Єдиний унікальний номер 448/811/23
Провадження № 2-н/448/104/23
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

19.05.2023 року м.Мостиська

Суддя Мостиського районного суду Львівської області Юрій БІЛОУС, розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут», місцезнаходження: 79039, м.Львів, вул.Т.Шевченка, 111/А, , ІПН 76, розрахунковий рахунок IBAN НОМЕР_1 в АТ «Банк Альянс» Київ, код банку: 300119, про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з урахуванням інфляційних втрат та 3 відсотків річних нарахованих заявником на суму заборгованості з ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Представник заявника ТОВ «Львівгаз збут» Станько М.М. звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу, в якій просить суд стягнути з боржника ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природній газ у розмірі 1800 гривень, інфляційні втрати в сумі 150,32 гривень та 3% річних в розмірі 27,54 гривень, яка надавалась ТОВ " Львівгаз збут" за адресою: м.Мостиська, вул.Антонича, , Яворівського району Львівської області.

Розглянувши матеріали заяви про видачу судового наказу, вважаю, що у видачі судового наказу необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За змістом частини 5 статті 19 ЦПК України умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні визначаються цим Кодексом.

Відповідно до частини 3 статті 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 ЦПК України.

Так, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості (п.3 ч.1 ст. 161 ЦПК України).

Також, відповідно до п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 року, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги (п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

Пунктом 9 вказаної Постанови передбачено, що питання наявності спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Заявником долучено до заяви розрахунок заборгованості за період з квітня 2021 року по квітень 2023 року, однак у поданій заяві про видачу судового наказу не зазначає за який саме період часу просить стягнути із боржника заборгованість за спожитий природний газ.

Окрім цього, із доданих заявником розрахунку інфляційних втрат та розрахунку 3% річних, не можливо визначити із якої суми і за який період часу останнім було здійснено нарахування/розрахунок інфляційних витрат в сумі 150,32 грн. та 3% річних в сумі 27,54 гривні.

У заяві про видачу судового наказу заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» просить стягнути заборгованість з боржника - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (на даний час Яворівського району, відповідно до Постанови ВР України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 року № 807-IX, яка набрала законної сили 19.07.2020 року, Верховна Рада України постановила: утворити Яворівський район (з адміністративним центром у місті Яворів), до складу якого входить територія Мостиської міської, Судововишнянської міської, Шегинівської сільської територіальних громад, та ліквідувала у Львівській області: Мостиський район) Львівської області.

Як вбачається з відомостей Єдиного державного демографічного реєстру, боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: с.Судковичі Мостиського району (на даний час Яворівського району, відповідно до Постанови ВР України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 року №807-IX, яка набрала законної сили 19.07.2020 року, Верховна Рада України постановила: утворити Яворівський район (з адміністративним центром у місті Яворів), до складу якого входить територія Мостиської міської, Судововишнянської міської, Шегинівської сільської територіальних громад, та ліквідувала у Львівській області: Мостиський район) Львівської області.

Тобто, боржник ОСОБА_1 не значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 (на даний час Яворівського району) Львівської області, по якій наявний борг за спожитий природний газ. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що будинковолодіння (квартира) за вказаною адресою належить останній на праві власності, або ж перебуває у її користуванні.

Згідно п.1 ч.1 ст.163 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, оскільки з представлених суду відомостей слідує, що боржник ОСОБА_1 не зареєстрована за вказаною заявником адресою, а інших належних доказів, які б свідчили про проживання ОСОБА_1 за вказаною адресою, суду не представлено, а також відсутність в матеріалах заяви відомостей про належність житла за вказаною адресою на праві власності боржнику ОСОБА_1 що свідчить про наявність спору з приводу отримувача послуг з розподілу природного газу, зважаючи на те, що із поданого розрахунку неможливо визначити загальний період, за який виникла заборгованість, яку заявник просить стягнути з боржника, а відтак наявні підстави для відмови у видачі судового наказу.

Виявлені неточності є свідченням невідповідності заяви вимогам ст.163 ЦПК України та виключають можливість видачі судового наказу на підставі п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Враховуючи вказане, у видачі судового наказу необхідно відмовити на підставі п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Одночасно, суд роз`яснює, що відповідно до частини 1 статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно з ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

А тому, відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України внесена сума судового збору стягувачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» не повертається.

Керуючись статтями 164-167, 260-261, 353 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ з урахуванням інфляційних втрат та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не булла вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З текстом судового рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Суддя Юрій БІЛОУС