ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 676/4956/22

Провадження № 22-ц/4820/2036/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю представниці апелянта,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Вдовичинського А.В. від 06 вересня 2023 року.

Заслухавши доповідача, учасника справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказував, що з початком війни здійснював волонтерську діяльність, разом з товаришами купував для Збройних Сил необхідні речі, в подальшому заснував благодійний фонд.

В липні 2022 року ним було виявлено при перевірці фінансової діяльності, що з його особистого рахунку було безпідставно перераховано ним кошти відповідачу в сумі 64600 грн. Відповідача особисто він не знає, в квитанції не зазначено призначення платежу, кошти були направлені йому помилково.

Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 64600 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 6000 грн.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06.09.2023 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати як незаконне та задовольнити позов. На його думку, суд першої інстанції помилково вважав доведеним факт перерахування позивачем коштів відповідачу за придбання автомобіля УАЗ 31512 Седан-В, 1989 року випуску, VIN НОМЕР_1 лише на підставі того, що між номерами телефонів сторін були телефонні з`єднання.

Позивач дійсно є керівником Благодійною організацією «Благодійний фонд «Волонтерський центр «Схід», одним із основних видів діяльності якого є придбання автомобілів для військових, проте ОСОБА_1 ніколи не телефонував і не розмовляв із відповідачем, особисто також не зустрічався.

Судом не враховано, що відповідач не міг продати позивачу автомобіль, оскільки не був власником цього автомобіля, довіреності на продаж відповідач не мав, договір купівлі-продажу з позивачем не укладав. Такий правочин підлягає державній реєстрації.

Представниця апелянта підтримала апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Відповідач та його представниця в судове засідання не з`явилися, будучи належно повідомленими про розгляд справи.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Так, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 мав у користуванні з 2018 року транспортний засіб марки УАЗ 31512 Седан-В, 1989 року випуску, VIN НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 у лютому 2022 року розміщував оголошення на сайті «АвтоРІА» щодо продажу цього автомобіля УАЗ 31512 Седан-В, 1989 року випуску, VIN НОМЕР_1 , за ціною 4500 доларів США.

16.03.2022 року з банківського рахунку ОСОБА_1 в АТ «Приватбанк» (банківська карта за номером НОМЕР_3 ) було переказано кошти в сумі 64600 грн. на банківську карту відповідача ОСОБА_2 з номером карти НОМЕР_4 , що підтверджується дублікатом квитанції Р24АС1450 від 16.03.2022 року. В дублікаті квитанції відсутні відомості щодо призначення платежу. Час проведення операції - 19.45 год.

Згідно інформації ПрАТ «Київстар» мали місце дзвінки з номеру телефону НОМЕР_5 (яким користувався відповідач) на телефон НОМЕР_6 , яким користувався позивач: 15.03.2022 року о 17.52 год. - 270 секунд, о 17.57 год. - 57 секунд, а також 16.03.2022 р. о 10.36 год. - 60 секунд, об 12.12. год. 2 секунди, об 12.13 год. 311 секунд, об 19.39 год. 53 секунди, об 19.41 год. 43 секунди.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірні кошти 64600 грн. перераховані позивачем відповідачу як плата за придбаний в останнього автомобіль УАЗ 31512 Седан-В, 1989 року випуску, VIN НОМЕР_1 , що виключає можливість їх стягнення як безпідставно набутих коштів на підставі ст. 1212 ЦК України.

Проте з цими висновками суду не можна погодитися, зважаючи на таке.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що в його користуванні з 2018 року перебував транспортний засіб УАЗ 31512, 1989 року випуску; в лютому 2022 року він розміщував оголошення на сайті «АвтоРіа» щодо продажу цього авто. В березні 2022 року до нього зателефонував чоловік, що назвався ОСОБА_1 , волонтером, і домовився з ним про продаж цього авто за 3000 дол. США. 16.03.2022 року до нього приїхало троє чоловіків від ОСОБА_1 , оглянули автомобіль та підтвердили позивачу його прийнятний стан, після чого ОСОБА_1 перерахував на його карту 64600 грн., а хлопці додали готівкою 1000 дол. США і забрали автомобіль.

Згідно з ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Крім того, процедура набуття права власності на транспортний засіб передбачає державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття його з обліку, оформлення та видачу реєстраційних документів і номерних знаків (пункт 1 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388.

Як вбачається з матеріалів справи, власником автомобіля УАЗ 31512 Седан-В, 1989 року випуску, VIN НОМЕР_1 , є не відповідач ОСОБА_2 , а інша особа, ОСОБА_3 .

Відповідач не надав довіреність на продаж цього автомобіля від власника чи інший належний документ, який би підтверджував його повноваження на продаж автомобіля.

Відтак факт розмов по телефону між сторонами безпосередньо перед переказом коштів, а також показання свідків про продаж авто відповідачем не є достатніми та допустимими доказами укладення договору купівлі-продажу автомобіля.

Наведене цілком спростовує висновок суду першої інстанції про договірний характер правовідносин сторін та набуття коштів відповідачем на підставі договору купівлі-продажу автомобіля.

Матеріали справи не містять доказів існування й інших достатніх правових підстав набуття спірних коштів відповідачем.

З врахуванням наведеного відповідач набув переказані йому позивачем кошти 64600 грн. без достатньої правової підстави, а тому їх слід стягнути з відповідача на користь позивача - оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.ч.1, 13 ЦПК України слід стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які підлягали сплаті при подачі позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 2183,28 грн.

При цьому у справі відсутні докази понесення позивачем витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 вересня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 64600 грн. безпідставно набутих коштів та 2183,28 грн. понесених судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 листопада 2023 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк