РІШЕННЯ

іменем України

23 листопада 2023 рокуСправа №451/1355/23
Провадження № 2/451/376/23

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Патинок О.П.

при секретарі Ференс І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Радехів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арметіда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами про надання позики на умовах фінансового кредиту,-

встановив:

25.09.2023 представник позивача ТзОВ «Артеміда-Ф» - Дзундза О.В. звернулася до Радехівського районного суду Львівської області із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23.05.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання позики на умовах фінансового кредиту № 1. Договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті: www.forzacredit.com.ua, підписана електронним цифровим підписом ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та акцептована ОСОБА_1 , 23.05.2020 шляхом підписання електронним підписом відповідача заяви-формуляра про акцептування оферти №1 від 23.05.2020 про прийняття пропозиції ТОВ «Фінансова компанія «Форза» укласти договір про надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту на визначених умовах. На умовах договору позики, в тому числі фінансового кредиту, кредитодавець надав відповідачу грошові кошти (кредит) у гривні у розмірі 5329,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 06.06.2020, процентна ставка в день за користування коштами кредиту становить 1,85%, процентна ставка в день, у разі користування кредитом поза межами строку дії договору 2,5%. Також, 27.05.2020 між ТОВ «КФ.ЮА» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання позики на умовах фінансового кредиту №69. Договір укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті: https://kf.ua, підписана електронним цифровим підписом ТОВ «КФ.ЮА» та акцептована ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом підписання електронним підписом відповідача заяви-формуляра про акцептування оферти № 69 від 27.05.2020 про прийняття пропозиції ТОВ «КФ.ЮА» укласти договір про надання позики на умовах фінансового кредиту на визначених умовах. На умовах договору позики кредитодавець надав відповідачу грошові кошти (кредит) у гривні у розмірі 4929,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 25.06.2020, процентна ставка в день (базова процентна ставка) за користування коштами кредиту становить 1,80%, процентна ставка в день, у разі користування кредитом поза межами строку дії договору 2,5%. Кредитодавець 1 та 2 свої зобов`язання за договорами позики виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами договорів позики. Відповідач не виконав свої зобов`язання, не здійснив жодного платежу передбачених умовами договорів позики 1 та 2, як повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. 26.02.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» укладено договір факторингу №20210226-Ф/2, за яким позивач набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги щодо осіб, які були боржниками ТОВ «Фінансова компанія «Форза», в тому числі договорів позики, укладених з відповідачем ОСОБА_1 . 26.02.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-ф», було укладено договір факторингу №20210226-К/2, згідно якого позивач набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Фінансова компанія «Форза», включно і до ОСОБА_1 . Загальна сума заборгованості становить 32 199,99 грн, яка в розрізі договорів 1 та 2 складається: за договором позики №1 15 942,99 грн., за договором позики №69 16257,00 грн. Просить суд, стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту № 1 від 23.05.2020 (договір позики 1) в розмірі 15 942,99 грн. та заборгованість за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №69 від 27.05.2020 (договір позики 2) в розмірі 16 257, грн., які разом складають 32 199,99 грн. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-ф». Також просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-ф» судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору в сумі 2 684 грн. 00 коп. та витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 10 000 гривень 00 коп..

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2023 вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П.

Ухвалою судді від 26.09.2023 матеріали позовної заяви залишено без руху.

На виконання ухвали суду представником позивача 03.10.2023 подано додаткові документи.

04.10.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру надійшла відповідь №256388 від 04.10.2023 щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.

Ухвалою судді від 04.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження.

Ухвалою суду від 26.10.2023 розгляд справи відкладено у зв`язку із неявкою сторін.

Ухвалою суду від 07.11.2023 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення йому адвоката для надання безоплатної вторинної правової допомоги відмовлено.

23.11.2023 сторони в судове засідання не з`явились.

23.11.2023 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника (а.с.160).

Відповідач ОСОБА_1 - 23.11.2023 подав заяву про розгляд справи без його участі; позовні вимоги визнає часково, просить суд не стягувати суму прострочених відсотків, оскільки позивач надсилав вимогу про оплату заборгованості за договорами, тому така стягненню не підлягає. Окрім того, просив зменшити витрати на правничу допомогу, оскільки така є значно завищена і не відповідає критерію розумності (а.с.161).

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. ст. 13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст. ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що 23.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форза» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання позики на умовах фінансового кредиту № 1, згідно якого позичальник зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кінцевий термін погашення не пізніше 06.06.2020, процентна ставка в день за користування коштами кредиту становить 1,85%, процентна ставка в день у разі користування кредитом поза межами строку дії договору становить 2,50% (а.с.11;71).

Відповідно до заяви-формуляра про акцептування оферти до договору про надання позики на умовах фінансового кредиту № 1 від 23.05.2020 ОСОБА_1 погодився та прийняв пропозицію Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форза» укласти договір про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (а.с.12;72).

З додатку до договору про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 1 від 23.05.2020, вбачається, що сума основного боргу становить 5329,00 грн., сума процентів - 1478,85 грн., дата погашення кредиту 06.06.2020 (а.с.13;74).

Із паспорта споживчого кредиту вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форза» надається кредит строком на 15-30 днів, процентна ставка становить 677,10% річних (а.с.14;73).

27.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю « КФ.ЮА» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання позики на умовах фінансового кредиту №69, згідно якого позичальник зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кінцевий термін погашення не пізніше 25.06.2020, процентна ставка в день за користування коштами кредиту становить 1,80%, процентна ставка в день у разі користування кредитом поза межами строку дії договору становить 2,50% (а.с.15;75).

Із заяви-формуляра про акцептування оферти до договору про надання позики на умовах фінансового кредиту №69 від 27.05.2020, вбачається, що ОСОБА_1 погодився та прийняв пропозицію Товариства з обмеженою відповідальністю « КФ.ЮА» укласти договір про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (а.с.16;76).

Згідно додатку до договору про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №69 від 27.05.2020, сума основного боргу становить 4929,00 грн., сума процентів - 2661,60 грн., дата погашення кредиту 25.06.2020 (а.с.17;77).

Із паспорта споживчого кредиту вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю « КФ.ЮА» надається кредит строком на 30 днів, процентна ставка становить 658,80% річних (а.с.18;78).

Відповідно до договору факторингу №20200430-К від 30.04.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та ТОВ «К.Ф.ЮА», укладено договір факторингу №20210430-К (а.с.20-25;80-85).

26.02.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» укладено договір факторингу №20210226-Ф/2, за яким позивач набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги щодо осіб, які були боржниками ТОВ «Фінансова компанія «Форза», в тому числі договорів позики, укладених з відповідачем ОСОБА_1 (а.с.26-29;36;86-89;96).

26.02.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-ф», було укладено договір факторингу №20210226-К/2, згідно якого позивач набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Фінансова компанія «Форза», включно і до ОСОБА_1 (а.с.30-35;37;90-93;97).

Як вбачається із виписки ТОВ «Фінансова компанія Артеміда-Ф», станом на 20.09.2023 за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №1 від 23.05.2020 у ОСОБА_1 рахується заборгованість в сумі 15942,99 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 5329,00 грн.; заборгованість за відсотками - 1478,85 грн.; заборгованість по прострочених відсотках за користування 7993,50 грн.; інфляційне збільшення (період нарахування 24.05.2020-23.02.2022) 1141,64 грн. (а.с.38;98).

Відповідно до виписки ТОВ «Фінансова компанія Артеміда-Ф», станом на 20.09.2023 за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №69 від 27.05.2020 у ОСОБА_1 рахується заборгованість в сумі 16257,00 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 4929,00 грн.; заборгованість за відсотками 2661,60 грн.; заборгованість по прострочених відсотках за користування 7393,50 грн.; інфляційне збільшення (період нарахування 28.05.2020-23.02.2022) 1272,90 грн. (а.с.39;99).

З копії повідомлення про відступлення прав вимог за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №1 за вих.№126/191 від 11.03.2021, вбачається, що ОСОБА_1 повідомлявся, що з 26.02.2021 новим кредитором, який має право грошової вимоги на отримання заборгованості за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (а.с.40;100).

Відповідно до копії вимоги вих. №126/1941 від 11.03.2021, ТОВ «Фінансова компанія Артеміда-Ф» зверталася до ОСОБА_1 з вимогою добровільно оплатити заборгованість в сумі 6807,85 грн. за договором №20059841 від 23.05.2020 (а.с.41;101).

Згідно з копією досудової вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда - Ф» зверталася до ОСОБА_1 з досудовою вимогою сплатити заборгованість, яка станом на 07.02.2023 становить 14801,35 грн. (а.с.42;104).

З копії повідомлення про відступлення прав вимог за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №69 за вих.№126/60 від 11.03.2021, вбачається, що ОСОБА_1 повідомлявся, що з 26.02.2021 новим кредитором, який має право грошової вимоги на отримання заборгованості за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (а.с.43;102).

Відповідно до копії вимоги вих. №126/60 від 11.03.2021, ТОВ «Фінансова компанія Артеміда-Ф» зверталося до ОСОБА_1 з вимогою добровільно оплатити заборгованість в сумі 7590,60 грн. за договором №200519969 від 27.05.2020 (а.с.44;103).

Як вбачається із копії досудової вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда - Ф» зверталася до ОСОБА_1 з досудовою вимогою сплатити заборгованість, яка станом на 07.02.2023 становить 14984,10 грн. (а.с.45;105).

Разом із позовною заявою, крім вище згаданого, позивач подав до суду такі документи: копію паспорта гр. ОСОБА_1 (а.с.19;79), платіжне доручення №184 від 02.03.2021, №185 від 03.03.2021 (а.с.34-35;94-95), свідоцтво про реєстрацію ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-ф» (а.с.46;108), виписку з ЄДР (а.с.47;106-107); копію розпорядження №2273 від 19.11.2019 (а.с.48;109), договір про надання правової допомоги №20230918/1 (а.с.49-50;110-111), попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат (а.с.51;112).

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договорами позики, і як наслідок виникнення заборгованості, про стягнення якої позивач і звернувся з даним позовом.

Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Судом встановлено, що договори між ТОВ «ФК «Форза» та відповідачем ОСОБА_1 від 23.05.2020, між ТОВ «КФ.ЮА» та відповідачем ОСОБА_1 від 27.05.2020 були укладені в електронній формі. ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та ТОВ «КФ.ЮА» свої зобов`язання за договором позики виконали в повному обсязі, а саме надали відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами договором позики.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Матеріалами справи встановлено та не оспорюється відповідачем, що договори позики між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису.

Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

З матеріалів справи судом встановлено, що після укладення 26.02.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» договору факторингу №20210226-Ф/2, позивач скерував на адресу позичальника повідомлення про відступлення прав вимоги за договором позики №1, а також просив сплатити заборгованість по кредиту в сумі 6807,85 грн за поданими реквізитами. Крім того, 26.02.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Форза» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-ф», було укладено договір факторингу №20210226-К/2, після чого позивач скерував на адресу позичальника повідомлення про відступлення прав вимоги за договором позики №69, а також просив сплатити заборгованість по кредиту в сумі 7590,60 грн за поданими реквізитами.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Суд розцінює вищевказані повідомлення, як вимоги ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» сплатити заборгованість за договорами позики.

Звертаючись до суду після скерування вимог, позивач, окрім заборгованості за договором позики № по тілу кредиту в розмірі 5329,00 грн та заборгованості по відсотках 1478,85 грн, також просив стягнути заборгованість по прострочених відсотках за користування в розмірі 7993,50 грн. та інфляційне збільшення в розмірі 1141,64 грн.; за договором позики №69 заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4929,00 грн., заборгованості по відсотках 2661,60 грн, а також просив стягнути заборгованість по прострочених відсотках за користування в розмірі 7393,50 грн. та інфляційне збільшення в розмірі 1272,90 грн.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, ураховуючи правові позиції Великої Палати Верховного Суду у подібних справах, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача нарахованої після настання строку виконання основного зобов`язання прострочених відсотків за договором позики № в розмірі 7993,50 грн. та за договором позики №69 в розмірі 7393,50 грн.

Станом на момент подання позовної заяви відповідачем, жодних дій щодо повного погашення боргу здійснено не було, свого розрахунку заборгованості суду не надано, квитанцій чи платіжних доручень про оплату тіла кредиту чи нарахованих відсотків не долучено.

В силу вимог ст.ст.2,4,12,76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Даючи юридичну оцінку наданим доказам, беручи до уваги, що в матеріалах справи наявні докази на підтвердження того, ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договорами позики не виконав, у зв`язку з чим в нього утворилась заборгованість, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2684 грн. та заявлено позовні вимоги про стягнення 32199,99 грн.

Судом задоволено позовні вимоги на суму 16812,99 грн, що становить 52,2 % від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1401,04 грн.

Разом з цим, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ст. 15 ЦПК України).

Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Цивільний позивач просить суд стягнути понесені витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. .

На підтвердження понесених витрат представник позивача адвокат Дзундза О. В. надала суду: договір про надання правової допомоги № 20230918/1 від 18.09.2023, згідно договору про надання правової допомоги укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-ф» та адвокатом Дзундза О.В. клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах передбачених договором (а.с.49-50), попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат (а.с.51), ордер про надання правничої (правової) допомоги від 18.09.2023 серії ВС № 881023 (а.с.52), свідоцтво про право на зайняття адвокатської діяльністю серії ЛВ № 001035 від 26.06.2018 (а.с.53).

Таким чином, ураховуючи, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» задоволено частково (52,2%), а тому з ОСОБА_1 в користь позивача необхідно стягнути 5220,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 211, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арметіда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами про надання позики на умовах фінансового кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-ф», , ІВАN НОМЕР_2 в АТ «ОПТ Банк», МФО банку 300528 заборгованість за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту № 1 від 23.05.2020 в розмірі 7949,49 грн. та заборгованість за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №69 від 27.05.2020 в розмірі 8863,5 грн., які разом складають 16812,99 грн. (шістнадцять тисяч вісімсот дванадцять гривень, 99 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-ф», , IBAN НОМЕР_2 в АТ «ОТП Банк», МФО банку 300528, судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору в сумі 1401,00 (одна тисяча чотириста одна гривня, 00 копійок) грн. та витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 5220,00 (п`ять тисяч двісті двадцять гривень, 00 копійок) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-ф», , адреса: вул. с. Бандери, 87, оф.54, м. Львів, 79013;

Представник позивача: Дзундза Ольга Володимирівна, вул. Героїв Небесної сотні, 34/33, м. Кам`яна-Бузька,Львівська область, 80400;

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 23.11.2023.

Головуючий суддяПатинок О. П.