Провадження № 2/582/197/23
Справа № 582/796/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2023 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Жмурченка В.Д.,

за участю секретаря Коваль В.В.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Недригайлів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

У С Т А Н О В И В :

Представник позивача, адвокат Скляров С. Л., звернувся до суду з цим позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і складається з житлового будинку Літ. А-1, веранди Літ. а, прибудови Літ. а1, літньої кухні Літ. Б, гаража Літ. В, сараю Літ.Г, погребу Літ. ПГ, колодязя Літ. К, воріт з хвірткою №1, огорожі № 2, загальною площею 75,2 кв.м., житловою площею 40,2 кв.м., та земельну ділянку площею 0,68 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 029169, за набувальною давністю.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач ОСОБА_1 разом зі своєю родиною понад вісімнадцять років проживає у АДРЕСА_1 , хоча зареєстрований у АДРЕСА_2 . Вказане домоволодіння зареєстровано за ОСОБА_5 , який набув його у власність шляхом забудови, та відповідно до свідоцтва про право приватної власності на нерухоме майно від 06.03.2004 останній є його власником. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 029169, ОСОБА_5 передано в приватну власність земельну ділянку площею 0,68 га, з яких 0,59 га ріллі, 0,03 га багаторічних насаджень, та 0,06 га під будівлями. На протязі життя ОСОБА_5 особисто проживав у спірному будинку, а з 2005 року у зв`язку з незадовільним станом здоров`я вибув на постійне місце проживання до свого сина, ОСОБА_3 , у м. Дніпро, де і проживав до дня смерті. При цьому, виїжджаючи, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_1 проживати в його будинку. Будь-яких договорів із сім`єю позивача укладено не було. З того часу позивач доглядав за домогосподарством, обробляв присадибну ділянку, проводив ремонтні роботи. За останніх 18 років будь-яких претензій з приводу користування житловим будинком та земельною ділянкою ніхто не висловлював. На даний час вирішити питання про набуття права власності позивачем на даний житловий будинок та земельну ділянку можливо тільки в судовому порядку, що і стало підставою для звернення до суду.

У підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Скляров С.Л., не прибули, останній надав суду заяву, у якій просить судове засідання провести без участі його та позивача, заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити (а.с. 117).

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у підготовче судове засідання не прибули, надали суду, кожен окремо, заяви, в якій позовні вимоги визнали в повному обсязі та просять розглядати справу без їхньої участі (а.с. 77-78, 81-82, 104-105).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У зв`язку із визнанням відповідачами обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, пересвідчившись, що визнання відповідачами позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів), вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Хоружівка, Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_2 , виданого 15 січня 1998 року Недригайлівським РВ УМВС України в Сумській області (а.с. 11-13), та постійно із сім`єю проживає у житловому будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Недригайлівської селищної ради від 05.08.2023 № 87 (а.с. 17).

Дане домоволодіння зареєстровано за ОСОБА_5 , який набув його у власність шляхом здійснення забудови. Вказане підтверджується копією свідоцтва про право приватної власності на нерухоме майно від 06 березня 2004 року, Витягом про реєстрацію права власності та Витягами з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 18-21).

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії СМ № 029629, ОСОБА_5 передано в приватну власність земельну ділянку площею 0,68 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, та ведення особистого селянського господарства (а.с. 22-23).

Вказане підтверджується і довідкою виконавчого комітету Хоружівської сільської ради, згідно якої ОСОБА_5 передано в приватну власність земельну ділянку площею 0,68 га, з яких 0,59 га ріллі, 0,03 га багаторічних насаджень, та 0,06 га під будівлями, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії СМ № 029629 (а.с. 110).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер в с. Новоселівка, Новомосковського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 110).

З довідок, виданих виконкомом Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області слідує, що ОСОБА_5 , проживав і був прописаний на момент смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4 в АДРЕСА_3 разом з дружиною ОСОБА_6 та сином ОСОБА_3 . Заповіт від імені ОСОБА_5 не посвідчувався (а.с. 112).

З копії наданої суду спадкової справи № 26/2008, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 ОСОБА_7 , слідує, що спадщину після смерті останнього прийняли дружина ОСОБА_6 та син ОСОБА_3 , та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки площею 4,45 гектарів, розташованої на території Хоружівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:004:0229, та свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства ТОВ агрофірми "Хоружівка" Недригайлівського району Сумської області, належної померлому на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серія СУ-Х-17 № 0592, виданого 29.03.2002 Хоружівською сільською радою (а.с. 114зв.-115зв.).

Дружина ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 (а.с. 69), померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Новоселівка, Новомосковського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 (а.с. 50).

З довідки, виданої виконкомом Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області слідує, що ОСОБА_6 , постійно проживала та була зареєстрована на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 в АДРЕСА_3 разом із сином ОСОБА_3 (а.с. 93).

З копії наданої суду спадкової справи № 45/2023, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 , слідує, що остання заведена за заявою ОСОБА_2 , дочки спадкодавиці. Спадкоємцем на все майно після смерті ОСОБА_6 є її онук, ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовились від прийняття спадщини на користь останнього. Заповіт від імені ОСОБА_6 не посвідчувався. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 86-97).

Після смерті ОСОБА_5 позивач ОСОБА_1 і надалі став проживати у будинку останнього, будь-яких договорів не укладав, доглядав за домогосподарством, обробляв присадибну ділянку, проводив ремонтні роботи, сплачував комунальні послуги, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 38-47), копією договору від 27.03.2015 про користування електричною енергією (а.с. 48).

У своїх заявах відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожен окремо зазначили, що не заперечують проти визнання за позивачем права власності на спірне домоволодіння та не претендують на нього.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Отже, при зверненні до суду з вимогами про визнання за набувальною давністю права власності на нерухоме майно позивачем має бути доведено факт існування такого нерухомого майна, відкритість та безперервність володіння ним без правової підстави; добросовісність заволодіння майном; факт володіння спірним майном протягом строку, який складає не менше 10 років.

Аналізуючи поняття добросовісності володіння як ознаки набувальної давності за статтею 344 ЦКУкраїни, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений в тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Таким чином, набувальна давність поширюється на випадки фактичного, без правової підстави володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного документа, наприклад, договору найму, оренди, зберігання тощо, виключає застосування положень частини першої статті 344 ЦК України.

Судом встановлено, що право власності на спірний житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_5 , а спірна земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, була передана у приватну власність останнього у встановленому законом порядку згідно рішення 5-ї сесії 23 скликання Хоружівської сільської ради народних депутатів від 09 вересня 1999 року, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 029169 (а.с. 22-23).

Відповідно до даних технічного паспорту, виготовленого 18.06.2023 ФОП ОСОБА_8 на замовлення позивача ОСОБА_1 , до складу нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , входить житловий будинок Літ. А-1, веранда Літ. а, прибудова Літ. а1, літня кухня Літ. Б, гараж Літ. В, сарай Літ.Г, погріб Літ. ПГ, колодязь Літ. К, ворота з хвірткою №1, огорожа № 2, загальною площею 75,2 кв.м., житловою площею 40,2 кв.м. (а.с. 29-33).

Зазначені факти указують на те, що позивач ОСОБА_1 добросовісно заволодів житловим будинком з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, розташованою за даною адресою, продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном більше десяти років, на зазначене житло не претендують інші особи, а у позивача відсутній юридичний документ (ордер, договір найму, оренди, зберігання тощо) на вказане нерухоме майно.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що право позивача підлягає захисту в обраний ним спосіб - на підставі частини першої статті 344 ЦК України за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і складається з житлового будинку Літ. А-1, веранди Літ. а, прибудови Літ. а1, літньої кухні Літ. Б, гаража Літ. В, сараю Літ.Г, погребу Літ. ПГ, колодязя Літ. К, воріт з хвірткою №1, огорожі № 2, загальною площею 75,2 кв.м., житловою площею 40,2 кв.м., та земельну ділянку площею 0,68 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 029169.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і складається з житлового будинку Літ. А-1, веранди Літ. а, прибудови Літ. а1, літньої кухні Літ. Б, гаража Літ. В, сараю Літ.Г, погребу Літ. ПГ, колодязя Літ. К, воріт з хвірткою №1, огорожі № 2, загальною площею 75,2 кв.м., житловою площею 40,2 кв.м..

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,68 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ № 029169.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, до Сумського апеляційного суду у встановленому законом порядку.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : В. Д. Жмурченко