Справа № 201/2142/23
Провадження № 2/201/1372/2023
У Х В А Л А

19 травня 2023р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Алпенідзе К.Т.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа Управління-служба у справах дітей Дніпровської міської ради) про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В :

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 23.02.2023р. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа Управління-служба у справах дітей Дніпровської міської ради) про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2023р. головуючою по справі визначена суддя Ткаченко Н.В.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 23.03.2023р. було відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі в частині позовних вимог про розірвання шлюбу.

Цією ж ухвалою було відкрито провадження у цивільній справі в частині позовних вимог про визначення місця проживання дитини та витребувано висновок від третьої особи щодо розв`язання спору стосовно визначення місця проживання дитини.

17.04.2023р. від представника відповідачки адвоката Бацули Є.Д. (діє на підставі ордеру від 08.04.2023р. а.с. № 60) в порядку ст. 178 ЦПК України надійшов відзив на позов, до якого, окрім іншого, були долучені докази понесених відповідачкою судових витрат (а.с. № 47-51).

До канцелярії суду 26.04.2023р. від позивача надійшла заява про залишення позовних вимог без розгляду з підстав, які передбачені п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України (а.с. № 73).

В підготовче засідання 19.05.2023р. обидві сторони (їх представники), представник третьої особи не з`явилися, про дату розгляду справи були повідомлені належним чином, про що наявні підтвердження (а.с. №36, 39-43).

26.04.2023р. до канцелярії суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він просив здійснювати розгляд процесуального питання про залишення позовних вимог без його участі (а.с. № 73).

Відповідачка (її представник), представник третьої особи в підготовче засідання 19.05.2023р., як зазначено вище, не з`явилися, про причини неявки суд не сповістили, заяв про відкладення розгляду справи суду не скерували.

16.05.2023р. до суду (сформована в системі «Електронний суд») надійшла заява представника відповідачки адвоката Бацули Є.Д. про компенсацію судових витрат, здійснений відповідачкою у цій цивільній справі, а саме витрат по перекладу документів з німецької на українську мову, а також витрат ОСОБА_2 по оплаті професійної правничої допомоги на загальну суму 8 451 грн. (а.с. № 79-80).

Після отримання на е/пошту від суду копії цієї заяви (а.с. № 83) позивачем 17.05.2023р. було скеровано на е/пошту суду клопотання про зменшення розміру судових витрат, оскільки сума, яка дорівнює 8 451 грн., є завищеною у цій справі (а.с. № 84-85).

За таких обставин та у відповідності до положень ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглянув клопотання про залишення позовних вимог без розгляду у підготовчому засіданні 19.05.2023р. за відсутності обох сторін (їх представників), а також за відсутності представника третьої особи та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до положень п.5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

З урахуванням того, що позивачем 26.04.2023р. подано заяву про залишення позовних вимог без розгляду, суд вважає за можливе цю заяву задовольнити і залишити без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа Управління-служба у справах дітей Дніпровської міської ради) про визначення місця проживання дитини.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 142 ЦПК України, приймаючи до уваги положення ст. 7 Закону України «Про судовий збір», судові витрати по оплаті судового збору, які були понесені позивачем, відносяться на його рахунок (а.с.№ 2).

Стосовно вимог відповідачки про компенсацію їй за рахунок позивача судових витрат, які нею понесені по перекладу документів з німецької на українську мову, а також витрат по оплаті професійної правничої допомоги, яка здійснювалася адвокатом Бацулою Є.Д., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Із положень ч.ч. 1-4 ст.137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

По тексту заяви від 16.05.2023р. представник відповідачки адвоката Бацула Є.Д. наполягала на компенсації за рахунок позивача судових витрат, понесених відповідачкою у цій цивільній справі, а саме витрат по перекладу документів з німецької на українську мову, а також витрат по оплаті професійної правничої допомоги на загальну суму 8 451 грн. (а.с. № 79-80).

Копія цієї заяви позивачу була направлена судом, у справі наявні підтвердження (а.с.№ 83). 17.05.2023р. на е/пошту суду від позивача надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу з посиланням на те, що їх розмір цих не відповідає реальному обсягу робіт (а.с.№84-85).

Надання правової допомоги адвокат відповідачки - Бацула Є.Д. здійснювала на підставі Договору про надання правової допомоги від 06.04.2023р., укладеного між ОСОБА_2 та адвокатом, ордеру про надання правової допомоги від 08.04.2023р. (а.с. № 56-59, 60). До відзиву на позов адвокатом також було долучено Акт про приймання наданих послуг від 10.04.2023р., рахунок на оплату від 10.04.2023р. та платіжне доручення від 11.04.2023р. на суму 4 500 грн. (а.с. № 61, 62, 63). До заяви від 16.05.2023р. представником відповідачки долучено ще платіжне доручення від 11.05.2023р. на суму 3 267 грн. (а.с. № 82). Також до відзиву на позов долучені підтвердження оплати відповідачкою перекладу необхідних для справи документів з німецької на українську мову на суму 684 грн. (а.с.№55).

Суд зазначає, що у відповідності до положень п.2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України сума 684 грн., яка понесена відповідачкою по оплаті перекладу необхідних для справи документів з німецької на українську мову, підлягає стягненню з позивача на користь відповідачки в повному обсязі.

Стосовно судових витрат безпосередньо по оплаті професійної правничої допомоги.

Суд вважає, що долучені до відзиву на позов та заяви від 16.05.2023р. документи можна визнати належними доказами на підтвердження понесених відповідачкою судових витрат на професійну правничу допомогу, яка здійснювалася адвокатом Бацула Є.Д. Також суд вважає, що такі судові витрати дійсно пов`язані саме із розглядом даної справи. Втім, суд вважає, що суму витрат відповідачки на професійну правничу допомогу варто зменшити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5,6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (висновок викладено в постанові Верховного Суду від 24.01.2022р. у справі № 757/36628/16-ц).

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10.01.2020р., №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18.02.2010р., №37246/04).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію їхньої реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 28.11.2002р. «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Досліджуючи питання щодо співмірності розміру витрат із реальними адвокатськими послугами, наданими представником відповідачки у цій справі, варто зазначити наступне.

З урахуванням тих обставин, що від позивача до першого підготовчого засідання по справі поступила заява про залишення позовних вимог без розгляду, жодного підготовчого засідання у справі за участю адвоката Бацула Є.Д. не проводилося, по цивільній справі адвокатом із заяв по суті подано лише відзив на позов в порядку ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат відповідачки на професійну правничу допомогу вдвічі, а саме до розміру суми 3 388 грн. 50коп. (7 767 грн. : 2 = 3 883 грн. 50коп.).

Загальний розмір судових витрат, які у відповідності до ч.5 ст. 142 ЦПК України підлягають стягненню з позивача на користь відповідачки становить суму - 4 567 грн. 50коп. (684 грн. + 3 883 грн.50коп. = 4 567 грн. 50коп.).

На підставі викладеного, керуючись ст.7 Закону України Про судовий збір, ст.ст. 133, 137, 142, 128-131, 223, ч.2 ст. 247, п. 5 ч. 1 ст. 257, ст.ст. 260, 353 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа Управління-служба у справах дітей Дніпровської міської ради) про визначення місця проживання дитини залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені останньою судові витрати по оплаті послуг перекладача та оплаті професійною правничої допомоги в загальному розмірі 4 567 грн. 50коп.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : Ткаченко Н.В.