Справа №: 343/1183/23
Провадження №: 2-з/0343/2/23
У Х В А Л А

про забезпечення позову

22 травня 2023 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Монташевич С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И Л А :

на розгляд Долинського районного суду Івано-Франківської області через систему "Електронний суд" 22 травня 2023 року від представника заявниці ОСОБА_1 - адвоката Гуревича М.Г. поступила заява про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій останній просить зупинити стягнення за виконавчим написом нотаріуса від 16.09.2021, зареєстрованим в реєстрі за № 28236 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 92281,62 грн, а також зупинити стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження в сумі 500,00 грн і основної винагороди приватного виконавця в сумі 9228,16 грн в межах виконавчого провадження № 67051808, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатівим О.Л.; заборонити проводити будь-які утримання грошових коштів з рахунків, відкритих у банківських установах на ім`я ОСОБА_1 , грошових коштів із заробітної плати та інших доходів ОСОБА_1 , а також заборонити вчиняти будь-які виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 67051808 до пред`явлення позовної заяви ОСОБА_1 про визнання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, на час розгляду справи за відповідним позовом і до набрання законної сили остаточним судовим рішенням у справі за відповідним позовом.

Дану заяву мотивує тим, що приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатівим О.Л. було відкрито виконавче провадження з примусового стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «МІКРОКРЕДИТ» грошових сум відповідно до виконавчого напису нотаріуса, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., від 16.09.2021 № 28236 в розмірі 92281,62 грн, а також стягнення із заявниці витрат виконавчого провадження у розмірі 500,00 грн і основної винагороди приватного виконавця у розмірі 9228,16 грн.

Згідно із постановою про відкриття виконавчого провадження від 06.10.2021, предметом спірного виконавчого напису є заборгованість перед ТОВ «МІКРОКРЕДИТ» в розмірі 91931,62 грн. Заявниця не визнає наявність будь-якої своєї заборгованості перед ТОВ «МІКРОКРЕДИТ», у зв`язку з чим вказана заборгованість не є безспірною, а тому за такими вимогами виконавчий напис не міг бути вчинений. У зв`язку з цим заявниця має намір оскаржити вказаний виконавчий напис шляхом подання до суду позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Отже, здійснення виконавчих дій зі стягнення зазначених вище сум до моменту вирішення спору щодо правомірності вчинення виконавчого напису знівелює суть відповідного судового розгляду та в майбутньому унеможливить виконання рішення у разі задоволення відповідного позову.

У зв`язку з викладеним та враховуючи вищенаведені фактичні обставини, існує необхідність застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса та зупинення стягнення витрат виконавчого провадження і основної винагороди приватного виконавця та заборони проводити будь-які утримання грошових коштів з рахунків, відкритих у банківських установах на ім`я заявниці, заборони утримання грошових коштів із заробітної плати та інших її доходів, а також вчиняти будь-які виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 67051808, оскільки саме таким чином буде унеможливлено примусову сплату заявницею грошових сум, які є предметом спірного виконавчого напису нотаріуса, та витрат на проведення виконавчих дій і основної винагороди приватного виконавця, що стягується у зв`язку із здійсненням виконавчого провадження з примусового виконання спірного виконавчого напису та можливість стягнення якої прямо залежить від можливості здійснення виконавчих дій, про зупинення яких ставиться питання.

Обраний заявницею спосіб забезпечення позову є співмірним із предметом майбутнього позову (визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню). Такий спосіб забезпечення позову не спричинить для заінтересованих осіб жодних збитків та не створить жодних ризиків для настання збитків, оскільки в разі наступної відмови в позові виконавче провадження зі стягнення спірних сум буде відновлено.

Необхідність у зустрічному забезпеченні в даному випадку відсутня та з матеріалів справи не вбачається, у зв`язку з чим заявниця пропонує зустрічне забезпечення не застосовувати.

Суд, вивчивши доводи заяви, дійшов до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, в тому числі, забороною вчиняти певні дії, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

На обгрунтування заяви про забезпечення позову заявницею долучено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67051808 від 06.10.2021. Виконавче провадження відкрите з метою виконання виконавчого напису №28236, виданого 16.09.2021, та стягнення заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «МІКРОКРЕДИТ» в розмірі 91931,62 грн, яка виникла за кредитним договором №9543 від 28.08.2017, укладеного між ними, копія якого також долучена до заяви.

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» (ст. 3 Закону), рішення, оформлене уповноваженою особою нотаріусом у виді виконавчого напису є таким, що підлягає примусовому виконанню, а сам виконавчий напис, відповідно, є виконавчим документом.

