Справа №295/4671/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Полонця С.М.,

секретаря с/з Лукасевич А.Є.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті з 01.10.2018 року по 01.06.2021 року послуги централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 , в сумі 31137, 62 грн., витрати на оплату судового збору за подання позовної заяви в сумі 2684, 00 грн. та інші судові витрати, вказавши, що вказана квартира, власником якої, у період з 10.02.2017 року по 06.06.2021 року, був відповідач, забезпечується послугами централізованого опалення, постачання теплової енергії, які надає позивач. Відповідач, у період з 01.10.2018 року по 01.06.2021 року, допустив заборгованість за надані йому позивачем послуги централізованого опалення у розмірі 31137, 62 грн.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 19.04.2023 року у цивільній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не надав.

05.05.2023 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Вірьовкіна Олександра Ігоровича надійшла заява про застосування строків позовної давності, у якій він просить відмовити у задоволенні позову з підстав пропущення строку позовної давності, оскільки позивачем заявлено вимогу про стягнення боргу за період з 01.10.2018 року по 01.06.2021 року, що є свідченням пропуску строку на звернення до суду з відповідним позовом. Представник відповідача у заяві зазначає, що відповідач жодних платежів на користь позивача не здійснював, а тому посилання позивача у позовній заяві про сплату відповідачем 06.08.2019 року 10000 грн. є безпідставним.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Спірні правовідносини регулюються ст.ст. 509, 525, 526, 530, 629 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», «Правилами користування приміщеннями житлових будинків», які затвердженні Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, та «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630 зі змінами.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 , у період з 10.02.2017 року по 06.06.2021 року, належала на праві власності відповідачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вищевказана квартира забезпечується послугами централізованого опалення та постачання теплової енергії, які надає позивач та на вказану квартиру позивачем відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідач, у період, коли він був власником вказаної квартири, а саме з 10.02.2017 року по 06.06.2021 року, користувався послугами позивача з централізованого опалення та постачання теплової енергії, від отримання послуг не відмовлявся.

Таким чином, між сторонами існували зобов`язальні правовідносини, які зі свого боку відповідач не виконував належним чином, своєчасно не вносив необхідні платежі, чим порушив права позивача і допустив заборгованість, за період з 01.10.2018 року по 01.06.2021, року в сумі 31137, 62 грн.

Положеннями ст. 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як зазначено у п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Пункт 12 внесено до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020 року, який вступив в дію 02.04.2020 року.

25.04.2023 року Кабінет міністрів України через COVID-19 продовжив режим надзвичайної ситуації в єдиній державній системі цивільного захисту, а також карантин на всій території України до 30 червня 2023 року.

Таким чином, на час вступу Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020 року, а саме, станом на 02.04.2020 року, строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом не сплив, то він продовжений на строк дії карантину на території України, тобто до 30 червня 2023 року.

Враховуючи те, що позивач звернувся із вказаним позовом до суду 18.04.2023 року, строк позовної давності не пропущено.

Разом з тим, щодо посилання представника відповідача у заяві про застосування строків позовної давності на те, що відповідач жодних платежів на користь позивача не здійснював, то судом це не може бути взято до уваги, оскільки представником відповідача не надано жодних доказів на підтвердження цієї обставини, зокрема, не заявлено відповідних клопотань про витребування доказів у позивача (розрахунку чи іншого документа, з якого би вбачалося, ким саме внесено кошти тощо).

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 526 та ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Статтею 629 ЦК України, передбачена обов`язковість договору для виконання його сторонами.

Таким чином, між сторонами існували зобов`язальні правовідносини, які зі свого боку відповідач не виконував належним чином, своєчасно не вносив необхідні платежі, чим порушив права позивача і допустив заборгованість за період з 01.10.2018 року по 01.06.2021 року в сумі 31137, 62 грн., що є підставою для задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 257, 509, 525, 526, 530, 629, п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263, 265, 279 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради заборгованість за спожиті з 01.10.2018 року по 01.06.2021 року послуги централізованого опалення в розмірі 31137 грн. 62 коп. та судовий збір в розмірі 2684 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: Комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради; місце знаходження: 10014, м. Житомир, вул. Київська, 48; .

Відповідач: ОСОБА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: