Номер провадження: 22-ц/813/4257/23
Справа № 501/4788/21
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М.І.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.

суддів: Кострицького В.В., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання Сінько А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник-адвокат Гаспарянц Дмитро Михайлович

на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 31 жовтня 2022 року

у справі про стягнення заробітної плати та зобов`язання вчинити певні дії,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-СЕРВІС»

третя особа - Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ»

встановив:

08 грудня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище позовом, в якому просив визнати незаконним нарахування та невиплату відповідачем ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» на його користь заробітної плати за період з 01 жовтня 2014 року по 03 червня 2021 року, виходячи з розміру тарифної ставки (окладу), визначеного шляхом помноження коефіцієнту 3,1 на мінімальний розмір місячної тарифної ставки (окладу) некваліфікованого працівника, що складає законодавчо встановлений мінімальний розмір заробітної плати, та зобов`язати ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» нарахувати та виплатити йому заробітну плату за вказаний вище період, виходячи з розміру тарифної ставки (окладу), визначеного шляхом помноження коефіцієнту 3,1 на мінімальний розмір місячної тарифної ставки (окладу) некваліфікованого працівника, що складає законодавчо встановлений мінімальний розмір заробітної плати, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позов мотивовано такими обставинами.

Позивач ОСОБА_1 з 09 липня 2001 року згідно з наказом Іллічівського морського торговельного порту від 05 липня 2001 року №125Л працював в Іллічівському морському торговельному порту на посаді робітника 2 розряду з ремонту та обслуговування обладнання БВМ, з 10 серпня 2004 року на посаді докера-механізатора 4 класу 3 терміналу (з відрядною оплатою праці), а з 29 вересня 2014 року на посаді докера-механізатора 4 класу 3 терміналу (з відрядною оплатою праці) у ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС».

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на Колективний договір Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (2001-2014) щодо застосування у порту форм оплати праці, посадових окладів та тарифних ставок працівників порту, тощо.

Водночас позивач зазначає, що 22 серпня 2014 року між ДП «Іллічівський морський торговельний порт» (правонаступником якого є Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ»), ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС», Профспілкою робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту, Спілкою професіоналів докерів - механізаторів Іллічівського морського торговельного порту, Незалежною профспілкою працівників Іллічівського морського торговельного порту укладено Угоду про співробітництво, що випливає з окремих положень Договору оренди державного нерухомого майна, за яким ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» є орендарем державного нерухомого майна, що знаходиться на балансі Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт».

До ДП «Іллічівський морський торговельний порт» 24 вересня 2014 року звернулося TOB «ТРАНС-СЕРВІС» із листом-клопотанням від №184/09, у тексті якого зазначено, що у відповідності з договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, від 18 вересня 2014 року (Договором), та Угодою про співробітництво, що випливає з окремих положень Договору оренди державного нерухомого майна від 22 серпня 2014 року (Угодою), ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» просило надати згоду на звільнення за переведенням за пунктом 5 статті 36 КЗпП України у термін не пізніше 15 жовтня 2014 року, у зв`язку з прийняттям на роботу до ТОВ «ТРАНС- СЕРВІС» працівників ДП «ІМТП» за їх згодою, які перелічені у додатку до цього листа.

Додатком до листа-клопотання ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» від 24 вересня 2014 року за №184/09 зазначено Перелік робітників ДП «ІМТП» для переводу в ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС», серед яких, передбачено переведення з ДП «Іллічівський морський торговельний порт» до ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» докера-механізатора позивача ОСОБА_1 .

Згідно із наказом ДП «Іллічівський морський торговельний порт» від 30 вересня 2014 року №489/0-74 позивача ОСОБА_1 звільнено 30 вересня 2014 року з 3 терміналу (310) ДП «Іллічівський морський торговельний порт» з посади докера-механізатора 3 класу у зв`язку з переведенням до TOB «ТРАНС- СЕРВІС» згідно з пункту 5 статті 36 КЗпП України на підставі його заяви від 29 вересня 2014 року та листа - клопотання відповідача TOB «ТРАНС-СЕРВІС» від 24 вересня 2014 року № 184/09.

Наказом ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» від 01 жовтня 2014 року №148-Л позивача ОСОБА_1 прийнято на роботу до ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» на посаду докера-механізатора 3 класу з 01 жовтня 2014 року.

Позивач зазначає, що станом на день його звільнення, а саме 30 вересня 2014 року мінімальний розмір місячної тарифної ставки (окладу) некваліфікованого працівника підприємства складав 1 218 гривень (середньорічна годинна тарифна ставка - 7,30 гривень), що відповідало встановленому у 2014 році розміру мінімальної заробітної плати: у місячному розмірі - 1218 гривень; у погодинному розмірі - 7,3 гривні, що передбачено Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», та п.3.3.2 Колективного договору.

Виходячи зі змісту п.3.3.2 Колективного договору та Додатку 1 до Колективного договору, тарифна ставка позивача ОСОБА_1 , як докера-механізатора (відрядника) визначається за формулою: коефіцієнт докера-механізатора (відрядника) (3,1) мінімальний розмір тарифної ставки (окладу) некваліфікованого працівника, що складає розмір мінімальної заробітної плати у відповідному році.

Утім позивач вказує, що він не отримував заробітну плату у належному розмірі, а саме виходячи з розміру тарифної ставки (посадового окладу) з коефіцієнтом 3,1. починаючи з дня прийняття його на роботу до ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» та по день звільнення. Водночас зазначає, що наказом ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» від 26 червня 2015 року №92 «Про встановлення розмірів посадових окладів та годинних тарифних годинних ставок працівникам» застосовано з 01.07.2015 року коефіцієнт 1,15 до встановлених розмірів посадових окладів, годинних тарифних ставок та доплат працівникам, тощо.

Позивач вважає, що в порушення умов вказаної вище Угоди з 01 жовтня 2014 року відбулось безпідставне та незаконне зменшення розміру його заробітної плати внаслідок зменшення за посадою докера-механізатора (відрядника) коефіцієнту місячної тарифної ставки (посадового окладу).

Наказом TOB «ТРАНС-СЕРВІС» від 03 червня 2021 року №104-Л/У9-148 ОСОБА_1 звільнено з посади докера-механізатора 3 класу у ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» .

Посилаючись на вказані вище обставини, позивач зазначив, що впродовж усього часу його роботи у ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС», а саме, за період з 01 жовтня 2014 року по 03 червня 2021 року відповідачем безпідставно та незаконно здійснювалося нараховування та виплата заробітної плати у розмірі меншому, ніж розмір тарифної ставки (посадового окладу) з коефіцієнтом 3,1, оскільки тарифна ставка (оклад) протягом зазначеного періоду його роботи у ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» мала складати такі розміри у відповідні періоди, зокрема, у період з 01 жовтня 2014 року по 31 грудня 2014 - у місячному розмірі -3775,80 гривень (1218 грн. * 3,1); у погодинному розмірі - 22,63 гривні (7,3 грн. * 3,1); у період з 01 січня 2015 року по 31 серпня 2015 року - у місячному розмірі -3775,80 гривень (1218 грн. * 3,1); у погодинному розмірі - 22,6 гривні (7,29 грн. * 3,1); у період з 01 вересня 2015 року по 31 грудня 2015 року - у місячному розмірі -4271,80 гривень (1378 грн. * 3,1); у погодинному розмірі - 25,7 гривні (8,29 грн. * 3,1); у період з 01 січня 2016 року по 30 квітня 2016 року - у місячному розмірі -4171,80 гривень (1378 грн. * 3,1); у погодинному розмірі - 25,7 гривні (8,29 грн. * 3,1); у період з 01 травня 2016 року по 30 листопада 2016 року - у місячному розмірі - 4495 гривень (1450 грн. * 3,1); у погодинному розмірі - 26,94 гривні (8,69 грн. * 3,1); у період з 01 грудня 2016 року по 31 грудня 2016 року - у місячному розмірі - 4960 гривень (1600 грн. * 3,1); у погодинному розмірі - 29,73 гривні (9,59 грн. * 3,1); у період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року - у місячному розмірі - 9920 гривень (3200 грн. * 3,1); у погодинному розмірі - 59,95 гривні (19,34 грн. * 3,1); у період з 01 січня 2018 року по 31.12.2018 року - у місячному розмірі 11541,30 гривень (3723 грн. * 3,1); у погодинному розмірі - 69,47 гривні (22,41 грн. * 3,1); у період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - у місячному розмірі 12936,30 гривень (4173 грн. * 3,41; у погодинному розмірі - 77,90 гривні (25,13 грн. * 3,1); у період з 01січня 2020 року по 31 серпня 2020 року - у місячному розмірі 14641,30 гривень (4723 грн. * 3,1); у погодинному розмірі - 87,76 гривні (28,31 грн. * 3,1); у період з 01вересня 2020 року по 31 грудня 2020 року - у місячному розмірі - 15500 гривні (5000 грн. * 3,1); у погодинному розмірі - 90,52 гривні (29,2 грн. * 3,1); у період з 01 січня 2021 року по 03 червня 2021 року (день звільнення) - у місячному розмірі - 18600 гривень (6000 грн. * 3,1); у погодинному розмірі - 111,94 гривні (36,11 грн. * 3,1).

Згодом позивач ОСОБА_1 змінив предмет позову та остаточно просив суд стягнути з відповідача ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» на його користь заборгованість із заробітної плати за період з 01 лютого 2017 року по 03 червня 2021 року у розмірі 131 147,96 гривень.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 31 жовтня 2022 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник адвокат Гаспарянц Д.М. посилаючись на обставини якими обґрунтовується позов, вказує на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, та зазначає про незгоду з висновками суду про відмову в задоволенні позовних вимог з підстав наведених у змісті оскаржуваного рішення, оскільки вважає таки висновки суду помилковими, і такими, що не відповідають обставинам справи, тому просить скасувати рішення суду від 31 жовтня 2022 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Зокрема, скаржник зазначає, що вказаною вище Угодою від 22 серпня 2014 року передбачено, що на трудові правовідносини між працівниками та ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» поширюється дія Колективного договору безпосередньо у редакції на момент її підписання, з гарантією збереження та виконання його положень саме у такій редакції і до моменту підписання Колективного договору відповідачем, і останній визнає, що у товаристві колективний договір не прийнятий, водночас відповідач в порушення таких умов безпідставно та незаконно зменшив розмір заробітної плати позивача внаслідок зменшення за посадою яку займав ОСОБА_1 до звільнення, коефіцієнту місячної тарифної ставки; суд протиправно послався на протокол комісії з контролю за виконанням колективного договору від 16 березня № 141; водночас скаржник також зазначає про незгоду з тим, що у спірних правовідносинах слід керуватися нормами п. 5 розділу ІІ Прикінцеві та перехідних положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06 грудня 2016 року № 1774-VІІІ, а не умовами Колективного договору ( у редакції на момент укладення Угоди та переведення працівників відповідно ) та Угоди, при цьому скаржник зазначає, що немає правових підстав для застосування у діяльності відповідача положень Колективного договору, зокрема, в частині оплати праці, що були внесені до нього після укладення Угоди, а усі подальші зміни до цього договору, а саме, після укладення Угоди стосуються лише правовідносин Порту та його працівників і не можуть застосовуватися до відповідача; поза увагою суду залишилось те, що визначені та погоджені відповідачем в Угоді для позивача та інших працівників, що переводилися з Порту до товариства відповідача умови праці на рівні, що існував на момент переведення, не можуть бути погіршені в силу закону, а умови нових прийнятих законів не мають зворотної дії у часі і не можуть обмежувати права, зокрема, на оплату праці, які були визначені до прийняття такого закону; судом не взято до уваги, що головною умовою згоди позивача на переведення було збереження рівня заробітної плати, яку він отримував у ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ»; посилаючись на п.3.3.2. Колективного договору та Додатку 1 до Колективного договору, скаржник вказує, що впродовж усього часу роботи позивача у ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС», зокрема, за період з 01 лютого 2017 року по 03 червня 2021 року товариство відповідача безпідставно та незаконно нараховувало та виплачувало ОСОБА_1 заробітну плату розмірі меншому, ніж розмір тарифної ставки ( посадового окладу) з коефіцієнтом 3,1 що свідчить про значну недоплату заробітної плати, тому заборгованість із заробітної плати у вказаній період перед позивачем складає 131 147, 96 гривень, а посилання суду на довідку про доходи позивача від 23 червня 2022 року, яку видано відповідачем є безпідставним, оскільки суд помилково виходив з невірного визначення змісту п3.3.2. Колективного договору та Додатку №1 до нього; також скаржник вказує, що у порушення частини 1 статті 21 Закону України Про оплату праці, частини 1 статті 47 КЗпП України, частини 1 статті 116 КЗпП України відповідачем не проведено розрахунку з позивачем в належному розмірі, оскільки товариством виплачено заробітну плату за вказаний вище період перебування сторін у трудових відносинах виходячи з розміру меншому, ніж розмір тарифної ставки ( посадового окладу) з коефіцієнтом 3,1, як це мало бути передбачено для ОСОБА_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника ОСОБА_1 та законність оскаржуваного останнім рішення суду, просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 31 жовтня 2022 року без змін.

Від представника скаржника адвоката - Гаспарянца Д.М. до апеляційного суду надійшло клопотання про витребування доказів, в якому просить витребувати у відповідача, зокрема, документи, якими були встановлені рівні посадових окладів та тарифних ставок за основними професіонально-кваліфікаційним групами працівників ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС», що діяли протягом усього часу роботи ОСОБА_1 у ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС»; усіх наявних документів, виданих ( прийнятих) на виконання угоди від 22 серпня 2014 року про співробітництво, що випливає з окремих положень договору оренди державного нерухомого майна, за яким відповідач є орендарем державного нерухомого майна, що знаходиться на балансі ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ», листування щодо виконання її умов; переліку працівників, які підлягають звільненню ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» за переведенням до товариства відповідача згідно з Угодою від 22 серпня 2014 року про співробітництво, що впливає з окремих положень Договору оренди державного нерухомого майна, за яким відповідач є орендарем державного нерухомого майна, що знаходиться на балансі ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ»; штатних розписів товариства відповідача, за період 2014 2018 років протягом усього часу роботи позивача у товаристві відповідача, а також довідку про заробітну плату позивача за весь час роботи у товаристві відповідача із зазначенням займаних посад, часу роботи і розмірів заробітної плати за весь час роботи із зазначенням щомісячного розміру отриманої заробітної плати, окремо вказавши розміри окладів, надбавок, доплат, премій, тарифних ставок ( годинних, місячних тощо, а також про те, що за тарифною ставкою ( окладом) з з якими саме коефіцієнтом позивачу виплачувалася заробітна плата за період роботи у відповідача з 01 жовтня 2014 року по 03 червня 2021 року. заробітної плати

Колегією суддів відмовлено в задоволенні вказаного клопотання представника скаржника, оскільки докази надіслання цього клопотання іншим учасникам справи відсутні, що є порушенням визначеного частиною 7 статті 43 ЦПК України обов`язку учасників справи у разі подання до суду документів в електронній формі надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів, а також визначеного частиною 2 статті 212 ЦПК України строку звернення до суду із відповідною заявою.

Також від представника відповідача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів цієї справи додаткових письмових пояснень, а також в якості доказів судових рішень Одеського апеляційного суду у інших справах.

Колегією суддів відмовлено в задоволенні вказаного клопотання представника відповідача з підстав порушення частини 7 статті 43 ЦПК України.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, у поданих до апеляційного суду заявах представник позивача адвокат Гаспарянц Д.М. та представник відповідача адвокат Розенбойм Ю.О. просили розглянути справу без їх участі.

Неявка в судове засідання учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду відповідає.

За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

За вимогами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Предметом позову є матеріально правова вимога позивача до відповідача щодо якої вона просить ухвалити рішення, а підставою обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно частини 1 статті 94 КЗпП України, статті 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

За статтею 97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт.

Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів), відрядних розцінок, посадових окладів працівникам, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються роботодавцем з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Роботодавець (роботодавець - фізична особа) не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що держава здійснює регулювання оплати праці працівників підприємств усіх форм власності шляхом встановлення розміру мінімальної заробітної плати та інших державних норм і гарантій, встановлення умов і розмірів оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, працівників підприємств, установ та організацій, що фінансуються чи дотуються з бюджету, а також шляхом оподаткування доходів працівників.

В межах здійснення державного регулювання оплати праці, передбаченого статтею 8 Закону України «Про оплату праці», 06 грудня 2016 року прийнято Закон № 1774-VIIІ, яким установлено особливі умови визначення посадових окладів працівників та встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень (пункт 3 Прикінцевих та Перехідних положень Закону).

Пунктом 5 Прикінцевих та Перехідних положень Закону №1774-УІІІ установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина у колективних договорах та угодах усіх рівнів.

Сторонам, які уклали колективні договори і угоди, у тримісячний строк привести їх норми у відповідність із цим Законом згідно із законодавством.

До внесення змін до колективних договорів і угод усіх рівнів щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб (Наведена редакція Закону станом на 01.01.2017року).

Аналізуючи порядок застосування Закону України №1774-УІІІ у судовій практиці, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.11.2020 року у справі №200/9195/19-а дійшла висновку, що таким приписом законодавець заборонив застосовувати розмір мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів.

З прийняттям Закону № 1774-VIII в Україні було змінено підхід щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини не лише при визначенні посадових окладів, а й щодо розрахунку всіх виплат, де раніше застосовувалася як розрахункова величина мінімальна заробітна плата.

Аналіз такого правового регулювання дає підстави зробити висновок про те, що законодавець, по-перше, заборонив застосовувати для визначення розмірів посадових окладів розмір мінімальної заробітної плати; по-друге, чітко передбачив, що для визначення посадових окладів застосовується розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установлений на 01 січня відповідного календарного року (пункти 75, 76 постанови).

Судом встановлені та матеріалами справи підтверджуються такі факти і обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 з 09 липня 2001 року працював в Іллічівському морському торговельному порту на посаді робітника 2 розряду з ремонту та обслуговування обладнання БВМ. З 10 серпня 2004 року ОСОБА_1 працював на посаді докера-механізатора 4 класу 3 терміналу (з відрядною оплатою праці), а з 29 вересня 2014 року на посаді докера-механізатора 4 класу 3 терміналу (з відрядною оплатою праці).

Відповідно до п.3.1 Колективного договору ДП «Іллічівський морський торговельний порт» (2001-2014) у порту застосовуються наступні форми оплати праці: відрядно - преміальна, почасово-преміальна, почасова, прогресивно-преміальна, відрядно-прогресивна, акордно-преміальна.

Посадові оклади та тарифні ставки працівників порту визначаються з урахуванням фінансових можливостей підприємства та мінімальних гарантій в оплаті праці, передбачених Галузевою угодою.

Відповідно до п.3.2 Колективного договору заробітна плата складається з основної, додаткової, заохочувальних та компенсаційних виплат.

Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу згідно з установленими нормами праці (норми часу, відпрацювання, обслуговування, посадові обов`язки). Вона нараховується виходячи з годинних ставок та відрядних розцінок, робітникам з відрядною оплатою праці, а працівникам з почасовою або почасово-відрядною оплатою праці виходячи з середньорічних годинних ставок за фактично відпрацьований час в годинах.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю поверх встановлених норм, за трудові успіхи, за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань та функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати залежать від результатів господарської діяльності порту та відповідного структурного підрозділу, і включає в себе передбачені Колективним договором виплат (поверх норм, встановлених законодавством), зокрема, премії по спеціальним системам, положенням та інші виплати.

Відповідно до п.3.3.1 Колективного договору Адміністрація зобов`язується вживати заходів зі збільшення вантажообігу та надходження доходів та вдосконалювати системи оплати праці та технічне нормування для досягнення виробничої праці працівників на основі застосування відрядно-преміальної системи оплати праці за нарядами з використанням укрупнених норм часу для робітників-відрядників та почасово-преміальною системою оплати праці для робітників-почасовиків.

Згідно з п.3.3.2 Колективного договору Адміністрація зобов`язується, що розмір мінімальної тарифної ставки працівника, який виконує роботу, що не передбачає кваліфікації, за повністю виконану норму праці (обсяг робіт) на підприємствах не може бути менше мінімального розміру заробітної плати, законодавчо встановленої в Україні. Рівні посадових окладів та тарифних ставок за основними професіонально-кваліфікаційними групами працівників порту визначені Додатком № 1.

Додатком № 1 до Колективного договору встановлено рівні посадових окладів та тарифних ставок за основними професійно-кваліфікаційними групами працівників порту, згідно з 4.1 яких докерам-механізаторам (відрядникам) встановлено коефіцієнт у розмірі не нижче 3,1.

Відповідно до п.3.3.4 Колективного договору Адміністрація зобов`язується проводити нарахування доплат та надбавок до тарифних ставок та посадових окладів працівників порту згідно з Додатком №2.

Додатком 2 до Колективного договору встановлено Перелік доплат та надбавок до тарифних ставок та посадових окладів працівників порту (далі - Перелік доплат на надбавок) (а.с.32-37 т.1).

Відповідно до п.17 вказаного Переліку докерам-механізаторам за переміщення мішкових вантажів вручну встановлено доплату у розмірі до 15% - при переміщенні вантажів у мішках (крім поліетиленових), до 30 % - при переміщенні вантажів в поліетиленових мішках та хімічно шкідливих вантажів в мішках.

Відповідно до п.18 Переліку доплат та надбавок докерам - механізаторам за клас кваліфікації: 1 клас - 25 % від встановленої тарифної ставки (при завантаженні (розвантаженні) інших вантажів); 2 клас - 20 % від встановленої тарифної ставки (при завантаженні (розвантаженні) інших вантажів); 3 клас - 15 % від встановленої тарифної ставки (при завантаженні (розвантаженні) інших вантажів).

Згідно з п.4 Переліку доплат та надбавок за роботу в нічний час (з 22.00 до 6.00 годин) встановлену доплату у розмірі 50 % годинної тарифної ставки (посадового окладу) за кожну годину роботи у нічний час докерам - механізаторам.

Відповідно до п.4 Переліку доплат та надбавок за роботу у вечірній час (з 18.00 до 22.00) при багатозмінному режимі праці встановлену доплату у розмірі 20 % годинної тарифної ставки (посадового окладу) за кожен час роботи у вечірній час.

Відповідно до п.29 Переліку доплат та надбавок за почасовою системою оплати праці робота у надурочний час оплачується у подвійному розмірі годинної ставки. За відрядною системою оплати праці за роботу у надурочний час виплачується доплата в розмірі 100 % тарифної ставки працівника відповідної кваліфікації, оплата праці якого здійснюється за погодинною системою - за усі відпрацьовані надурочні години. Компенсація надурочних робіт шляхом надання відгулу не допускається.

Згідно з п. 30 Переліку доплат та надбавок робота у святковий та неробочий день (частина 4 ст.73 КЗпПУ) оплачується у подвійному розмірі: відрядникам - за подвійним відрядним розцінкам;працівникам, праця яких оплачується за годинними або денними ставками, - в розмірі подвійної годинної або денної ставки; працівникам, що отримують місячний оклад - у розмірі одинарної годинної або денної ставки поверх окладу, якщо робота у святковий та неробочий день проводилась в межах місячної норми робочого часу, і в розмірі подвійної годинної або денної ставки поверх окладу, якщо робота проводилась поверх місячної норми.

Згідно з п.3.3.6 Колективного договору Адміністрація зобов`язується здійснювати преміювання працівників порту згідно з Додатком № 3.

Додатком №3 до Колективного договору прийнято Положення про виробниче преміювання працівників ДП «ІМТП» (далі - Положення) (а.с.38-42 т.1).

Пунктом 2 Положення встановлені показники преміювання працівників порту, виборних і штатних працівників профспілок за основні результати господарської діяльності і розмір премії.

Зокрема, відповідно до п.2.2 Положення докери-механізатори, робітники інших підрозділів порту, які беруть участь у технологічному процесі при обробці суден і вагонів отримують премію: у розмірі 15 % - за щозмінне виконання завдання, встановленого змінно-добовим планом за умови: дотримання технології переробки і складування вантажу; відсутності порушень техніки безпеки; виконання перевантажувальних робіт без пошкодження вантажу (пп. 2.2.1); до 20 % - наявності чистого прибутку в цілому по порту з урахуванням фінансових можливостей (пп. 2.2.2). При цьому, також у п.22 Положення визначено, що загальний розмір премії встановлюється до 35 %.

Відповідно до п.3 Положення преміювання працівників порту за основні результати господарської діяльності проводиться щомісяця за підсумками роботи порту з попередній місяць, а докерам-механізаторам з відрядною оплатою праці за виконання показника, зазначеного у п.2.2.1 - у поточному місяці в наряд-завданнях. Підставою для нарахування премії є дані бухгалтерського обліку, а для докерів-механізаторів згідно з п.2.2.1 - з відрядною оплатою праці - виконання бригадою завдання, встановленого змінно-добовим планом.

Премія нараховується всім працівникам порту, які перебувають в обліковому складі, у т.ч. сезонним і тимчасовим працівникам, виборним і штатним працівникам профспілок порту. При цьому передбачено, що виплату премії працівникам порту провадити з розрахунку за фактично відпрацьований час в даному місяці. Крім того, премія нараховується докерам-механізаторам на види оплати відрядно і почасово.

Відповідно до п.3.3.7 Колективного договору Адміністрація зобов`язується виплачувати працівникам порту винагороду за стаж роботи в порту та за підсумками роботи за рік згідно з Додатками № 4, 5.

Додатком 4 до Колективного договору затверджено Положення про виплату надбавки працівникам порту за вислугу років в ІМТП (а.с.43-44 т.1).

