Справа №339/424/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 року м. Болехів Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Латик В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовними вимогами про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 4000 грн щомісячно на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та на її утримання до досягнення сином трьохрічного віку.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що син постійно проживає з нею та перебуває на її утриманні. В той час відповідач не вважає за свій обов`язок утримувати не лише свою дитину, але і її, оскільки є непрацездатною та здійснює догляд за малолітнім сином, що й стало причиною звернення до суду.

Вказує, що відповідач є фізично здоровим, працездатним, офіційно працевлаштований в готелі «Соната» менеджером. Крім того, займається незадекларованою підприємницькою діяльністю на сайті OLX під різними іменами, але вказуючи домашню адресу, продає різні товари та у вільний час таксує через фірму BOLT, інших утриманців немає. Зі слів відповідача, його щомісячний дохід від усіх видів його діяльності становить приблизно 100000 грн. Незважаючи на такі доходи, відповідач не надає матеріальної допомоги і після народження дитини змушена купляти за особисті кошти коляску, ліжко, одяг та інший необхідний товар для сина.

04 жовтня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено перше судове засідання з викликом сторін.

Ухвалою суду від 23 листопада 2023 року вказані позови об`єднано в одне провадження.

Відповідач подав відзиви на позови, в яких зазначив, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів на дитину визначає частково в сумі 1200 грн, а в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною 3 річного віку просить відмовити.

Обгрунтовує тим, що позивач, як на підставу своїх вимог посилається на те, що його незадекларовані доходи становлять 100000 грн, але не підтверджує ці припущення жодними доказами. Станом на сьогодні єдиним джерелом його доходу є робота адміністратором у фізичної особи ОСОБА_4 в розмірі 3700 грн.

До липня 2023 року не отримував доходу від роботи адмінімстратором, оскільки в роботодавця були труднощі через військовий стан та відсутність роботи тривалий період часу. Позивачу відомо, що доходів від роботи в таксі в нього ніколи не було, оскільки в минулому зробив декілька пробних поїздок, які виявилися нерентабельними і він більше не займається цією діяльністю. На сайті OLX він інколи продавав якійсь особисті речі, як і велика кількість громадян України, але це не приносило йому прибутку, на даний час не отримує жодних прибутків від продажу товарів.

Позивач просить стягувати аліменти в розмірі більшому, ніж його дохід і не надала жодних доказів, що сума 4000 грн є необхідною саме для витрат на неї і дитину (а.с. 41).

Сторони в судове засідання не з`явилися, зокрема, відповідач про дату, час і місце цього засідання був повідомлений у встановленому законом порядку (а.с.59).

Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в поному обсязі (а.с.56).

Згідно вимогам ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Тому, відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які дослідженні в судовому засіданні, прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, спір виник з приводу сімейних відносин щодо визначення розміру витрат на утримання малолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Так, згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч.8 ст.7 СК України), а також зобов`язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст.142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України).

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За своєю суттю аліменти - це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Відповідно до роз`яснень, що надані у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов"язків щодо дитини.

Встановлено, що за час перебування сторін в шлюбі народився ІНФОРМАЦІЯ_2 син ОСОБА_3 , який має задовільний стан здоров"я, проживає з позивачем та перебуває на її утриманні (а.с.7-9).

Між сторонами склались неприязні стосунки, згідно постанови від 25 вересня 2023 року на відповідача ОСОБА_2 накладено адміністративне стягненя у виді штрафу в розмірі 170 грн за вчинення 08 вересня 2023 року домашнього насильства за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно своєї дружини ОСОБА_1 (а.с.32-33, 40).

Відповідач проживає окремо та згідно витягу з Єдиного реєстру МВС є власником автомобіля MITSUBISHI COLT, 2006 року випуску (а.с.30-31).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_2 на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 , площею 68,9 кв.м. (а.с.34-36).

Відповідач працює в приватного підприємця ОСОБА_4 та отримує дохід в розмірі 3700 грн. (а.с.42).

Окрім того, на виконання ухвали суду Львівською ДПІ ГУ ДПС у Львівській області надано інформацію про доходи відповідача, з якої вбачається, що заробітня плата за січень березень 2022 року становить 45234.88 грн, інші доходи за січень 2023 року - 115 грн (а.с.57-58).

Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (ст.184 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальнtp:/search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_809/ed_2018_02_06/pravo1/T022947.html?pravo=1#809" title="Сімейний кодекс України; нормативно-правовий акт № 2947-III від 10.01.2002">е становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум на дітей віком дітей віком до 6 років становить 2272 грн.

Разом з тим, при визначенні розміру аліментів на дитину в даному спорі суд, з додержанням вимог ст.182 СК України, враховує загальний матеріальний стан відповідача, який працевлаштований, має у власності нерухоме майно (автомобіль) та є співвласником квартири, що свідчить про величину його доходів, визнав можливість сплачувати аліменти в розмірі 1200 грн, стан здоров"я дитини та відповідача, фактичного приділення позивачем більше сил та засобів на виховання та розвиток дитини через проживання з нею, в той час, як відповідач може і повинен знаходити діяльність, яка б дозволила йому забезпечити належний рівень існування дитини, яка має право на утримання за його рахунок.

А, відповідно, він повинен, і має можливість докладати всіх зусиль для надання повноцінного утримання своїй єдиній дитині, яка в силу свого віку не може забезпечити себе усім необхідним.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний надавати єдиному сину матеріальне утримання у визначеному розмірі - 3000 гривень.

Такий розмір аліментів не є надмірним та є об`єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та принципу рівності батьків в утриманні дітей, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України.

Частиною 2 ст.184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону та не вважається незмінним.

При цьому суд зауважує, що сторони не позбавлені можливості згодом, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (частина 1 статті 192 СК України).

Вирішуючи спір щодо можливості відповідача сплачувати аліменти у розмірі 4000грн. на утримання дружини до досягнення дитиною трьорічного віку, слід врахувати, що згідно ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

У відповідності до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частина 4 статті 84СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Встановлено, що відповідач не виконує свій обов`язок по утриманню дружини, проживаючи окремо.

За наведених підстав, суд приходить до висновку, що позивач, як дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка- відповідача у справі, який є батьком дитини, до досягнення дитиною трьох років грошових коштів на своє утримання і про наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу, оскільки він знаходиться у працездатному віці, працює, має у власності рухоме та нерухоме майно та має можливість утримувати дружину.

А, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням можливостей відповідача, його стану здоров"я, а також те, що він зобов"язаний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у визначеному розмірі 3000грн., слід присудити кошти (аліменти) на утримання дружини у розмірі 2000 грн.

Разом з тим, подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, як про це стверджує відповідач, заперечуючи позовним вимогам, не є обовязковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Водночас, відповідачем не надано даних про його непрацездатність, незадовільний стан його здоров`я, наявність на його утриманні інших дітей, непрацездатних членів родини, існування інших обставин, які мають істотне значення для визначення розміру аліментів, передбачених ст. 182 -184 СК України.

Також, відповідно вимог ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Позивач звільнена від сплати судового збору, тому відповідач у відповідності до вимог ч.6 ст. 141 ЦПК має сплатити судовий збір в сумі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) 20 коп в дохід держави.

На підставі наведеного, ст.180-184 Сімейного кодексу України, керуючись ст.141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 :

- на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти в розмірі 3000 (три тисячі) грнз подальшою індексацією відповідно до закону на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 28 вересня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття;

- на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на її утримання в розмірі 2000 (дві тисячі) грн., починаючи з 28 вересня 2023 року і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання :

ОСОБА_1 - реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 - реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_3 .

Суддя Головенко О.С