Справа № 393/600/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року смт Новгородка

Новгородківський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді Добрострой О.С.,

при секретарі судового засідання Панькіній Т.А.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Новгородка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ПАТ ''СТРАХОВА ГРУПА ''ТАС'' про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом та просить стягнути з відповідача 145955,61 грн. матеріальної шкоди та 6000 грн. моральної шкоди. Позов мотивований тим, що 24.01.2018р. о 21:30 год. на автодорозі Олександрівка-Кіровоград-Миколаїв 128+200м відповідач керував автомобілем ВАЗ 217030, номерний знак НОМЕР_1 , та змінюючи напрямок руху, здійснюючи поворот ліворуч, не переконався у безпеці маневру і виїхав на зустрічну смугу руху, створивши небезпеку позивачу, який керував автомобілем Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , і допустив з ним зіткнення, внаслідок чого були пошкодженні транспортні засоби. Постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 17.04.2018р., яка за результатом розгляду апеляційної скарги відповідача постановою Кропивницького апеляційного суду від 13.12.2018р. залишена без змін, відповідач визнаний винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди (далі-ДТП). В результаті ДТП автомобіль Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , яким користується позивач на підставі довіреності, зазнав значних механічних пошкоджень. Матеріальний збиток, який завдано власнику автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , складає 238955,61 грн., що згідно висновку експертного дослідження звіту №9/18 про оцінку матеріального збитку, складеного 25.05.2018р. Так як автомобіль відповідача був застрахований у ПАТ ''СТРАХОВА ГРУПА ''ТАС'', то страховою компанією зазначена ДТП визнана як страховий випадок і 17.01.2019р. страхова компанія виплатила позивачу 93 000 грн. Невідшкодований матеріальний збиток становить 145955,61 грн., а тому позивач просить суд стягнути вказаний розмір шкоди з відповідача.

Крім того, позивачу в результаті ДТП були спричиненні тілесні ушкодження і він знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Новгородківської ЦРЛ з 26.01.2018р. по 05.02.2018р. з діагнозом ЗЧМТ: струс головного мозку, рвана рана ліктьового суглобу, садна обличчя. В результаті ДТП, яка відбулася з вини відповідача, позивач пережив шок, моральні страждання та був змушений докладати зусилля з організації свого усталеного життя і бізнесу, а тому він просить стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 6000 грн.

Ухвалою суду від 29.01.2021р. відкрито спрощене позовне провадження в справі (т.1 а.с.53-54).

Ухвалою суду від 02.03.2021р. здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження в розгляд справи за правилами загального позовного провадження (т.1 а.с.64-65).

Ухвалою суду від 26.04.2021р. підготовче провадження у даній справі закрито та призначено справу до розгляду по суті (т.1 а.с.83).

30.04.2021р. відповідач подав до суду відзив від 27.04.2021р., в якому просить відмовити у задоволені позову. Відзив мотивований тим, що позивач погодився із розміром страхового відшкодування у сумі 93 000 грн. з вирахуванням франшизи 2000 грн., на проведенні оцінки, експертизи транспортного засобу Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , не наполягав, що підтверджується заявою позивача від 21.12.2018р.. Таким чином, позивач скористався своїм правом звернення безпосередньо до страховика та отримав страхове відшкодування. Висновок експертного дослідження звіту №9/18 про оцінку матеріального збитку завданого власнику автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , складений 25.05.2018р., не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому не може бути належним доказом по справі. Так, даний висновок викликає сумніви щодо достовірності і достатності зазначеної в ньому інформації в частині заявлених оцінювачем пошкоджень транспортного засобу, вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу. Крім того, так як витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу, то він вважається фізично знищеним і страховиком його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП в межах ліміту страхової відповідальності за відніманням франшизи. Проте, позивач не підтвердив належними та допустимими доказами збитки ринкову вартість транспортного засобу до та після ДТП (т.1 а.с.87-90).

22.06.2021р. позивач подав до суду відповідь на відзив від 18.06.2021р., в якій просить позовні вимоги задовольнити. Відповідь на відзив мотивована тим, що позивач не мав претензій до страхової компанії щодо суми страхової виплати у розмірі 93 000 грн., так як її виплачено у межах страхового полісу №АК/9696668. Проте, невідшкодований матеріальний збиток становить 145955,61 грн., який він просить стягнути з винуватця ДТП (т.1 а.с.119-122).

Відповідно до відповіді позивача ОСОБА_1 на виконання ухвали суду від 19.10.2021р., позивач повідомив, що автомобіль Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , є повністю фізично знищеним, вказаний автомобіль ремонту не підлягав, а тому був проданий на запчастини (т.1 а.с. 140).

Ухвалою суду від 24.12.2021р. призначено по даній справі судову автотоварознавчу експертизу (т.1 а.с.159-161).

Ухвалою суду від 20.10.2022р. дану справу прийнято до провадження суддею Добрострой О.С. та вирішено її розглядати за правилами загального позовного провадження з повторним проведенням підготовчого провадження (т.1 а.с.250).

Ухвалою суду від 10.01.2023р. підготовче провадження у даній справі закрито та призначено справу до розгляду по суті (т.2 а.с.16-17).

Позивач та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали доводи позовної заяви та просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 також зазначила, що сплачене страховиком страхове відшкодування не покриває розмір збитків потерпілого, а тому позивач має право пред`явити вимогу до відповідача про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Згідно звіту експертного дослідження та висновку експерта ринкова вартість автомобіля у сумі 238955,61 грн. це його вартість до ДТП, а вартість відновлювального ремонту автомобіля - 426447,44 грн., таким чином автомобіль є фізично знищеним.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні просила суд в позові відмовити з урахуванням доводів викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначила, що позивач мав право на відшкодування шкоди у вигляді різниці між вартістю його автомобіля до та після ДТП, за вирахуванням сплаченого йому страхового відшкодування, але позивач не довів розмір вартості його автомобіля до та після ДТП.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ПАТ ''СТРАХОВА ГРУПА ''ТАС'', у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв, клопотань до суду не подавав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду надав покази, що у кінці 2019р. чи на початку 2020р., точно не пам`ятає, він за 1000 грн. купив у позивача як металобрухт автомобіль, який був після ДТП та знаходився у м.Кропивницький на стоянці. Купував автомобіль на запчастини, так як має у господарстві декілька легкових автомобілів. Він також сплатив послуги евакуатора близько 3000 грн. та вартість стоянки, на якій даний автомобіль стояв два роки. Ніяких документів щодо купівлі вказаного автомобіля він не оформляв.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , свідка, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

24.01.2018р. з вини відповідача, який керував автомобілем ВАЗ 217030, номерний знак НОМЕР_1 , відбулася ДТП. Вина відповідача у вчиненні ДТП підтверджується постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 17.04.2018р. (Т.1 а.с.6-8), яка за результатом розгляду апеляційної скарги відповідача постановою Кропивницького апеляційного суду від 13.12.2018р. залишена без змін (Т.1 а.с.9-15).

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Внаслідок вказаної ДТП пошкоджено автомобіль Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , який згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 (т.1 а.с.16), та яким на підставі довіреності від 20.12.2018р., посвідченої приватним нотаріусом Знам`янського міського нотаріальнго округу Кіровоградської області, користувався позивач (т.1 а.с.17-18,19).

На час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ ''СТРАХОВА ГРУПА ''ТАС'' відповідно до полісу обов`язкового страхування №АК/9696668 від 30.11.2017р. з лімітом відповідальності за шкоду завдану майну 100 000 грн., розмір франшизи 2 000 грн. (т.1 а.с.20).

02.02.2018р. позивач повідомив ПАТ ''СТРАХОВА ГРУПА ''ТАС'' про вказану ДТП (т.1 а.с.92-93).

Із змісту копії заяви про страхове відшкодування від 21.12.2018р. слідує, що позивач погодився з розміром страхового відшкодування в сумі 93 000 грн. (т.1 а.с.103).

17.01.2019р. страховик на виконання своїх обов`язків виплатив позивачу як потерпілому завданий матеріальний збиток в межах ліміту відповідальності у розмірі 93 000 грн., з урахування франшизи 2 000 грн. (Т.1 а.с. 21).

З копії звіту №9/18 про оцінку матеріального збитку завданого власнику автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , складеного 25.05.2018р. ТОВ ''Експертно правова консалтингова компанія ''ЮРЕКС'', слідує, що ринкова вартість дослідженого автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 складає 238955,61 грн., вартість відновлювального ремонту даного автомобіля становить 426447,44 грн., матеріальний збиток, який завдано власнику зазначеного автомобіля складає 238955,61 грн. (т.1 а.с.22-31).

Згідно висновку експерта №СЕ-19/112-22/1710-АВ від 29.04.2022р., по вихідним даним наявним у звіті оцінювача №9/18 від 25.05.2018р. встановлено, що ринкова вартість автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , станом на 24.01.2018р. складає 238955,61 грн. Внаслідок проведеного дослідження встановлено, що оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , то слід заключити про економічну недоцільність проведення ремонтно-відновлювальних робіт, тобто автомобіль не підлягає відновленню. Сума матеріального збитку завданого власнику автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , становить 238955,61 грн. (т.1 а.с.191-205).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано ст.30 Закону України ''Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів'', який згідно зі ст.8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Згідно з п.30.2 ст.30 Закону України ''Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів'', якщо транспортний засіб вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним.

Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Отже, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 22 лютого 2018 року в справі № 140/481/16-ц, від 30 січня 2019 року в справі № 753/21303/16-ц, від 14 липня 2020 року в справі № 525/1592/18, від 01 серпня 2018 року в справі № 363/2222/16-ц, від 01 квітня 2020 року в справі № 754/10777/15-ц, від 21 липня 2022 року у справі № 752/13375/19.

Судом встановлено, що вартість ремонту пошкодженого автомобіля позивача перевищує вартість цього автомобіля до ДТП і позивач, як власник транспортного засобу, вважав ремонт економічно необґрунтованим, та згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним.

Таким чином, позивачу підлягає відшкодуванню різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Вартість належного позивачу автомобіля до ДТП визначена висновком експерта №СЕ-19/112-22/1710-АВ від 29.04.2022р., що складений по вихідним даним наявним у звіті оцінювача №9/18 від 25.05.2018р., та становила 238955,61 грн.

Разом з тим, позивач не надав належних та допустимих доказів вартості автомобіля після ДТП.

Суд зауважує, що відповідачем до відзиву був доданий звіт №16-R /39/4 від 08.02.2018р. про оцінку пошкодженого транспортного засобу Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , проведений ТОВ "Всеукраїнська експертна компанія "Сова", згідно якого ринкова вартість вказаного автомобіля на дату оцінки (тобто після ДТП) складає 121 250 грн. (т.1 а.с. 94).

Однак, позивач не погодився з відомостями, що викладені у вказаному звіті, зазначав, що він надав автомобіль для обстеження, але безпосередньо експертна оцінка була проведена без його участі, з зазначеною вартістю автомобіля після ДТП категорично не погоджується, а тому суд не може визнати такий звіт належним та допустимим доказом вартості автомобіля після ДТП.

Суд також не бере до уваги показання свідка ОСОБА_5 про те, що він придбав пошкоджений автомобіль за 1000 грн., оскільки така вартість автомобіля визначалась домовленістю між свідком та позивачем, і не є вартістю автомобіля після ДТП, яка може враховуватися під час вирішення цього спору

Відповідно до ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, оскільки позивач мав право на відшкодування шкоди у вигляді різниці між вартістю цього автомобіля до та після ДТП (за вирахуванням сплаченого йому страхового відшкодування), на підтвердження чого він мав надати докази, проте позивач не виконав своїх процесуальних обов`язків, зокрема, не надав до суду належних та допустимих доказів вартості автомобіля після ДТП, що унеможливлює захист його порушених прав.

Такий висновок про застосування відповідних норм права викладений у постанові Верховного Суду від 09.02.2023р. по справі №369/7115/20 провадження №61-4877св22.

З огляду на викладені обставини справи, неможливості встановлення різниці між вартістю автомобіля до та після ДТП, суд дійшов висновку, що позовна вимога про відшкодування матеріальної шкоди задоволенню не підлягає.

Щодо посилання позивача та його представника ОСОБА_2 на висновок Верховного Суду, що викладений у постанові від 04.12.2019р. в справі №359/2309/17, у постанові від 21.07.2021р. в справі №757/33065/18, а також на висновок Верховного Суду України від 02.12.2015р., викладений у постанові в справі №6-691цс15, то суд зазначає, наступне. У кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними, а потім порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів. Під час касаційного перегляду справ, на які посилається представник позивача, Верховним Судом не перевірялося питання щодо стягнення шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, а тому викладені висновки під час розгляду даної справи судом не враховуються.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом встановлено, що в результаті ДТП, яка відбулася з вини відповідача, позивач зазнав фізичного болю та страждань у зв`язку з спричиненням тілесних ушкоджень та знаходився на лікуванні у Новгородківській ЦРЛ з діагнозом ЗЧМТ: струс головного мозку, рвана рана ліктьового суглобу, садна обличчя (Т.1 а.с.46,47). Окрім цього, позивач, в результаті ДТП, пережив шок, моральні страждання та був змушений докладати зусилля з організації свого усталеного життя і бізнесу, а тому суд вважає, що позовна вимога про стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи вищезазначене, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

При вирішенні питання розподілу судових витрат суд керується наступним.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В додаткових поясненнях від 09.09.2022р., які надійшли до суду 20.09.2022р., представник позивача ОСОБА_2 просить суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, які складаються з витрат за проведення дослідження у сумі 4500 грн., витрат за проведення судової експертизи у сумі 1050,20 грн. та витрат по сплаті судового збору у сумі 840,40 грн. (т.1 а.с.236-241).

Суд вважає, що судові витрати за проведення дослідження у сумі 4500 грн., витрати за проведення судової експертизи у сумі 1015,20 грн., пов`язані із позовною вимогою про відшкодування матеріальної шкоди, яка задоволенню не підлягає, тому вказані витрати не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З цих же підстав не підлягають відшкодуванню і судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1459,56 грн., які сплачені позивачем за даною вимогою.

Разом з цим, позовна вимога про стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору за цією вимогою у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 258268, 272 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ПАТ ''СТРАХОВА ГРУПА ''ТАС'' про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) заподіяну моральну шкоду у розмірі 6000 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Відповідач: ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ПАТ ''СТРАХОВА ГРУПА ''ТАС'' (місцезнаходження просп. Перемоги 65, м.Київ, )

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Кропивницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 22 травня 2023 року.

Суддя О.ДОБРОСТРОЙ