Згідно із цим Положенням виплата надбавки за вислугу років в порту проводиться щомісячно працівникам порту, що перебувають в обліковому складі (крім сумісників) на останнє число місяця (включаючи штатних та виборних працівників профспілки)

Надбавка за вислугу років нараховується в залежності від безперервного стажу роботи в порту (а для членів профкомів - стаж роботи в профспілці) в наступних розмірах від місячної ставки (посадового окладу): від 3-х до 5 років - 7 %; від 5 до 10 років - 9 %; від 10 до 15 років - 11 %; від 15 років та вище - 15 %.

Надбавка за вислугу років виплачується одночасно з виплатою основної зарплати.

Надбавка за вислугу років нараховується на посадовий оклад (тарифну ставку) за фактично відпрацьований час в календарному місяці, але не більше місячної норми згідно з графіком роботи.

Безперервний стаж роботи в порту обчислюється за станом на останнє число місяця, за яким проводиться нарахування надбавки. Безперервним стажем роботи для встановлення надбавки є стаж роботи в порту з моменту прийняття на роботу, незалежно від посади.

Водночас працівникам порту, прийнятим до порту з інших організацій (підприємств) морегосподарського комплексу, нараховувати надбавки за вислугу років, враховуючи їх безперервний стаж роботи в цих організаціях (підприємствах).

Згідно з п.3.3.12 Колективного договору Адміністрація зобов`язується за роботу у важких та шкідливих, особливо важких та особливо шкідливих умовах праці проводити доплату та підставі карти умов праці на робочому місці згідно з Додатком №2.

Згідно з п.2 Переліку доплат на надбавок за роботу у важких та шкідливих умовах праці встановлюється доплата у розмірі до 12 %: а) до 2 балів - 4 %; б) от 2,1 до 4 балів - 8 %; в) від 4,1 до 6 балів - 12 %.

Відповідно до п.3 Переліку доплат на надбавок за роботу в особо шкідливих умовах праці встановлюється доплата у розмірі до 24 %: а) від 6,1 до 8 балів - 16 %; б) від 8,1 до 10 балів - 20 %; в) більше 10 балів - 24 %.

Оплату праці за роботу в небезпечних умовах проводити згідно зі ст.100 КЗпП України.

Докерам-механізаторам при відрядній оплаті праці оплата за завантаження та вивантаження шкідливих для здоров`я вантажів (згідно з переліком) проводиться на підставі встановленої тарифної ставки при переробленні шкідливих для здоров`я вантажів.

Відповідно до п.3.3.13 Колективного договору Адміністрація зобов`язується проводити компенсаційну доплату працівникам з відрядною оплатою праці (шляхом зниження норм відпрацювання та збільшення норм часу), докерам-механізаторам з почасовою (погодинною) оплатою праці, тальманам та змінним заступникам начальників вантажних складів при роботі на відкритих територіях та в неопалювальних виробничих приміщеннях у холодний та теплий періоди року при середній за зміну температурі зовнішнього повітря нижче -10,0°С і вище +25,0°С.

Розміри доплат у відсотках до тарифної ставки та розмір зниження норм відпрацювання (збільшення норм часу) встановлюються Додатком 2.

При виконанні вантажно-розвантажувальних робіт у теплий період року у зачинених та невеликих приміщеннях (в трюмах суден, вагонах, контейнерах, кабінах кранів, автомобілів та ін.), а також на відкритих сонцю робочих місцях застосувати поправку +7,9°С до температури зовнішнього повітря при нарахуванні докерам-механізаторам доплати за роботу у несприятливих кліматичних умовах.

Відповідно до п.3.3.27 Колективного договору Адміністрація зобов`язується за час простою не з вини працівника, працівникам структурних підрозділів (крім докерів-механізаторів), яких відпустили додому з їх письмового дозволу, зберігається оплата в розмірі 2/3 годинної ставки без доплати за роботу в нічний та вечірній час. Оплату докерам - механізаторам, що відпущені додому у зв`язку з простоєм проводити за окремим нарядом-завданням із розрахунку годинної тарифної ставки за час простою з метео причин без доплати за роботу у нічний та вечірній час.

Між ДП «Іллічівський морський торговельний порт» (правонаступником якого є Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ»), ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС», Профспілкою робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту ( Профспілка-1), Спілкою професіоналів докерів - механізаторів Іллічівського морського торговельного порту ( Профспілка-2), Незалежною профспілкою працівників Іллічівського морського торговельного порту ( Профспілка-3) 22 серпня 2014 року укладено Угоду про співробітництво, що випливає з окремих положень Договору оренди державного нерухомого майна, за яким ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» є орендарем державного нерухомого майна, що знаходиться на балансі Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» (далі - Угода) (а.с.45-49 т.1).

Згідно з п.1 Угоди Порт та Підприємство гарантують працівникам у кількості від 187 до 200 осіб (за списком посад, що додається), які працюють на третьому терміналі Порту та інших структурних підрозділах Порту, що забезпечують діяльність третього терміналу, прийму за переведенням з Порту на роботу до Підприємства на умовах безстрокового трудового договору з урахуванням професії, фаху, посади працівника, яку він займав у Порту на момент переведення до Підприємства у зв`язку із підписанням Договору оренди державного нерухомого майна, що знаходиться на балансі Державного підприємства «Іллічівський морський торговий порт» (надалі за текстом - «Договір»). Підприємство зобов`язується подати лист-клопотання про звільнення за переведення з Порту до Підприємства працівників Порту в зазначеній кількості осіб (за списком посад, що додається) з моменту укладання, але не пізніше трьох робочих днів з дня укладання Договору. Підприємство гарантує всім працівникам Порту, які вказані у п.1 цієї Угоди, переведення на роботу з Порту до Підприємства впродовж 30 календарних днів з моменту отримання Портом листа-клопотання від Підприємства. Підприємство визнає всі положення чинного колективного договору Порту, який діяв на момент підписання цієї Угоди, та гарантує їх збереження та виконання до моменту підписання колективного договору Підприємства.

Відповідно до п.2 Угоди Підприємство гарантує всім працівникам, що будуть переведені з Порту до Підприємства на виконання Договору, забезпечення рівня оплати праці не нижчого, ніж передбачений чинним колективним договором Порту на момент підписання цієї Угоди із збереженням кожному працівнику класності, розряду, категорії, яку він мав на момент переведення, у відповідності з додатками до колдоговору: положенням про рівень посадових окладів та тарифних ставок; преміювання; доплат та надбавок; виплат за вислугу років та винагороди по результатах роботи за рік; тощо. Підприємство враховує безперервний стаж роботи в Порту для нарахування відповідних доплат працівникам Порту, які будуть переведені на роботу до Підприємства згідно з умовами Угоди. Посадові оклади та тарифні ставки працівників Підприємства впродовж дії Договору підлягають пропорційному підвищенню у разі збільшення рівня мінімальної заробітної плати, законодавчо встановленої в Україні відповідно до додатка 1 до колективного договору Порту. Підприємство застосовуватиме власну систему оплати праці, яка направлена на стимулювання результатів господарської діяльності та ефективне мотивування трудового колективну. Ця система оплати праці буде погоджена Підприємством та Профспілками, які є підписантами цієї Угоди, і відображена у колективному договорі Підприємства.

Згідно з п.3 Угоди у разі розірвання Договору і повернення Порту основних засобів виробництва, всі працівники, які були переведені із Порту до Підприємства, приймаються на роботу до Порту за погодженням з Портом та Профспілками відповідно до займаних посад, кваліфікації.

Відповідно до п.4 Угоди Підприємство має право на період реконструкції та будівництва виробничих потужностей або при зміні структури вантажопотоків проводити підвищення кваліфікації, перенавчання працівників, залучати працівників, за їх згодою, до виконання робіт, які не входять у коло їх посадових обов`язків, з оплатою згідно середнього заробітку, переводити на інші посади, за умови збереження існуючого рівня оплати праці.

Згідно з п.5 Угоди Підприємство та Профспілки гарантують всім працівникам Порту, які після підписання Договору перейдуть на роботу до Підприємства, збереження рівня соціальних гарантій та пільг, який був передбачений чинним колективним договором Порту на момент підписання цієї Угоди.

Згідно з п.11 Угоди Сторони підтверджують, що положення цієї Угоди є обов`язковими для виконання кожною із Сторін і є прийнятими на себе Сторонами юридичними зобов`язаннями, у разі невиконання яких кожна із Сторін має право застосувати всі обумовлені діючим законодавством

Відповідно до п.12 Угоди ця Угода не змінює умов Договору, при цьому Підприємство гарантує збереження та забезпечення відповідного рівня трудових та соціальних гарантій, які визначені v цій Угоді для працівників Порту, які перейдуть на роботу до Підприємства. Ця Угода є документом, який відображає та фіксує узгоджені позиції сторін та визначає взаємні юридичні зобов`язання Сторін задля досягнення вказаної у цій Угоді мети.

Згідно з п.13 Угоди ця Угода складена у 5-ти примірниках (по одному для кожної із Сторін), що мають однакову юридичну силу. Угода діє впродовж всього терміну дії Договору та продовжує діяти, якщо Підприємство переукладає Договір на тих самих, або на інших умовах господарювання, пролонгує Договір, приєднує до нього інших суб`єктів господарювання, внесе зміни та доповнення в Договір, тощо. Виконання зобов`язань за цією Угодою стосується також правонаступників Порту, Підприємства, Профспілки-1, Профспілки-2 та Профспілки-3 у разі проведення процедури їх реорганізації або ліквідації.

Відповідно до п.14 Угоди ця Угода повинна бути підписаною Сторонами до моменту підписання Договору та регулює відносини Сторін, що її уклали, на період до підписання Сторонами колективного договору Підприємства у відповідності до п.5 цієї Угоди та чинного законодавства. Угода набирає чинності з моменту підписання Договору, діє на протязі всього терміну дії Договору, та продовжує діяти при зміні умов та формату договірних зобов`язань, які викладені у п.13 цієї Угоди, але у частині, що не суперечить колективному договору Підприємства.

Згідно з п.15 Угоди Сторони не можуть розірвати цю Угоду в одноосібному порядку. Зміни та доповнення до цієї Угоди можуть бути внесені за згодою Сторін та оформлені у вигляді додатків до цієї Угоди у кількості п`яти примірників.

До ДП «Іллічівський морський торговельний порт» 24 вересня 2014 року звернулося TOB «ТРАНС-СЕРВІС» із листом-клопотанням від №184/09 про те, що у відповідності з договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, від 18 вересня 2014 року (Договором) та Угоди про співробітництво, що випливає з окремих положень Договору оренди державного нерухомого майна, від 22 серпня 2014 року (Угодою), ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» щодо надання згоди на звільнення за переведенням за п.5 ст.36 КЗпП України у термін не пізніше 15 жовтня 2014 року, у зв`язку з прийняттям на роботу до ТОВ «ТРАНС- СЕРВІС» працівників ДП «ІМТП» за їх згодою, які перелічені у додатку до цього листа (а.с.50 т.1).

Додатком до вказаного вище листа-клопотання ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» від 24 вересня 2014 року визначено Перелік робітників ДП «ІМТП» для переводу в ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС», серед яких передбачено переведення з ДП «Іллічівський морський торговельний порт» до ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» докера-механізатора позивача ОСОБА_1 (а.с.51-53 т.1).

Згідно із наказом ДП «Іллічівський морський торговельний порт» від 30 вересня 2014 року №489/0-74 ОСОБА_1 звільнений 30 вересня 2014 року з 3 терміналу (310) ДП «Іллічівський морський торговельний порт» з посади докера-механізатора 3 класу у зв`язку з переведенням до TOB «ТРАНС- СЕРВІС» згідно з п.5 ст.36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) на підставі його заяви від 29 вересня 2014 року та зазначеного листа - клопотання TOB «ТРАНС-СЕРВІС» № 184/09 (а.с.56 т.1).

Згідно з наказом ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» від 01 жовтня 2014 року №148-Л ОСОБА_1 прийнятий на роботу до ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» на посаду докера-механізатора 3 класу з 01 жовтня 2014 року (а.с.18, 169 т.1).

Наказом ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» від 26 червня 2015 року №92 «Про встановлення розмірів посадових окладів та годинних тарифних годинних ставок працівникам» (а.с.75 т.1) застосовано з 01 липня 2015 року коефіцієнт 1,15 до встановлених розмірів посадових окладів, годинних тарифних ставок та доплат працівникам (а.с.75 т.1).

Відповідно до протоколу №141 засідання Комісії з контролю за виконанням колективного договору від 16 березня 2017 року внесено зміни до пункту 3.3.2 розділу III Колективного договору «Нормування і оплата праці» та викладено вказаний пункт у новій редакції: «Розмір мінімального посадового окладу (тарифної ставки) працівника за виконану місячну (годинну) норму праці не може бути меншим прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законодавством України. Мінімальний посадовий оклад (тарифна ставка) встановлюється у штатному розписі одночасно у місячному та погодинному розмірі (середньорічна годинна тарифна ставка). Рівні посадових окладів (тарифних ставок) за основними професійно-кваліфікаційними групами працівників порту визначені Додатком 1» (а.с.171-176 т.1).

Вказаним протоколом №141 засідання Комісії з контролю за виконанням колективного договору від 16 березня 2017 року викладено Додаток №1 Колективного договору «Рівні посадових окладів і тарифних ставок за основними професійно-кваліфікаційними групами працівників порту» у наступній редакції: /примітки/: 1. 1,0 - мінімальний розмір місячної тарифної ставки (окладу) працівника у розмірі не менше прожиткового мінімуму для працездатних осіб згідно з законодавством України. 2. Для визначення розміру місячної тарифної ставки (окладу) по тій або іншій посаді, необхідно встановлений для відповідної професійно-кваліфікаційної групи коефіцієнт помножити на визначений у Колдоговорі мінімальний розмір місячної тарифної ставки (окладу) працівника.

Отже з 16 березня 2017 року (дата складання протоколу Комісії з контролю за виконанням колективного договору, та одночасно дата його погодження Портом й Уповноваженим представником об`єднаного представницького органу профспілок порту в комісії з контролю за виконанням Колективного договору), у Колективному договорі змінено базове поняття для проведення розрахунку посадового окладу працівників.

Відповідно до вказаних змін, базовим поняттям для проведення вказаного розрахунку став прожитковий мінімум для працездатних осіб замість мінімального розміру заробітної плати.

Довідкою виданою відповідачем від 23 червня 2022 року про дохід позивача ОСОБА_1 за період його роботи у товаристві відповідача, а саме - з 01 жовтня 2014 року по 03 червня 2021 року підтверджена інформація про його дохід отриманий у ТОВ ТРАНС СЕРВІС за вказаний період у розрізі місяців, із дотриманням вказаного вище коефіцієнту, встановленого Колективним договором (а.с.177-179 т.1).

ОСОБА_1 під час перебування з відповідачем у трудових відносинах перебував у відпустках (щорічних, додаткових та без збереження заробітної плати), на лікарняному, також мав місце простій без збереження заробітної плати, а також тимчасове відсторонення від роботи, що підтверджується копіями табелів обліку використання робочого часу позивача ОСОБА_1 за лютий 2017 року (перебування в основній щорічній відпустці з 01 лютого 2017 року по 13 лютого 2017 року); лютий 2020 року (перебування в основній щорічній відпустці з 01 лютого 2020 року по 14 лютого 2020 року, у додатковій щорічній відпустці з 15 лютого 2020 року по 18 лютого 2020 року, та перебування у стані тимчасовій непрацездатності з 19 лютого 2020 року по 28 лютого 2020 року); березень 2020 року (перебування у відпустці без збереження заробітної плати з 14 березня 2020 року по 16 березня 2020 року, період простою, спричиненого СОVID-2019 з 21 березня 2020 року по 31 березня 2020 року); квітень 2020 року (простій у період з 01 квітня 2020 року по 03 квітня 2020 року, відсторонення від роботи у період з 04 квітня 2020 року по 10 квітня 2020 року), серпень 2020 року (простій з 09 серпня 2020 року по 12 серпня 2020 року та з 26 серпня 2020 року по 28 серпня 2020 року та у відпустці без збереження заробітної плати 25 серпня 2020 року); лютий 2021 року (перебування в основній щорічній відпустці з 01 лютого 2021 року по 20 серпня 2021 року, у додатковій щорічній відпустці з 21 серпня 2021 року по 24 серпня 2021 року); травень 2021 року (перебування у стані простою з 01 травня 2021 року по 31 травня 2021 року) (а.с.180-186 т.1).

Оплата роботи позивача в період простою в розмірі 2/3 годинної ставки без доплати за роботу в нічний та вечірній час передбачена підпунктом 3.3.27 Колективного договору, що останнім не заперечується.

У березні 2017 року під час обчислення,нарахування та виплати позивачу заробітної плати відповідач припустився помилки шляхом заниження суми заробітної плати на 2308 гривень, в подальшому цю суму донараховано та виплачено ОСОБА_1 (з урахуванням відповідних сум податків, зборів та обов`язкових платежів) у квітні та травні 2017 року при здійсненні остаточного розрахунку за вказані місяці, про що свідчить Наказ ТОВ ТРАНС - СЕРВІС від 12 квітня 2017 року, копія якого міститься у т. 1 на а.с. 187.

Відповідно до наказу TOB «ТРАНС-СЕРВІС» від 03 червня 2021 року №104-Л/У9-148 ОСОБА_1 звільнений з ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» з посади докера-механізатора 3 класу 03 червня 2021 року.

Згідно частини 1 статті 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

За частиною 1 статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Як встановлено судом позивач ОСОБА_1 був прийнятий на роботу у ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» за переводом із ДП «Іллічівський морський торговельний порт» в жовтні 2014 року, на посаду докер-механізатор, про що свідчить наказ виданий відповідачем від 01 жовтня 2014 року №148.

Між Портом, Товариством відповідача та профспілками Порту 22 серпня 2014 року укладена Угода про співробітництво, що випливає з окремих положень Договору оренди державного нерухомого майна, за яким ТОВ «Транс-Сервіс» є орендарем державного нерухомого майна, що знаходиться на балансі Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» від 22 серпня 2014 року, укладеного між Державним підприємством «Іллічівський морський торговельний порт» (на теперішній час - Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ»), Підприємством, Профспілкою, Спілкою професіоналів докерів-механізаторів Іллічівського морського торговельного порту та Незалежної профспілки працівників Іллічівського морського торговельного порту.

Пунктом 1 Угоди передбачено, що Товариство «визнає всі положення чинного колективного договору Порту, який діяв на момент підписання цієї Угоди, та гарантує їх збереження та виконання до моменту підписання колективного договору Товариства».

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач, зокрема, зазначив, що згідно з п.3.3.2 Колективного договору Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» (2001 - 2014) «Адміністрація зобов`язується, що розмір мінімальної тарифної ставки працівника, який виконує роботу, що не передбачає кваліфікації, за повністю виконану норму праці (обсяг робіт) на підприємствах не може бути менше мінімального розміру заробітної плати, законодавчо встановленого в Україні. Рівні посадових окладів та тарифних ставок за основними професіонально-кваліфікаційними групами працівників порту визначені Додатком №1.

Додатком №1 до Колективного договору є Рівні посадових окладів та тарифних ставок за основними професійно-кваліфікаційними групами працівників Порту, згідно з п.4.1 яких докерам-механізаторам (відрядникам встановлено коефіцієнт у розмірі не нижче 3.1).

