Справа № 477/581/23
Провадження № 2-н/477/78/23
У Х В А Л А

23 травня 2023 року м. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Полішко В.В., вивчивши матеріали заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

В С Т А Н О В И В:

23 березня 2023 року заявник ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01 січня 2019 року по 01 лютого 2023 року на покази лічильника 43777, станом на 13 березня 2023 року у сумі 3348,00 грн.

Згідно з частиною 5 статті 165 ЦПК України, в порядку досудової підготовки 23 березня 2023 року та повторно 05 травня 2023 року судом був надісланий до Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївської області щодо місця проживання (перебування) боржника. З отриманої відповіді чітко вбачається місце проживання (перебування) боржника.

Частиною 3 статті 19 ЦПК України встановлено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Водночас, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Позовна давність (ст. 256 ЦК України) це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність три роки.

Відповідно до частин 1, 5 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Заявник просить стягнути з боржника заборгованість за послуги з електропостачання, що є щомісячним платежем та про порушення свого права заявник дізнався в момент чергової несплати боржником суми за надані послуги. Отже з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги. Тобто, заявлена вимога про стягнення заборгованості з 01 січня 2019 року по 01 лютого 2023 року охоплює період, який перевищує позовну давність, встановлену статтею 257 ЦК України.

Згідно з роз`ясненнями пункту 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею кожному конкретному випадку, виходячи з характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності, то така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з урахуванням уточнених заявником вимог, беручи до уваги, що з моменту виникнення права вимоги (за період з 01 січня 2019 року по 01 лютого 2023 року) пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, суд вважає, що у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Роз`яснити заявнику, що згідно з частиною 2 статті 166 ЦПК, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Тобто, заявник позбавлений можливості повторно звернутися до суду з аналогічною заявою, щодо вимоги про стягнення заборгованості за період, який охоплює час поза межами строку позовної давності.

У цьому разі, особа має право звернутися до суду з позовом в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 163, 165-166 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня одержання позивачем її копії.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Суддя В.В.Полішко