Номер провадження 2/504/2380/23
УХВАЛА

02.11.2023смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Вінська Н.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Шавров Ігор Ігорович завернулась до Суворовського районного суду м. Одеси із позовною заявою АТ КБ «Приватбанк» про зобов`язання вчинити певні дії, за змістом якої позивач просила суд:

-Визнати протиправною відмову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського 1-д) у реєстрації ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого 31.03.2017 р. Каховським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого 01.09.2020 р. Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у заставній нерухомості за кредитним договором №ODH0GK00000019 від 15.07.2021 року, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 . 3.

-Зареєструвати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого 31.03.2017 р. Каховським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області) і ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого 01.09.2020 р. Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). (копії свідоцтв надаються разом із заявою) у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 07 вересня 2023 року справу за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про зобов`язання вчинити певні дії передано за підсудністю на розгляд Комінтернівського районного суду Одеської області, обґрунтовуючи тим, що позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що віднесено до територіальної підсудності Комінтернівського районного суд Одеської області.

31 жовтня 2023 року матеріали справи №523/13718/23 за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про зобов`язання вчинити певні дії надійшли до Комінтернівського районного суду Одеської області. Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді Вінській Н.В.

Перевіривши матеріали справи, суддя дійшла висновку, що зазначена заява не може бути прийнята до розгляду Комінтернівським районним судом Одеської області та підлягає направленню за підсудністю до належного суду, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

ЦПК України виділяє декілька видів територіальної підсудності: загальна (залежно від місця проживання фізичної чи місцезнаходження юридичної особи), альтернативна (за вибором позивача), договірна (за угодою між сторонами), виключна (залежно від характеру спірного правовідношення), за зв`язком справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України визначено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Виключна підсудність - особливий вид територіальної підсудності, який забороняє застосування інших видів територіальної підсудності (загальної, альтернативної або підсудність пов`язаних між собою вимог). Це пояснюється особливостями справ, на які така підсудність поширюється, і направлено на створення сприятливих умов для розгляду справи й виконання судового рішення.

Вимоги щодо виключної підсудності унеможливлюють застосування інших правил підсудності, крім тих, які встановлені процесуальним законом для відповідної категорії справ.

Як роз`яснено в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. До нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це - позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364,367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

У Постанові від 07 липня 2020 року у справа N 910/10647/18 Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом спору є вирішення питання у про реєстрацію місця проживання неповнолітньої ОСОБА_2 у квартирі, що є предметом договору іпотеки №ODH0GK00000019/1 від 15.07.2021 року та яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі зазначеного, відсутні підстави для підсудності даної справи Комінтернівському районному суду Одеської області за правилами загальної підсудності, передбаченими частиною першою статті 27 ЦПК України, чи за правилами альтернативної підсудності передбаченими ст.28 ЦПК України, оскільки до спірних правовідносин підлягають застосування правила виключної підсудності, передбачені частиною першою статті 30 ЦПК України.

Згідно із ч. 9 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. (ст. 32 Цивільного процесуального кодексу України)

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.08.2019 у справі № 855/364/19 зроблено висновок, відповідно до якого «Розгляд судом предметно непідсудної йому справи може призвести до ухвалення незаконного рішення, обмежити право кожного на судовий захист належним судом, позбавити можливості скористатися правом на апеляційне чи касаційне оскарження рішення. Якщо суд першої інстанції помилково чи неправильно направив до суду тієї самої інстанції справу, яка за предметом спору, суб`єктним складом учасників, характером спірних правовідносин відноситься до його підсудності, а суд, якому була направлена справа (позовна заява), повернув її назад як направлену внаслідок порушення правил підсудності, то рішення суду, який повернув справу адресанту, не може розцінюватися як ознака спору щодо підсудності чи порушення заборони про передавання справ, встановленої статтею 30 КАС».

Хоча вказаний правовий висновок здійснено щодо норм КАС України, суд вважає доцільним дотримуватись його і у порядку цивільного судочинства, зважаючи на подібність норм КАС України та ЦПК України щодо недопустимості спору про підсудність.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

З огляду на викладене, дана справа не підсудна Комінтернівському районному суду Одеської області, оскільки даний спір виник з приводу користування нерухомим майном яке є предметом іпотечного договору №ODH0GK00000019/1 від 15.07.2021 року - квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а тому підлягає передачі до територіальної юрисдикції, а саме до Суворовського районного суду м. Одеси.

Окрім того відповідно до вимог ч. 5 ст. 272 ЦПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Зі змісту ухвали суду від 07 вересня 2023 року вбачається, що ухвала про направлення справи за підсудністю була постановлена без участі сторін. В матеріалах справи наявний супровідний лист без дати та вихідного номеру про направлення ухвали позивачу, відомостей про направлення ухвали іншим учасникам справи справа не містить.

При цьому жодних відомостей про отримання позивачем та іншими учасниками справи ухвали суду від 07 вересня 2023 року матеріали справи не містять.

Натомість при цьому 25 жовтня 2023 року справу направлено за підсудністю до Комінтернівського районного суду Одеської області.

Таким чином, на час отримання Комінтернівським районним судом Одеської області спари не можливо дійти висновку про сплив строку на оскарження сторонами рішення суду про передачу справи за підсудністю, оскільки сторони не обізнані із цим судовим рішенням та не знають про факт його постановлення, що обмежує їх у праві апеляційного оскарження.

Керуючись статтями 27, 28, 31, 32, 187, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про зобов`язання вчинити певні дії - передати на розгляд Суворовському районному суду м. Одеси.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Суддя Вінська Н. В.