Водночас відповідно до протоколу №141 засідання Комісії з контролю за виконанням колективного договору від 16 березня 2017 року внесено зміни до пункту 3.3.2 розділу III Колективного договору «Нормування і оплата праці» на якій посилається позивач, та викладено цей пункт у новій редакції: «Розмір мінімального посадового окладу (тарифної ставки) працівника за виконану місячну (годинну) норму праці не може бути меншим прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законодавством України. Мінімальний посадовий оклад (тарифна ставка) встановлюється у штатному розписі одночасно у місячному та погодинному розмірі (середньорічна годинна тарифна ставка). Рівні посадових окладів (тарифних ставок) за основними професійно-кваліфікаційними групами працівників порту визначені Додатком 1.» (пункт 3 Порядку денного).

Окрім того, вказаним протоколом №141 засідання Комісії з контролю за виконанням колективного договору від 16 березня 2017 року викладено Додаток №1 Колективного договору «Рівні посадових окладів і тарифних ставок за основними професійно-кваліфікаційними групами працівників порту» у наступній редакції: /примітки/: 1. 1,0 - мінімальний розмір місячної тарифної ставки (окладу) працівника у розмірі не менше прожиткового мінімуму для працездатних осіб згідно з законодавством України. 2. Для визначення розміру місячної тарифної ставки (окладу) по тій або іншій посаді, необхідно встановлений для відповідної професійно-кваліфікаційної групи коефіцієнт помножити на визначений у Колдоговорі мінімальний розмір місячної тарифної ставки (окладу) працівника.

Отже судом встановлено, що з часу складання вказаного протоколу від 16 березня 2017 (дата складання протоколу Комісії з контролю за виконанням колективного договору, та одночасно дата його погодження Портом й Уповноваженим представником об`єднаного представницького органу профспілок порту в комісії з контролю за виконанням Колективного договору), у Колективному договорі змінено базове поняття для проведення розрахунку посадового окладу працівників.

Відповідно до вказаних змін, базовим поняттям для проведення вказаного розрахунку став прожитковий мінімум для працездатних осіб замість мінімального розміру заробітної плати.

Отже позивач отримував заробітну плату із дотриманням вказаного вище коефіцієнту, встановленого Колективним договором, і отримував заробітну плату у відповідності до положень п.3.3.2 Колективного договору (з урахуванням змін, внесених відповідно до Рішення Комісії з контролю за виконанням колективного договору від 16 березня 2017 року).

Судом також встановлено, що у лютому 2017 року, березні 2017 року, лютому 2020 року, березні 2020 року, квітні 2020 року, серпні 2020 року, лютому 2021 року та травні 2021 року позивачем заробітна плата отримана в розмірі, що є нижчим прожитковий мінімум доходів громадян, що не є порушенням права останнього на належну заробітну плату з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3.3.2 Колективного договору в редакції Рішення Комісії з контролю за виконанням колективного договору від 16 березня 2017 року - розмір мінімального посадового окладу (тарифної ставки) встановлюється за повністю виконану норму праці (обсяг робіт).

Разом з цим, позивач під час трудових відносин з відповідачем у вказані вище періоди перебував у відпустках, на лікарняному, у простої без збереження заробітної плати, а також мало місце тимчасове відсторонення від роботи, при цьому оплата роботи позивача, зокрема, в період простою в розмірі 2/3 годинної ставки без доплати за роботу в нічний та вечірній час передбачена підпунктом 3.3.27 Колективного договору, що ним не заперечувалось, а помилково не нарахована і не виплачена відповідачем заробітна плата у сумі 2 308 гривень під час обчислення заробітної плати у березні 2017 року останнім донарахована і виплачена позивачу у квітні та травні 2017 року під час здійснення остаточного розрахунку за ці місяці, про що свідчить наказ виданий відповідачем від 12 квітня 2017 року.

Ураховуючи встановлені судом обставини справи та положення наведених вище норм, що регулюють спірні правовідносини, висновки Верховного Суду щодо застосування цих норм, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки з набранням чинності Закону України № 1774-VIII від 06 грудня 2016 року обчислення місячної тарифної ставки позивача із застосуванням в якості розрахункової величини мінімальної заробітної плати стало недопустимим в силу імперативного припису закону, а тому незважаючи на положення пункту 2 угоди про співробітництво та пункту 3.2.2 колективного договору, відповідач правомірно здійснював обчислення заробітної плати ОСОБА_1 з використанням базового показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом у відповідний період.

Отже судом не встановлено порушення прав позивача ОСОБА_1 на оплату праці.

За таких обставин колегія суддів вважає вірними висновки суду про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 , з вказаних вище підстав.

Доказів які б спростували правильні висновки суду скаржником не надано.

Порушень судом норм процесуального права колегією суддів не встановлено.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що жодні зміни до колективного договору щодо умов оплати праці ОСОБА_1 не мають правового значення, оскільки оплата праці відповідачем мала здійснюватися відповідно до колективного договору в редакції, яка існувала на час його переведення на роботу до товариства відповідача, колегія суддів вважає необгрунтованими з тих підстав, що з 01 січня 2017 року застосування розміру мінімальної заробітної плати для визначення посадових окладів заборонено законом, в тому числі і в тому випадку, якщо це було передбачено колективними договорами.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що починаючи від дня прийняття позивача на роботу до ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» тобто з 01 жовтня 2014 року та по день його звільнення 03 червня 2021 року він не отримував заробітну плату у належному розмірі, а саме виходячи з розміру тарифної ставки з коефіцієнтом 3,1 при цьому скаржник посилається на наказ ТОВ «ТРАНС-СЕРВІС» від 26 червня 2015 року №92 «Про встановлення розмірів посадових окладів та годинних тарифних ставок працівникам», яким вирішено застосовувати з 01 липня 2015 року коефіцієнт 1,15 до встановлених розмірів посадових окладів, годинних тарифних ставок та доплат працівникам, колегія суддів не приймає, оскільки обчислення розміру місячної тарифної ставки позивача здійснювалося шляхом множення розрахункової величини (мінімального розміру заробітної плати до грудня 2016 року, а з січня 2017 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб) на коефіцієнт 3,1, що свідчить про дотримання відповідачем вимог п.3.3.2 Колективного договору.

Інші доводи апеляційної скарги за змістом є обгрунтуванням позовних вимог, і зводяться до суб`єктивного тлумачення норм права, та незгоди з висновками суду стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду, також фактично зводяться до переоцінки доказів наданої судом першої інстанції без посилання на обставини, які не були враховані під час вирішення цієї справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, й міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (SeryavinandOthers v. Ukraine) від 10.02.2010 року, заява №4909/04).

Отже доводи апеляційної скарги позивача не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів наведених у скарзі.

У відповідності ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 31 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Дата складення повної постанови - 14 квітня 2023 року.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: В.В. Кострицький

М.В. Назарова