Справа № 496/3604/22
Провадження № 2/496/741/23
У Х В А Л А

11 травня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Горяєва І.М.,

за участю секретаря - Желяпової О.Ф.,

представників позивача Лозовської З.В., ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка в режимі відео конференції в порядку загального позовного провадження клопотання представника позивача про застосування заходів процесуального примусу по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , співвідповідача ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

28.02.2023 року від представника позивача до суду надійшло клопотання про визнання зловживання процесуальними правами, відповідно до якого просила застосувати до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заходи процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі трьох прожиткових мінімумів, що становить 7767,00 грн. та стягнути з нього вказану суму в дохід державного бюджету України.

Вказане клопотання мотивоване тим, що ухвалою суду визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву та призначено підготовче засідання на 15.11.2022 р. о 10:00 годин. Відповідачем позовна заява з додатками та ухвала Біляївського районного суду Одеської області про відкриття провадження від 29.08.2022 року по справі №496/3604/22 отримана 05.11.2022 року. 15.11.2022 року предстаник відповідача ОСОБА_2 звернувся з клопотання про відкладення розгляду справи №496/3604/22 на іншу дату з метою узгодження правової позиції у справі з Відповідачем та надання її іншим учасникам. 07.12.2022 року адвокат Каланжов В.М. вдруге звернувся з клопотання про відкладення розгляду справи №496/3604/22 на іншу дату у зв`язку із перевезенням сім`ї (дружини, 2-х малолітніх дітей та матері) до родичів у м. Умань та неможливості підготовки відзиву на позовну заяву у зв`язку із браком електроенергії. Клопотання від 07.12.2022 року було подано до суду засобами електронного зв`язку, що автоматично спростовує посилання представника відповідача на відсутність технічної можливості підготовки відзиву на позовну заяву. Крім того, адвокатом Каланжовим В.М. не надано жодного доказу, який би підтверджував дійсність обставини викладених в клопотанні щодо його перебування в іншому місті 08.12.2022 року об 10:00 годин. 01.02.2023 адвокат Каланжов В.М. в трете звернувся з клопотання про відкладення розгляду справи № 496/3604/22 на іншу дату у зв`язку госпіталізацією 30.01.2023 року, що нібито підтверджується копією направлення на госпіталізацію № 0111-0141-7595-1786 від 30.01.2023 року, проте жодних доказів які б підтверджували перебування на стаціонарному лікуванні представника відповідача 02.02.2023 року матеріали справи не містять. Представником позивача направлено адвокатський запит з метою підтвердження перебування адвоката Каланжова В.М. на стаціонарному лікуванні 02.02.2023 року, проте на дату подання даного клопотання відповідь не отримана. Тобто, в справі відсутні докази на підтвердження поважних причин, які б перешкоджали явці представника відповідача в судові засідання.

У підготовчому судовому засіданні представники позивача на вказаному клопотанні наполягали та просили його задовольнити, при цьому посилались на обставини, викладені у клопотанні.

Представник відповідача у підготовчому судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про застосування відповідних заходів та посилався на обставини викладені у запереченні на клопотання про застосування заходів процесуального примусу. Також представником відповідача суду в телефонному режимі було пред`явлено на ознайомлення довідку щодо стану здоров`я та знаходження його на лікарняному на підтвердження поважності не прибуття до судового засідання.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши клопотання, матеріали справи, суд зазначає наступне.

Так, згідно ч.1 ст.143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Статтею 144 ЦІІК України визначено, що заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

Положеннями ст. 148 ЦПК України регламентовано підстави для застосування судом процесуального примусу у вигляді штрафу, а також його розміри, залежно від суті зловживання процесуальними правами учасником провадження, його тривалості та обставин конкретної справи.

Враховуючи вищевказані положення, вбачається, що застосування заходів процесуального примусу належить до виключної компетенції суду та можливе виключно за його ініціативи, а не за клопотанням учасника справи.

Застосування судом заходів процесуального примусу є правом суду, а не обов`язком. Крім того, слід зазначити, що згідно ч. 2 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

За змістом ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки. У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

На підставі викладеного, з урахуванням того, що явка відповідача до суду не визнавалась обов`язковою, відповідача ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_2 суд не зобов`язував виконувати певні процесуальні дії по справі, тому підстави для застосування до них заходів примусу відсутні.

Разом із тим, враховуючи, що у разі не явки представника відповідача у судові засідання без поважних причин, суд вважає за необхідне роз`яснити останньому, що в разі неявки до суду, справа буде розглянута без його участі на підставі наявних у суді доказів.

Водночас, суд не вбачає достатніх підстав на даний час для застосування до відповідача та його представника процесуального примусу у вигляді накладення штрафу в розмірі трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки це є найсуворіший захід процесуального примусу, а тому застосовується лише у разі, коли застосування менш суворого заходу не дали результату.

Керуючись ст.ст. 143-144 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника позивача про застосування заходів процесуального примусу залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Горяєв

Повний текст ухвали складено 16.05.2023 року.