Ухвала

15 травня 2023 року

м. Київ

справа № 938/582/21

провадження № 61-4380ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2022 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Верховинська селищна ради Верховинського району Івано-Франківської області, про встановлення земельного сервітуту,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення земельного сервітуту.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, яка розташована в смт Верховина Івано-Франківської області та є суміжною із земельною ділянкою відповідача ОСОБА_3 .

У зв`язку із тим, що у ОСОБА_1 немає можливості проїхати до своєї земельної ділянки, вона неодноразово зверталась до Верховинської селищної ради із заявами щодо вирішення питання під`їзної дороги. У відповідь отримала інформацію, що всі сусідні земельні ділянки, з якими межує належна їй земельна ділянка, перебувають у приватній власності певних громадян, а прохід, яким вона користувалась декілька років, знаходиться у приватній власності ОСОБА_3 , однак у відомостях з державного земельного кадастру про земельну ділянку, яка належить ОСОБА_3 , відсутні обмеження щодо права проходу чи проїзду до її земельної ділянки, тому їй рекомендовано встановити договір сервітуту, у разі недосягнення домовленості вирішити це питання в судовому порядку.

Позивачка зверталася до відповідача з вимогою про встановлення постійного безоплатного земельного сервітуту площею 0,0212 га, однак відповідь не отримала.

З урахуванням уточнених позовних вимог, позивачка просила встановити безоплатний, безстроковий, безособовий земельний сервітут, площею 0,0212 га (координати поворотних точок меж частини земельної ділянки, на яку поширюється сервітут: 1) Х-5327919.97, Y-1400491.67; 2) Х-5327916.95, Y-1400491.31; 3) Х-5327916.38, Y-1400419.27; 4) Х-5327916.38, Y-1400418.22) на земельній ділянці, кадастровий номер :02:003:0223, що знаходиться в смт Верховина Івано-Франківської області та належить на праві власності ОСОБА_3 для проходу та проїзду транспортними засобами до власної земельної ділянки, кадастровий номер :02:003:0443, що знаходиться в смт Верховина Івано-Франківської області.

Рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2022 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що надані позивачкою письмові доказі не містять жодних відомостей про те, що земельний сервітут повинен проходити саме через земельну ділянку, яка перебуває у власності ОСОБА_3 , а не через інші землі, і що такий порядок проходу склався протягом тривалого часу. Не доведені також істотні обставини, в яких межах та розмірах слід встановити такий сервітут. Крім того, схема можливого розташування проходу, який має бути забезпечений договором безоплатного сервітуту, не містить ніякого обґрунтування, чому саме такий варіант пропонує позивач для обладнання їй проїзду через земельну ділянку відповідача. Не наведено жодних мотивованих аргументів, чому такий варіант є єдиним можливим та найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої встановлюється сервітут, чи є він технічно можливим. Не надано результатів обстеження земельної ділянки відповідача. Зі схеми неможливо встановити обставини, з якою метою позивач просить встановити саме таких варіант земельного сервітуту - не відображена земельна ділянка позивача, суміжні ділянки, будівлі, існуючі фактичні проходи, або інше.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2022 року залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку, що такі не свідчать про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, відтак відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 20 березня 2023 року подано через систему «Електронний суд» касаційну скаргу на рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2022 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року у вищезазначеній справі. У касаційній скарзі викладає клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 05 квітня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк на усунення недоліків, зокрема: докази на підтвердження дати отримання оскаржуваної постанови, докази сплати судового збору та докази направлення копії касаційної скарги іншим сторонам.

У строк, визначений в ухвалі, представник заявника надав матеріали на усунення недоліків, зокрема: докази на підтвердження дати отримання оскаржуваної постанови, квитанція про сплату судового збору від 24 квітня 2023 року у розмірі 1 453,00 грн та квитанція про надсилання копії касаційної скарги іншій стороні.

Відповідно до частини першої, другої та третьої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2022 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року, разом із поданими на виконання ухвали суду доказами, Суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені представником заявника доводи у сукупності з поданими доказами є поважними підставами пропуску строку.

Представник заявника як на підставу касаційного оскарження посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права, зокрема без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/4106/14-ц, від 14 серпня 2019 року у справі № 653/2704/16-ц, від 09 жовтня 2019 року у справі № 1512/3008/2012, від 19 червня 2019 року у справі № 925/603/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Зазначає, що долученими до матеріалів справи документами доведено неможливість використання позивачкою належної їй земельної ділянки без обтяження сервітутом земельної ділянки відповідача, водночас, доведено неможливість задовольнити потреби позивачки іншим способом, запропонований нею сервітут є найменш обтяжливим, оскільки відповідає історичному проходу, який існував, відтак суди дійшли помилкового висновку про відмову у задоволенні позову, з порушенням норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи(пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Враховуючи, що заявник усунув недоліки касаційної скарги, судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, та витребування матеріалів указаної вище справи.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2022 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Верховинська селищна ради Верховинського району Івано-Франківської області про встановлення земельного сервітуту, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2022 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 07 лютого 2023 року.

Витребувати з Верховинського районного суду Івано-Франківської області матеріали вищезазначеної цивільної справи № 938/582/21.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак