ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-1570/2009 Номер провадження 22-ц/814/155/23Головуючий у 1-й інстанції Герасименко В.М. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючої судді судді-доповідача Чумак О.В.,

суддів Бутенко С.Б., Прядкіна О.В.

за участю секретаря Боштенка В.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 02 грудня 2009 року, ухвалене суддею Герасименко В.М., по справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,

встановила:

17 серпня 2009 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» звернулося до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 11.06.2008 р. між банком та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 575 к-ф про надання ОСОБА_2 кредиту в сумі 36000 доларів США на задоволення споживчих потреб на строк з 11 червня 2008 року по 08 червня 2018 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,8% річних.

Банк надав кредитні кошти відповідачу ОСОБА_2 . Відповідач взяв на себе зобов`язання повернути суму кредиту у порядку і строки відповідно до умов договору, проте з 11.07.2008 р. не своєчасно погашав кредит, а з 12.01.2009 р. зобов`язання щодо сплати основної суми боргу взагалі ним не здійснюються.

В рахунок забезпечення виконання зобов`язань за укладеним кредитним договором 11.06.2008 р. між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № 575к-ф, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Москівцем В.А.

Предметом іпотеки є земельна ділянка площею 0,25 га що знаходиться за адресою: с. Затурине Полтавського району Полтавської області, яка належить іпотекодавцю на праві особистої приватної власності на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЯЖ № 359525, зареєстрованого відділом земельних ресурсів у Полтавському районі 13.05.2008 № 31, кадастровий номер :08:001:0087, цільове призначення земельної ділянки: землі житлової та господарської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд);

земельна ділянка площею 0,25 га що знаходиться за адресою: с. Затурине Полтавського району Полтавської області, яка належить іпотекодавцю на праві особистої приватної власності на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЯЖ № 359526, зареєстрованого відділом земельних ресурсів у Полтавському районі 13.05.2008 № 32, кадастровий номер :08:001:0090, цільове призначення земельної ділянки: землі житлової та господарської забудови (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд).

Станом на 11.08.2009 р. сума простроченої заборгованості за кредитом становить 2100 доларів США.

Із загальної суми нарахованих процентів за користування кредитом - 5073 доларів США, сплачено 2411,81 доларів США.

Станом на 11.08.2009 р. сума несплачених процентів за користування кредитом становить 2662,04 доларів США.

Загальна сума пені становить 573,08 доларів США, з них за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності 292,80 доларів США, за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом 280,28 доларів США.

Загальна сума непогашеної простроченої заборгованості за кредитним договором, яка підлягає достроковому стягненню з позичальника ОСОБА_2 становить 37735,12 доларів США (станом на 11.08.2008 р. за офіційним курсом НБУ за 100 доларів США = 771-0000 гривень), що еквівалентно 290937,78 грн.

Оскільки ОСОБА_2 не виконує зобов`язання за вказаним кредитним договором, позивач з урахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог просить стягнути на його користь солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість у сумі 37735,12 доларів США, з них: заборгованість по кредиту 34500,00 доларів США, в тому числі прострочена 2100,00 доларів США); заборгованість по процентам 2662,04 доларів США (в тому числі прострочені 94,89 доларів США); заборгованість по пені 573,08 доларів США (в тому числі за несвоєчасне погашення кредиту 292,80 доларів США, за несвоєчасну сплату процентів 280,28 доларів США).

Також просить звернути стягнення на заставлене майно, яке є предметом іпотеки, за рахунок вартості яких погасити зобов`язання по кредитному договору № 575 к-ф від 11.06.2008 р.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 02 грудня 2009 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №575 к-ф від 11.06.2008 року:

заборгованість по кредиту в сумі 34500,00 доларів США,

заборгованість по відсотках 2662,04 доларів США ,

пеню за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності в сумі 292,80 доларів США,

заборгованість по пені за несвоєчасну сплату відсотків в сумі 280,28 доларів США, а всього 37735,12 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 290937,78 грн.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: с. Затурине Полтавського району Полтавської області, та належить ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЯЖ № 359525, зареєстрованого відділом земельних ресурсів у Полтавському районі 13.05.2008 № 31, кадастровий номер :08:001:0087;

земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: с. Затурине Полтавського району Полтавської області, та належить ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЯЖ № 359526, зареєстрованого відділом земельних ресурсів у Полтавському районі 13.05.2008 № 32, кадастровий номер :08:001:0090.

Вирішено питання про судові витрати.

З цим рішенням не погодилась відповідачка ОСОБА_1 та подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог банку.В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що справа розглядалася у її відсутність. Судові повістки, позовну заяву, заяву про уточнення позовних вимог та рішення суду вона не отримувала. Матеріали справи не містять доказу надсилання їй копій позовної заяви, з додатками та заяви про уточнення позовних вимог, а також копії судового рішення. Суд першої інстанції не переконався, що саме ОСОБА_1 отримувала повістки на судові засідання.

Також вказує, що після отримання у квітні 2022 постанови Полтавського апеляційного суду від 23.02.2022 по справі № 2-1701/09, при цьому вона не була присутня при розгляді апеляційної скарги, зрозуміла, що існує ще одне рішення про стягнення з неї заборгованості за кредитом. Про рішення у цій справі № 2-1570/2009 їй стало відомо від адвоката Дігтярь Л.А., яка ознайомилася зі справою 19.04.2022 р. та надала їй роздруковані матеріали, з якими вона ознайомилась 23.04.2022 р. Зазначає, що не отримувала від позивача вимогу від 24.12.2008 р. про сплату кредиту, на повідомленні про її отримання підпис належить не їй. До позову не додано додатку до кредитного договору, який є невід`ємною частиною кредитного договору. Надані позивачем документи не доводять розмір кредитної заборгованості. В ході розгляду справи представник відповідача ОСОБА_2 зробив заяву про визнання позовних вимог. Проте суд першої інстанції не перевірив повноваження представника відповідача, від якого у справі наявний лише ордер адвоката №3384 від 10.09.2009 (а.с.29).

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_3 , перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив, що 11.06.2008 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №575 к-ф, відповідно до умов якого Банк надав відповідачеві грошові кошти у сумі 36000 доларів США строком до 08.06.2018 року зі сплатою відсотків за користування кредитом 13,8 % річних (а.с. 11-14).

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 575 к-ф між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 11.06.2008 року було укладено договори поруки та іпотеки (а.с. 15-19).

За умовами договору іпотеки Банку передано в іпотеку нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,25 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою Полтавська область, Полтавський район, с. Затурине, та належить ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯЖ № 359525, зареєстрованого відділом земельних ресурсів у Полтавському районі 13.05.2008 року за № 31, кадастровий номер :08:001:0087, та земельну ділянку площею 0,25 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд, яка розташована за адресою Полтавська область, Полтавський район, с. Затурине, та належить ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯЖ № 359526, зареєстрованого відділом земельних ресурсів у Полтавському районі 13.05.2008 року за N° 32, кадастровий номер :08:001:0090.

Відповідно до п.2.2 Договору іпотеки сторони визначили, що вартість предмету іпотеки складає 292000,00 грн. Факт отримання ОСОБА_2 кредитних коштів у сумі 36000,00 доларів США підтверджується квитанцією (а.с. 21). Починаючи з 11.07.2008 року, ОСОБА_2 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості складається з заборгованості по кредиту в сумі 34500,00 доларів США, заборгованості по відсотках в сумі 2662,04 долари США, пені за несвоєчасне погашення кредиту межах строку позовної давності в сумі 292,80 доларів США, заборгованості по пені за несвоєчасну сплату відсотків в сумі 280,28 доларів США, а всього 37735,12 доларів США, що згідно курсу НБу становить 290937,78 грн. (а.с. 20).

24.12.2008 р. позивач звертався до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 з вимогою про виконання зобов`язань за кредитним договором, яка згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримана ОСОБА_1 09.01.2009 р. (а.с. 22), проте залишена відповідачами без задоволення.

Зобов`язання станом на час розгляду справи в суді відповідачами не виконано.

Задовольняючи позов, місцевий суд виходив з того, що відповідачі не виконували взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку із чим за ними утворилась заборгованість у сумі 37735,12 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 290937,78 грн., яка підлягає стягненню з відповідачів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно ст. 509 ч.1 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.І ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк : (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.І ст. 543 ЦК України, при солідарному обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

За приписами ч.І, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником забезпеченого порукою зобов`язання, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За змістом ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.З ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно п.1 ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

За змістом ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.І ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. З ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У п. 3.1.6, п.6.1 Договору іпотеки сторони передбачили, що звернення стягнення на предмет можливе у випадку одноразової прострочки сплати процентів за користування кредитними коштами або у разі порушення Іпотекодержавцем обов`язків за ним та/або кредитним договором, що відповідає вимогам ст. 589 ЦК України.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи й підлягають установленню при ухваленні судового рішення (чч.1, 2 ст.77 ЦПК України ).

Згідно зі ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи те, що відповідачі не виконують зобов`язання за кредитним договором № 575 к-ф від 11.06.2008 року суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 солідарно заборгованості за кредитним договором № 575 к-ф від 11.06.2008 року в сумі 37735,12 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 290937,78 грн. та звернув стягнення на майно, яке є предметом договору іпотеки, укладеного між позивачем та ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги відповідачки ОСОБА_1 зводяться до незгоди з рішенням місцевого суду та його правильних висновків не спростовують.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не отримувала судові повістки, позовну заяву, заяву про уточнення позовних вимог спростовуються наявними у справі доказами, зокрема супровідним листом, рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 27, 42, 53). При цьому відповідачка, заперечуючи отримання вказаних документів, не надала жодних належних і допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень. Факт отримання ОСОБА_1 вимогу банку від 24.12.2008 р. про сплату кредиту підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 22 на звороті).

Твердження відповідачки про те, що на вказаному повідомленні зазначено не її підпис, жодними належними і допустимими доказами не підтверджені.

Згідно ч.1 ст. 40 ЦПК України в редакції, чинній на час постановлення оскаржуваного рішення, представником у суді може бути адвокат або інша особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність і належно посвідчені повноваження на здійснення представництва в суді, за винятком осіб, визначених у статті 41 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 ЦПК України повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватись ордером, який виданий відповідним адвокатським об`єднанням, або договором.

В ході розгляду справи представник ОСОБА_2 адвокат Строгов Ю.Д., який представляв інтереси відповідача на підставі ордеру №3384 від 10.09.2009 (а.с.29), зробив заяву про визнання позовних вимог (а.с. 56). Застережень щодо об`єму повноважень на ордері не зазначено.

Отже, посилання відповідачки на те, що суд першої інстанції не перевірив повноваження представника відповідача, є неспроможними.

Крім цього факт отримання кредитних коштів від банку та розмір кредитної заборгованості відповідачем ОСОБА_2 та його представником не оспорювалися. Рішення місцевого суду в апеляційному порядку відповідач ОСОБА_2 та уповноважені ним особи не оскаржували.

Оскаржуване рішення відповідає нормам матеріального і процесуального права. Підстав для його скасування з наведених в апеляційній скарзі мотивів колегією суддів не встановлено.

Отже апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 02 грудня 2009 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 18.05.2023.

Головуючий суддя О.В. Чумак

Судді С.Б.Бутенко

О.В.Прядкіна