Справа № 750/4909/23
Провадження № 6/750/59/23
У Х В А Л А

18 травня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді секретарСупруна О.П., Стеченко К.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі № 2-7533/10,

в с т а н о в и в :

05 квітня 2023 року ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» зверулося до Деснянського районного суду м. Чернігова із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 2-7533/10, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення із ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованості по кредитному договору в сумі 244 682 грн 13 коп. Також заявник просить поновити строк для пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання, оскільки строк на його повторне пред`явлення на даний момент пропущено з причин, незалежних від стягувача.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви оповіщалися в установленому законом порядку, причин неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 грудня 2010 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість по кредитному договору в сумі 244 682 грн 13 коп.; стягнуто із ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» 1 820 грн в рахунок відшкодування понесених судових витрат, з яких

1 700 грн державного мита та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом. У задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» задоволено частково; визнано недійсним договір поруки від 19 червня 2007 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2 для забезпечення виконання зобов`язання по договору кредитування комерційного автотранспорту

№54/МК/2007-980 від 19 червня 2007 року; стягнуто з Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» на користь ОСОБА_2

1 804 грн 70 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат, з яких 08 грн 50 коп. на оплату державного мита, 37 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом, 1 088 грн 40 коп. витрат на правову допомогу та 670 грн 80 коп. витрат на судову експертизу. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 75-78 Том 1).

Вказане рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 грудня 2010 року набрало законної сили і на його виконання стягувачу Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Надра» було видано виконавчі листи.

05 серпня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (Новий кредитор) був укладений договір

№ GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги, за умовами якого новий кредитор набув право вимоги банку до позичальників за кредитними договорами, в тому числі і до ОСОБА_1 за договором № 54/МК/2007-980 від

19 червня 2007 року (а.с. 102-104, 105 Том 1).

У подальшому, а саме 14 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (первинний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (новий кредитор) було укладено договір № GL48N718070_blank_06 про відступлення прав вимоги (а.с. 107-108 Том 1).

Ухвалою суду від 16 лютого 2022 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» про заміну сторони стягувача у справі

№ 2-7533/10 задоволено; замінено стягувача Відкрите акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» щодо виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 грудня 2010 року у справі № 2-7533/10 за позовом Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором.

З метою отримання інформації щодо місцезнаходження виконавчих документів Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» звернулося до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з листом.

Листом від 30 березня 2023 року № 12730/14181-26-23 Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», що на виконанні в органах державної виконавчої служби Чернігівської області станом на дату надання інформації не

перебувають виконавчі провадження щодо стягнення заборгованості із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра». Разом з тим, при пошуку в розділі Системи ВП/ВД (архів) встановлено, що

17 липня 2015 року до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Чернігова на виконання надійшли два виконавчі листи №2-7533/10, видані

25 березня 2011 року Деснянським районним судом м. Чернігова, про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь

ПАТ «КБ «Надра» 244 682,13 грн та 1 820,00 грн, за якими було відкрито виконавчі провадження № 48204772 та № 48204715. Оскільки, в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем не виявлено у боржника майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, 23 квітня 2018 року винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі

п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», які супровідний листом разом з виконавчими документами направлено на адресу стягувача: 04053, м. Київ, вул. Артема, 15. Повторно на виконання виконавчі документи не надходили. Надати копію Реєстру на відправлену кореспонденцію щодо направлення виконавчого документа на адресу стягувача не має можливості, так як відповідно до розділу

1 «Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 578/5 від 12 квітня 2012 року, його знищено за закінченням строку зберігання. Також, закінченням строку зберігання знищено і виконавчі провадження № 48204772 та № 48204715 (а.с. 9 Том 2).

За твердженнями стягувача, постанови про повернення виконавчих документів від 23 квітня 2018 року та оригінали виконавчих документів на адресу банку не надходили, у зв`язку з чим він вважає, що виконавчий лист № 2-7533/10 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованості було втрачено при пересилці, що є підставою для видачі дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

На час звернення до суду із заявою рішення суду не виконано.

Щодо вимоги про видачу дубліката виконавчого листа

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», п. 40). Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (рішення у справі «Immobiliare Saffi «проти Італії», заява № 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

Неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого ст. 1 Протоколу № 1 (п. 53 рішення ЄСПЛ у справі «Войтенко проти України» від 29 червня 2004 року № 18966/02).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі за текстом Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами частини першої статті 28 Закону (у редакції від

17 лютого 2017 року) копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Згідно з пунктом 17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

За таких підстав, суд вважає за необхідне заяву задовольнити та видати дублікат виконавчого листа, оскільки його оригінал дійсно втрачено, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 грудня 2010 року у справі № 2-7533/10, по теперішній час залишається не виконаним, а в матеріалах справи відсутні належні докази повернення виконавчою службою стягувачу Товариству з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» виконавчого документа, що тим самим не спростовує доводи стягувача про те, що виконавчий документ отримано від виконавчої служби не було, що такий втрачено, до того ж втрачено не з його вини.

Щодо вимоги про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України).

Діюче законодавство не містить переліку обставин, що підлягають врахуванню судом при вирішенні питання поновлення пропущеного строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку має оцінити доводи, що наведені в обґрунтування заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, та зробити висновок щодо поважності чи не поважності причини пропуску строку.

В даному випадку причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання обумовлені втратою виконавчого документа не з вини стягувача, з огляду на що такі причини пропуску строку є поважними.

Суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (ст. 129-1 Конституції України).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012).

За змістом визначеного статтею 18 ЦПК України імперативного припису, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За приписами пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно допуску до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуації, що суперечить принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язались поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі про Греції» (Hornsby v. Greece), рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Глоба проти України» №15729/07 від 5 липня 2012 року вказано, що пункт 1 статті 6 Конвенції серед іншого (inter alia) захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній із сторін. Відповідно виконанню судових рішень не можна перешкоджати, відмовляючи у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконує вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

На переконання суду, остаточне судове рішення не може залишатися невиконаними на шкоду одній із сторін, в даному випадку на шкоду стягувачу Товариству з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ».

З огляду на викладене, а також на відсутність в матеріалах справи ані доказів направлення органом державної виконавчої служби постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, ані доказів їх отримання останнім, суд знаходить підстави для видачі дубліката виконавчого документа № 2-7533/10, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення із ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованості по кредитному договору в сумі 244 682 грн 13 коп., та поновлення строку для його пред`явлення до виконання.

Керуючись ст. ст. 258-261, 352, 354, 433, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі

№ 2-7533/10 задовольнити.

Поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-7533/10 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованості по кредитному договору № 54/МК/2007-980 від 19 червня 2007 року в сумі 244 682 грн 13 коп.

(двісті сорок чотири тисячі шістсот вісімдесят дві гривні 13 копійок).

Видати дублікат виконавчого листа про стягнення із ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованості по кредитному договору № 54/МК/2007-980 від

19 червня 2007 року в сумі 244 682 грн 13 коп. (двісті сорок чотири тисячі шістсот вісімдесят дві гривні 13 копійок), на виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 грудня 2010 року, ухваленого в цивільній справі № 2-7533/10 за позовом Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про визнання договору поруки недійним.

Ухвала набирає законної сили негайно після підписання суддею та може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя