Справа № 702/712/21
Провадження № 4 - с/702/5/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2023 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

Головуючої судді Жежер Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Махомети І.С.,

скаржника (боржника) ОСОБА_1 ,

стягувача ОСОБА_2 ,

головний державний виконавець Монастирищенського відділу державної виконавчої служби в Уманському району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ситник В.В. - не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Монастирищенського відділу ДВС в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ситника В.В., -

в с т а н о в и в :

Скаржник 16.11.2023 звернувся до суду з скаргою на дії та рішення державного виконавця Монастирищенського відділу ДВС в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити дії. Підставою звернення зі скаргою вважає те, що 14.09.2023 головним державним виконавцем Монастирищенського ВДВС в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ситник В.В. було винесено постанову, якою відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 702/712/21, виданим 13.09.2023 Монастирищенським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 108 000 грн, з кожної.

В той же ж день, було винесено постанову від 14.09.2023 про арешт коштів боржника ОСОБА_1

19.09.2023 Головним державним виконавцем Монастирищенського ВДВС в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ситник В.В. було винесено постанову про арешт майна боржника.

Крім того, постановою від 17.10.2023 оголошено в розшук автомобіль ТОYОТА, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , який належить боржнику ОСОБА_1 .

Вказані дії державного виконавця є неправомірними, а постанова про розшук майна боржника є незаконною та підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 31.03.2023 (справа №702/712/21), яке набрало законної сили, припинено право власності ОСОБА_2 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію за вартість 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , розміром по 108 000 (сто вісім тисяч) грн з кожної. Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

На підставі вказаного рішення 13.09.2023 було видано виконавчий лист № 702/712/21, і відповідно відкрито виконавче провадження, про стягнення заборгованості за виконавчим листом в сумі 108 000 грн.

ОСОБА_3 частково погасила заборгованість за вказаним виконавчим листом в сумі 8000 грн.

Таким чином сума заборгованості за виконавчим листом №702/712/21 складає 100 000 грн.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, арешт накладено на все нерухоме майно, а саме: квартири АДРЕСА_1 , земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0802.

Враховуючи залишок суми заборгованості, а також те, що державним виконавцем накладено арешт на грошові кошти та нерухоме майно боржника, постанова про оголошення в розшук автомобіля боржника є незаконною, оскільки вартість вказаного майна боржника, щодо якого застосовано обмеження, в сукупності в декілька разів перевищує суму заборгованості за вказаним виконавчим листом, і обмежує боржника в користуванні та розпорядженні своїм майном, а саме автомобілем, який боржник, перебуваючи в декретній відпустці, використовує в особистих цілях.

Про наявність постанови державного виконавця від 17.10.2023 ОСОБА_1 дізналася безпосередньо від державного виконавця 07.11.2023, а тому строки звернення до суду із скаргою, визначені ст. 449 ЦПК України, не пропущено.

Просить визнати неправомірними дії Головного державного виконавця Монастирищенського ВДВС в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ситник В.В. відносно виконання виконавчого листа №702/712/21, виданого 13.09.2023 Монастирищенським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсації за вартість 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , розміром по 108 000 (сто вісім тисяч) грн з кожної; визнати неправомірною та скасувати постанову винесену 17.10.2023 Головним державним виконавцем Монастирищенського ВДВС в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ситник В.В., якою оголошено в розшук транспортний засіб марки ТОYОТА, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 .

В судовому засіданні скаржник (боржник) ОСОБА_1 скаргу підтримала повністю, з підстав зазначених у скарзі та додатково пояснила, що вважає незаконними постанову про накладення арешту на її майно, про яку вона дізналася в ДІЇ у вересні 2023 року та постанову про оголошення в розшук автомобіля, про яку вона дізналася 24.10.2023.

В судовому засіданні стягувач ОСОБА_2 вважав, що немає підстав для визнання рішень та дій державного виконавця незаконними.

В судове засідання головний державний виконавець Монастирищенського відділу державної виконавчої служби в Уманському району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ситник В.В. не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. 23.11.2023 на адресу суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, при винесенні рішення просить прийняти до уваги відзив на скаргу від 23.11.2023.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

23.11.2023 о 12 год 50 хв на адресу суду від в.о. начальника Монастирищенського відділу державної виконавчої служби в Уманському району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ситник В.В. надійшов відзив на скаргу з доданими до нього доказами. Доказів надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження) заяви з процесуальних питань та доданих до неї доказів не надано.

Оскільки на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень подання відзиву на скаргу не передбачено, суд вважає, що представником державного виконавця подано заперечення на скаргу.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження). Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копії іншим учасникам справи, крім випадку, коли такі докази є у відповідно учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Оскільки представником Монастирищенського відділу державної виконавчої служби в Уманському району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не надано доказів надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження) заперечення на скаргу та доданих до неї доказів, суд не бере до уваги дані докази та повертає їх разом із запереченням на скаргу представнику.

Дослідивши скаргу із додатками, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 31.03.2023 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про припинення права приватної власності на частку у спільній частковій власності та стягнення грошової компенсації задоволено повністю. Припинено право власності ОСОБА_2 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію за вартість 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 розміром по 108 000 (сто вісім тисяч) грн з кожної. Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с. 80 84, 161 - 165 том 2).

На підставі даного рішення було видано 3 (три) виконавчі листи, які отримані позивачем особисто 18.07.2023 (а. с. 176, 179 том 2).

Згідно з постановою про арешт коштів боржника ВП № 72775677 від 14.09.2023, головним державним виконавцем Монастирищенського відділу державної виконавчої служби в Уманському району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ситник В.В. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 119 020 грн. Згідно з супровідним листом вказана постанова була надіслана на адресу боржника 14.09.2023 (а.с. 4 - 5).

Відповідно до постанови про арешт майна боржника ВП №72775677 від 19.09.2023, головним державним виконавцем Монастирищенського відділу державної виконавчої служби в Уманському району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ситник В.В. накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Згідно з постановою про розшук майна боржника ВП № 72775677 від 17.10.2023, головним державним виконавцем Монастирищенського відділу державної виконавчої служби в Уманському району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ситник В.В. оголошено в розшук майно боржника: транспортний засіб марки ТОYОТА, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , та належить боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Відповідно до змісту скарги та копій квитанцій АТ КБ «ПриватБанк» Чорна М.А. 24.10.2023 погашала заборгованість за даним виконавчим провадженням на загальну суму 8 000 грн (а.с. 9).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 354603406 від 16.11.2023 накладено арешт на частину квартири АДРЕСА_1 (а.с. 10 - 13).

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства, зокрема, є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13.12.2012 у справі № 18-рп/2012 вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 у справі № 11-рп/2012).

З наведених приписів Конституції України та рішень Конституційного Суду України вбачається декларування законодавцем безумовного права кожного, на чию користь ухвалено судове рішення, на його виконання.

У частинах 2, 4 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно з ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно з п. а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Дана норма повністю узгоджується з положеннями ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом статті 81 ЦПК України обов`язок доказування поважності причин пропуску процесуальних строків та подача заяви про їх поновлення покладається на зацікавлену сторону.

При зверненні до суду зі скаргою на дії державного виконавця саме на скаржника покладається обов`язок доведення наявності обставин, які унеможливили його звернення з такою скаргою у строк, встановлений законом.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 449 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Висновки щодо презумпції обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні, що є сталою та послідовною судовою практикою, викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14.08.2019 в справі № 910/7221/17; від 12.01.2021 у справі № 910/8794/17; від 12.10. 2021 у справі № 918/333/13-г.

У постанові Верховного Суду від 18.11.2020 у справі № 466/948/19 зроблено висновок, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Поважними причинами пропуску процесуального строку вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення скарги стає неможливим або утрудненим, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, що не залежать від волі особи.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку з поважних причин.

Саме на скаржника покладено обов`язок доведення наявності в нього об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав на оскарження.

Згідно змісту скарги скаржник ОСОБА_1 вважає неправомірними дії державного виконавця відносно виконання виконавчого листа № 702/712/21 а саме: 19.09.2023 накладено арешт на майно боржника та 17.10.2023 оголошено в розшук автомобіль, вказані дії є не неправомірними, а постанова про розшук майна боржника є незаконною та підлягає до скасування.

За описовою частиною скарги вбачається, що про наявність постанови державного виконавця від 17.10.2023 скаржник дізналася безпосередньо від державного виконавця 07.11.2023.

Разом з тим, скаржником не надано належних доказів того, що про існування даної постанови вона дізналась лише 07.11.2023 (копії заяви із зверненням до державного виконавця, розписки про отримання поштового відправлення чи копії постанови тощо), спірна постанова винесена 17.10.2023, в судовому засіданні скаржник повідомила, що дізналася про оспорювану постанову 24.10.2023, із скаргою скаржник звернулась до суду лише 16.11.2023, а тому суд вважає, що скаржник (боржник) ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою після закінчення строку для звернення зі скаргою, встановленими ч. 1 ст. 449 ЦПК України.

Крім того, скаржником не надано до суду належних доказів отримання в межах строку звернення зі скаргою іншої постанови від 19.09.2023, крім того в судовому засіданні скаржник повідомила, що дізналась про неї у вересні 2023 року, 19.10.2023 скаржник здійснювала оплату в рахунок погашення заборгованості за виконавчим провадження, про що зазначено в самій скарзі та надано копії квитанцій, що свідчить, що скаржник ОСОБА_1 була обізнана з винесенням даної постанови не пізніше ніж 19.10.2023. В той час як із скаргою звернулась лише 16.11.2023.

Відповідно до ч.2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Разом з тим, клопотання про поновлення пропущеного строку до суду скаржником не подано.

У постанові Великої Палати Верховного суду у справі № 320/7888/16-ц від 03.10.2018 вказано, що стосується дотримання процесуальних строків, то, слід вважати, що сторони повинні таких дотримуватись та пропуск таких, за загальним правилом, призводить до втрати права особою на вчинення певної процесуальної дії у даному випадку на подання скарги.

Зі скарги та доданих до неї матеріалів не вбачається, що скаржник був позбавлений можливості у строки, визначені ЦПК України, звернутись до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця, а тому суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду.

Суд вважає за необхідне, роз`яснити скаржнику, що особи, заяви яких залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, мають право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного та керуючись ст. 447 - 451 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Монастирищенського відділу ДВС в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ситник В.В., залишити без розгляду.

Роз`яснити скаржнику, що особи, заяви яких залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, мають право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена в Черкаський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Юлія ЖЕЖЕР