 87 коп. Забезпечення позову має відповідати тій цілі, для якої такий захід слугує, а не бути інструментом зловживання процесуальними правами.

В квітні 2023 року від приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця Андрія Андрійовича надійшли письмові пояснення, аналіз змісту та форми яких дає підстави вважати такі відзивом на апеляційну скаргу, які мотивовані, зокрема, тим, що під час вирішення питання забезпечення позову не враховано фактичні обставини справи, а також практику Верховного Суду, викладену в постанові від 20 травня 2020 року у справі № 640/13156/18. Приватний виконавець також вказує на те, що 21 листопада 2022 року ним винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, а відтак він позбавлений в силу положень статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» вчиняти виконавчі дії по такому виконавчому провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, приватного виконавця, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів справи, предметом позову в цій справі є визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсними протоколу проведення електронних торгів та акта про проведення електронних торгів (аукціону).

Таким чином, ОСОБА_1 оскаржує правомірність проведення прилюдних торгів, на яких було продано належне йому на праві власності нерухоме майно.

У частині першій та другій статті 149 ЦПК України, зазначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову бути домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Необхідність застосування заходів забезпечення позову випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цих заходів призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Забезпечення позову не повинно порушувати принципи змагальності і процесуального рівноправ`я сторін. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Реєстраційна дія, це державна реєстрація прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, а також інші дії, що здійснюються державним реєстратором у Державному реєстрі прав, крім надання інформації з цього реєстру (пункт 9 частини першої статті 2 цього Закону).

Згідно із статтею 6 цього Закону організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори). Виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень у сфері державної реєстрації прав відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, оскільки, беручи до уваги предмет спору і зміст заявлених позовних вимог, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду в подальшому та ускладнити ефективний захист і поновлення порушеного права власності позивача на вищевказане нежитлове приміщення у разі задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.

Схожих висновків дійшов Верховний Суд в постановах від 24 квітня 2019 року у справі № 369/13647/17 (провадження № 61-37988св18) та від 25 лютого 2021 року у справі № 202/7641/18 (провадження № 61-17600св19).

Відтак, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Вжитий судом вид заходів забезпечення позову, є співмірним із заявленими позовними вимогами, проте, з огляду на те, що приватний виконавець Пиць А.А., АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ДП «СЕТАМ» не є суб`єктами, які вправі в силу вимог Закону вчиняти реєстраційні дій щодо нерухомого майна, оскаржувана ухвала в частині заборони їх вчинення означеними особами підлягає скасуванню, з постановлення в цій частині нової про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову щодо цих осіб.

Враховуючи, що реєстраційна дія охоплює поняття відчуження, передання в оренду, управління, суборенду, лізинг, інші види оплатного чи безоплатного користування іншим особам, видачу довіреності щодо зазначеного майна, укладення інших видів договорів, в тому числі попередніх, договорів охорони, зберігання з будь-якими іншими особами чи організаціями та установами, а оскаржуваною ухвалою заборонено вчиняти реєстраційні дії щодо спірного майна будь-яким іншим особам, а не особам, які вправі їх вчиняти на підставі положень Закону, ухвала суду в цій частині підлягає зміні, шляхом викладення резолютивної частини в новій редакції, з урахуванням наведеного.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала спричинила порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу, не заслуговують на увагу з огляду на те, що апелянтом не конкретизовано, права та інтереси яких саме осіб порушено.

Колегія суддів відхиляє доводи скарги про те, забезпечення позову в визначений судом спосіб по суті є елементом задоволення позовних вимог, тобто формою вирішення спору, що до розгляду спору по суті є неприпустимим, так як вжиті в цій справі заходи забезпечення позову у вигляді тимчасової заборони вчинення певних дій за своїм змістом не є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, особа, яка її подала не може зареєструвати право власності на придбане нею на торгах нерухому майна, що спричиняє їй збитки, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу апелянта на те, що існують інші законодавчо врегульовані (стаття 154 ЦПК України) шляхи вирішення питання забезпечення відшкодування можливих збитків, і ухвала про забезпечення позову не є перешкодою до врегулювання таких.

Також колегією суддів не встановлено, що подаючи заяву про забезпечення позову після відкриття провадження в даній справі, заявник зловживає наданими йому процесуальними правами.

При цьому, наявність судових рішень, якими скасовано вжиті судом заходи забезпечення позову як під час розгляду скарги позивача, поданої ним на підставі 447 ЦПК України, так і заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, наведених вище обставин, не спростовує.

Пунктом 2 частини першої статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення, або змінити рішення.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (абзац другий частини другої статті 376 ЦПК України).

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (частина четверта статті 376 ЦПК України).

За встановлених обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржувану ухвалу в частині заборони вчинення дій приватному виконавця, банку та торговій організації слід скасувати, та в задоволенні заяви про забезпечення позову в цій частині відмовити, а в решті резолютивну частину ухвали змінити, виклавши її в новій редакції.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З урахуванням висновків суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги, питання щодо розподілу судових витрат за розгляд справи судом апеляційної інстанції, буде вирішено судом, який розглядає справу по суті, за результатами її розгляду, а не апеляційним судом.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 382 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Перспектива» задовольнити частково.

Ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 22 березня 2023 року в частині забезпечення позову шляхом заборони приватному виконавцю Пиць Андрію Андрійовичу, акціонерному товариству «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», державному підприємству «СЕТАМ» вчиняти реєстраційні дії і будь-які дії щодо нежилого приміщення загальною площею 570,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі щодо відчуження, передання в оренду, управління, суборенду, лізинг, інші види оплатного чи безоплатного користування іншим особам, видавати довіреності щодо зазначеного майна, укладати інші види договорів, в тому числі попередніх, договорів охорони, зберігання з будь-якими іншими особами чи організаціями та установами до вирішення справи по суті скасувати, та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення прозову в цій частині.

Ухвалу суду в частині забезпечення позову шляхом заборони вчиняти реєстраційні дії іншим особам змінити, виклавши резолютивну частину ухвали суду в такій редакції: «Заборонити особам, уповноваженим на вчинення реєстраційних дій вчиняти такі щодо нежилого приміщення загальною площею 570,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до вирішення справи по суті».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19 травня 2023 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич