Справа № 349/1818/23
Провадження № 2/349/432/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 листопада 2023 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Гаврилюк О.О.

з участю секретаря судового засідання Гошко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в порядку заочного розгляду цивільну справу № 349/1818/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обгрунтування позову зазначено, що сторони по справі з 03 липня 1991 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. У 2015 році відповідачка виїхала за межі України на роботу, що призвело до фактичного припинення сімейних відносин. Неповнолітніх дітей на утриманні у подружжя немає. Шлюб носить формальний характер. На підставі викладеного позивач вважає, що збереження шлюбу суперечить його інтересам, а тому просить суд шлюб розірвати.

Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідачка відзиву на позовну заяву не подала, у судове засідання не з`явилася повторно, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку.

Враховуючи, що відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася повторно, відзиву на позовну заяву не подала, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223, 280 ЦПК України.

У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні у справі докази, які надані лише позивачем, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

03 липня 1991 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 у відділі ЗАГСу Рогатинського райвиконкому Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 26. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 , виданим 03 липня 1991 року відділом ЗАГСу Рогатинського райвиконкому Івано-Франківської області.

Положенням статті 1 Сімейного кодексу України передбачено, що побудова сімейних відносин відбувається на почуттях взаємної любові та поваги, підтримки.

За статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно статті 24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частини першої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

За статтею 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини другої статті 104 СК України та частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За змістом вказаної норми примирення подружжя здійснюється судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Також відповідно до вимог ч.4 ст.56 СК України суд не може примушувати дружину та чоловіка до збереження шлюбних відносин.

Отже, з наведеного вбачається, що застосування строку для примирення є правом суду, а не його обов`язком.

Позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з даним позовом, настоює на розірванні шлюбу.

Згідно статті 112 СК України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є з`ясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки сторони протягом тривалого часу не підтримують сімейні стосунки, неповнолітніх дітей на утриманні не мають, не заявили клопотань щодо надання судом терміну для примирення, а також враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача, що має істотне значення.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Заяви про відновлення дошлюбного прізвища відповідачка до суду не подавала.

Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

За ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права подружжя, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Керуючись ст. 263-265, 280-284 ЦПК України

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_5 , зареєстрований 03 липня 1991 року у відділі ЗАГСу Рогатинського райвиконкому Івано-Франківської області, актовий запис № 26 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище ОСОБА_4 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідачки. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: с.Вербилівці Івано-Франківського району Івано-Франківської області, фактичне фісце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 23 листопада 2023 року.

Суддя О.О. Гаврилюк