Ухвала

18 травня 2023 року

м. Київ

справа № 212/3337/18

провадження № 61- 6469ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровськогоапеляційного суду від 05 квітня 2023 року у цивільній справі

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна», про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ПрАТ «СК «Провідна», про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 січня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, ОСОБА_1 повторно не з`явився в судове засідання. Крім того позивач зареєстрований в системі «Електронний суд» і йому відомо про дату, час та місце розгляду справи. За таких обставин суд першої інстанції позов залишив без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України.

Не погодившись з ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 січня 2023 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. УхвалуТернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 січня

2023 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скасовуючи ухвалуТернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 січня 2023 року, апеляційний суд вказав, що суд першої інстанції не звернув увагу на відсутність у матеріалах справи доказів належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи 02 грудня 2022 року та 19 січня 2023 року. Згідно p рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 отримав повістку на 02 грудня 2022 року лише 24 грудня 2022 року. Судова повістка на ім`я його представника

ОСОБА_3 повернулась на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» від 25 грудня 2022 року. Відсутні докази як отримання, так і направлення повістки позивачу на 19 січня 2023 року. Доказів направлення відповідних повідомлень до електронного кабінету позивача (відповідних довідок про доставку засобами системи «Електронний суд») матеріали справи не містять. Тому суд апеляційної інстанції вважав, що правові підстави для застосування пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України відсутні.

29 квітня2023 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Дніпровськогоапеляційного суду від 05 квітня 2023 року, ухвалити нове судове рішення, яким скасувати ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 січня 2023 року та направити справу до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду з початку, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення про скасування ухвали суду першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно із частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав: неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Частиною п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його неявка не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що повторною

є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача

у судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Апеляційним судом встановлено, що при постановленні Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвали від 19 січня 2023 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивач та його представник не були належним чином повідомлені про розгляд справи 02 грудня 2022 року та 19 січня 2023 року. За таких обставин суд апеляційної інстанції обґрунтовано вважав, що правові підстави для залишення позову без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України відсутні.

Із урахуванням викладеного, скасовуючи ухвалу районного суду про залишення позову без розгляду та передаючи справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, апеляційний суд обґрунтовано виходив із того, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про застосування пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права

є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування

чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

За результатами оцінки доводів касаційної скарги та змісту оскарженого судового рішення, яким розгляд справи не закінчено, не виявлено порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права. Правильність застосування судом апеляційної інстанції положень пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову суду апеляційної інстанції, якою скасовано ухвалу суду першої інстанції і продовжено розгляд справи по суті, є необґрунтованою.

Інші доводи касаційної скарги по своїй суті зводяться до незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції щодо направлення справи у 2019 році за встановленою підсудністю, які не впливають на правильність вирішених апеляційним судом питань.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровськогоапеляційного суду від 05 квітня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна», про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович