Ухвала

21 листопада 2023 року

м. Київ

справа №2-2616/2012

провадження № 22-ц/824/15345/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Гуля В.В. (суддя-доповідач),

суддів - Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2012 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення права користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2012 року позов задоволено.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01 лютого 2013 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2012 року відмовлено.

Не погоджуючись з указаним заочним рішенням, відповідач ОСОБА_1 14 вересня 2023 року звернулася до суду з апеляційною скаргою.

Відповідно до частини першої статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (частина четверта статті 287 ЦПК України).

Згідно з вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Отже, апеляційну скаргу подано з пропуском строку на апеляційне оскарження заочного рішення суду першої інстанції.

Разом з апеляційною скаргою відповідач подала заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій зазначає, що їй не було відомо про те, що Печерським районним судом м. Києва прийнято позовну заяву ОСОБА_2 до розгляду, відкрито провадження у даній справі та про ухвалене заочне рішення, оскільки рішенням Апеляційного суду м. Києва від 05 жовтня 2011 року, яке набрало законної сили, її було виселено з квартири АДРЕСА_1 .

Вказує, що про існування оскаржуваного рішення відповідач дізналась після того як ОСОБА_3 , яка представилась матір`ю її чоловіка, приїхала за адресою: АДРЕСА_2 з копією вказаного рішення суду та вимогою про її виселення.

Посилається на те, що у відповідь на адвокатський запит Печерський районний суд м. Києва листом за вих. №1928/22 від 08 серпня 2022 року повідомив про те, що в суді перебували цивільні справи №2-2616/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення права користування житловим приміщенням, який рішенням суду задоволено, та №757/609/13-ц за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду, у задоволенні якої відмовлено. Також Печерським районним судом м. Києва було направлено копії вказаних рішень.

Повідомляє про можливі протиправні дії зі сторони невідомих їй осіб щодо подання 03 січня 2013 року від її імені до Печерського районного суду м. Києва заяви про перегляд заочного рішення у справі №2-2616/2012, у зв`язку з чим вона зверталась до Печерського управління поліції ГУ НП в м. Києві з відповідним зверненням. Проте, згідно довідки Печерського управління поліції ГУ НП в м. Києві від 25 травня 2023 року вжитими заходами підтвердити чи спростувати викладені у зверненні факти не вдалося можливим та у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на ознаки кримінального правопорушення, дана подія не внесена до ЄРДР.

На підставі викладеного зауважує, що фактично з текстом оскаржуваного рішення у справі №2-2616/2012 вона ознайомилася після отримання листа Печерського районного суду м. Києва у відповідь на адвокатський запит.

Також посилається на введення в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану як на підставу пропуску строку на апеляційне оскарження.

Дослідивши надані судом першої інстанції матеріали, вивчивши доводи та вимоги поданої апеляційної скарги, заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд доходить висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно супровідного листа від 30 жовтня 2023 року вих. №2-2616/2012 Печерським районним судом м. Києва повідомлено, що суд позбавлений можливості направити запитувані матеріали судового провадження №2-2616/12 про позбавлення права користування житловим приміщенням, оскільки згідно з актом №0118 від 19 червня 2023 року про вилучення для знищення справ (документів), що не підлягають зберіганню, матеріали вказаного судового провадження були знищені у зв`язку із закінченням строків зберігання. Одночасно направлено копії ухвали від 13 серпня 2012 року, заочного рішення від 03 жовтня 2012 року, ухвали від 14 січня 2013 року та ухвали від 01 лютого 2013 року.

З направлених судом першої інстанції матеріалів убачається, що заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2012 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення права користування житловим приміщенням задоволено.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01 лютого 2013 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2012 року відмовлено.

В указаній ухвалі судом установлено, що при розгляді справи судом проведено два судові засідання з розгляду справи по суті (18 вересня 2012 року, 03 жовтня 2012 року), в жодне з них відповідач не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 15, 28).

Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення, у задоволенні якої ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01 лютого 2013 року було відмовлено, відповідачу ще з 2013 року достеменно відомо про існування та зміст оскаржуваного заочного рішення, проте з апеляційною скаргою остання звернулася лише 14 вересня 2023 року, тобто більше, ніж через 10 років після ухвалення оскаржуваного рішення.

Доводи ОСОБА_1 про протиправні дії зі сторони невідомих їй осіб щодо подання 03 січня 2013 року від її імені до Печерського районного суду м. Києва заяви про перегляд заочного рішення у справі №2-2616/2012 не підтверджуються жодними доказами.

При цьому, згідно долученої до апеляційної скарги копії довідки Печерського управління поліції ГУ НП в м. Києві від 25 травня 2023 року вжитими заходами підтвердити чи спростувати викладені у зверненні факти не вдалося можливим та у зв`язку з відсутністю даних, які б вказували на ознаки кримінального правопорушення, дана подія не внесена до ЄРДР, звернення розглянуто згідно вимог Закону України «Про звернення громадян».

Окрім того, згідно тверджень ОСОБА_1 у відповідь на адвокатський запит її адвоката Печерський районний суд м. Києва листом за вих. №1928/22 від 08 серпня 2022 року повідомив про те, що в суді перебували цивільні справи №2-2616/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення права користування житловим приміщенням, який рішенням суду задоволено, та №757/609/13-ц за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду, у задоволенні якої відмовлено, а також направлено копії вказаних рішень.

Таким чином, сама відповідач стверджує, що копії оскаржуваного заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2012 року та ухвали Печерського районного суду м. Києва від 01 лютого 2013 року про відмову в перегляді заочного рішення вона отримала ще у серпні 2022 року.

Згідно відомостей, зазначених судом у супровідному листі від 30 жовтня 2023 року вих. №2-2616/2012, матеріали судового провадження №2-2616/2012 про позбавлення права користування житловим приміщенням знищені у зв`язку із закінченням строків зберігання згідно з актом №0118 від 19 червня 2023 року про вилучення для знищення справ (документів), що не підлягають зберіганню.

Отже, станом на час звернення ОСОБА_1 та її адвоката до Печерського районного суду м. Києва у 2022 році матеріли цивільної справи №2-2616/2012 знищені не були та перебували в суді.

Проте, ОСОБА_1 , отримавши у серпні 2022 року відповідь Печерського районного суду м. Києва, не скористалася своїм правом на оскарження заочного рішення у передбачені законом строки, у зв`язку з чим матеріали вказаної цивільної справи були знищені.

Окрім того, ОСОБА_1 , посилаючись на те, що заява про перегляд заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2012 року подана від її імені невідомими особами, маючи можливість ознайомитися з матеріалами справи №2-2616/2012 у 2022 році, не зверталася до жодної установи з метою проведення відповідної експертизи.

Аргументи відповідача щодо пропуску строку на оскарження у зв`язку з введенням в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану не заслуговують на увагу суду, оскільки строк на апеляційне оскарження заочного рішення ОСОБА_1 пропущено ще до 24 лютого 2022 року.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини слід брати до уваги те, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgementof ECHR of 16 December 1992 DeGeouffredelaPradelle v. France // SeriesA N 253- В).

Також згідно рішень Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Крім цього, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Зважаючи на викладене, за обставин, коли відповідач, будучи достеменно обізнаною про ухвалене заочне рішення, звернулася з апеляційною скаргою після спливу більше 10 років з дня ухвалення судового рішення, а також отримавши копію заочного рішення, згідно її тверджень, у серпні 2022 року, подала апеляційну скаргу лише 14 вересня 2023 року, про жодні обставини непереборної сили не зазначила, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2012 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий В.В. Гуль

Судді Ю.О. Матвієнко

Я.С. Мельник