Виходячи зі специфіки вказаних вище видів забезпечення позову, підставою для їх застосування є бажання боржниці оскаржити виконавчий документ.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом, як вид забезпечення позову.

З матеріалів, долучених до заяви про забезпечення позову, вбачається, що предметом спору, за вирішенням якого планує заявниця звернутися до суду, є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки вважає, що такий напис вчинено з порушенням норм чинного законодавства та існує спір щодо заборгованості.

У зв`язку з цим, звертаючись з відповідною заявою про забезпечення позову, представник заявниці в інтересах своєї довірительки просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 28236, який перебуває на виконанні у приватного виконавця, а також заборонити вчиняти будь-які виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 67051808.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу. Тобто метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову є існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача (майбутнього позивача) у справі у разі невжиття заходів спрямованих на їх забезпечення. Також заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами майбутнього позову. Відповідно особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення, при цьому існування загрози порушення прав потенційного позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 колегія суддів дійшла висновку, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що незупинення звернення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса у виконавчому провадженні та відсутність заборони вчиняти будь-які дії в межах виконачого провадженні може призвести до незаконного стягнення із заявниці, яка є потенційною позивачкою, належних їй сум заробітної плати та інших коштів (доходів) при примусовому виконанні оскаржуваного виконавчого напису.

Існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивачки (у разі подання нею позову та його задоволення), за захистом яких вона бажає звернутися до суду

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року в справі № 285/2445/18 (провадження № 61-45537св18) у подібних правовідносинах.

Крім того, у разі, якщо до закінчення розгляду цієї справи судом приватним виконавцем буде примусово стягнуто з доходів заявниці заборгованість, то в останньої є обґрунтовані побоювання про неможливість ефективно захистити свої права у межах судового провадження, що також може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення її порушених чи оспорюваних прав або інтересів при зверненні до суду.

Отже, враховуючи обґрунтованість вимог представника заявниці в частині існування ризиків утруднення виконання рішення суду при примусовому виконанні виконавчого напису нотаріуса, беручи до уваги, що забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса та заборони вчиняти будь-які дії у виконавчому провадженні прямо передбачено чинним законодавством та є співвмірним із позовними вимогами, які має намір заявити ОСОБА_1 , а також приймаючи до уваги, що приватним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса, в рамках якого вчиняються виконавчі дії, суд вважає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб матиме місце можливість виконання виконавчого напису нотаріуса, який може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню у судовому порядку, що може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявниці, за захистом яких вона хоче звернутися до суду, тому прийшов до висновку, що доцільно задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення та вчинення будь-яких дій на підставі виконавчого напису нотаріуса, який має намір ОСОБА_1 оскаржити в судовому порядку.

Вжиття вказаних способів забезпечення позову є співмірним із майбудніми позовними вимогами, ураховуючи те, що заходи забезпечення позову є тимчасовими, зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

При цьому суд звертає увагу ОСОБА_1 на те, що, відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України, подаючи заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, вона повинна пред`явити позов протягом десяти днів.

На підставі викладеного ст. 149, 150 ЦПК України, та керуючись ст. 260, 261 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

заяву представника заявниці ОСОБА_1 - адвоката Гуревича Максима Геннадійовича про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити.

Зупинити стягнення за виконавчим написом нотаріуса від 16.09.2021, зареєстрованим в реєстрі за № 28236 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 92281,62 грн, а також зупинити стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження в сумі 500,00 грн і основної винагороди приватного виконавця в сумі 9228,16 грн в межах виконавчого провадження № 67051808, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Ігнатівим Олексою Любомировичем; заборонити проводити будь-які утримання грошових коштів з рахунків, відкритих у банківських установах на ім`я ОСОБА_1 , грошових коштів із заробітної плати та інших доходів ОСОБА_1 , а також заборонити вчиняти будь-які виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 67051808 до пред`явлення позовної заяви ОСОБА_1 про визнання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, на час розгляду справи за відповідним позовом і до набрання законної сили остаточним судовим рішенням у справі за відповідним позовом.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвалу суду про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Копію ухвали направити приватному виконавцю Івано-Франківської області Ігнатіву Олексі Любомировичу для виконання, заявниці та іншій особі - для відома.

Заявниця: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Інша особа: ТОВ "МІКРОКРЕДИТ", місцезнаходження: м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 24, корп. 2, офіс 412, .

Суддя: Монташевич С.М.