РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/1648/23

Провадження № 2/293/494/2023

22 листопада 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі

головуючої судді Проценко Л.Й.,

секретаря судового засідання Тишкевич К.Б.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Черняхів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Служби в справах дітей Черняхівської селищної ради як органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

11.10.2023 ОСОБА_1 звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що 29.09.2018 між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. За час перебування у шлюбі у них народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після народження меншої дитини відповідач залишив сім`ю та став проживати окремо; фінансово дітям не допомагав, не купував та не надавав продуктів харчування, будь-яких речей та одягу, не цікавився їх життям, не займався вихованням, не цікавився здоров`ям дітей. В зв`язку з цим позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 26.01.2023 шлюб між ними розірвано, рішення набрало законної сили.

З кінця 2021 року і по даний час всі обов`язки по піклуванню про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя (забезпечення необхідним харчуванням, медичний догляд, лікування дітей, виховання, спілкування, надання дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, сприяння засвоєнню ними загальновизнаним нормам моралі) та інші батьківські обов`язки позивач здійснює самостійно без участі відповідача.

Після початку військової агресії Російської Федерації проти України позивач для збереження життя та здоров`я свого та своїх дітей змушена була покинути Україну та переїхати до Федеративної Республіки Німеччина, де і проживає разом з дітьми на даний час, що підтверджується Офіційним підтвердженням реєстрації за місцем проживання.

Старша донька ОСОБА_3 має вади здоров`я та перебуває на амбулаторному лікуванні з діагнозом: порушення когнітивного розвитку по типу інтелектуальної недостатності, порушення мовленнєвого розвитку та підозрою на ранній дитячий аутизм. Позивач з свого боку постійно відвідує лікувальні заклади (лікарні), що підтверджується останнім візитом до лікаря до центру медичного обслуговування.

За весь період проживання за кордоном відповідач не намагався зв`язатись з позивачем, не поцікався її життям та життям дітей, жодного разу не надав будь-якої допомоги дітям.

Відповідач вказані факти не заперечує та визнає, про що подав відповідну заяву посвідчену приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Малярчук Т.І., зареєстровану в реєстрі за №616 від 15.08.2023.

З урахуванням викладеного та на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України позивач просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

ІІ. Процедура та позиції сторін

Ухвалою від 16.10.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження та призначив справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання суд призначив на 12:00 год. 22.11.2023 (а.с.35).

22.11.2023 сторони в підготовче судове засідання не з`явились. 20.11.2023 на електронну адресу суду надійшли письмові пояснення позивача, в яких вона просить розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримує та у зв`язку з визнанням позову відповідачем просить постановити рішення за результатами підготовчого судового засідання (а.с.42-43).

17.11.2023 на адресу суду надійшло клопотання відповідача, в якому він зазначає, що погоджується з фактичними обставинами справи, зазначеними позивачем. Просить позовні вимоги задовольнити та позбавити його батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.39).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно вимог ч.3 ст.200 ЦПК України суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно вимог ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи ту обставину, що відповідач визнає позов в повному обсязі, про що свідчить його заява від 15.08.2023, посвідчена приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Малярчук Т.І. (а.с.24) та клопотання (а.с.39), суд розцінює вказану заяву як визнання позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та вважає за можливе винести рішення з підготовчого судового засідання у відсутності сторін, на підставі доказів наявних у матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали в зареєстрованому шлюбі з 29.09.2018. Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 26.01.2023 шлюб між ними розірвано (а.с.10).

Сторони по справі є батьками двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13,14).

Позивач та малолітні діти ОСОБА_3 , 31.03.2019 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 09.04.2022 зареєстровані та проживають на території Федеративної Республіки Німеччини АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками про офіційне підтвердження реєстрації за місцем проживання, які перекладені на українську мову перекладачем ОСОБА_5 . Справжність підпису перекладача засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чигрін А.О. 06.09.2023 (а.с.15-23).

Згідно медичного заключення районної лікарні Остергольц від 13.05.2022 про ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитина має порушення когнітивного розвитку по типу інтелектуальної недостатності, порушення мовленнєвого розвитку та підозру на ранній аутизм. Дане заключення перекладене на українську мову виконано в перекладній агенції «Грейт» (а.с.25-27).

Крім того, в матеріалах справи міститься заява відповідача ОСОБА_2 від 15.08.2023, посвідчена приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Малярчук Т.І. відповідно до змісту якої він не заперечує факт перебування у шлюбі з ОСОБА_1 з вересня 2018 року по січень 2023 року. Наявність спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що спільні подружні відносини з ОСОБА_1 у них не склались. Відповідно до рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 26.01.2023 у справі №278/3351/22 їх шлюб розірвано. Спільні діти, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 постійно проживають з колишньою дружиною - ОСОБА_1 . Всі обов`язки по піклуванню про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя (забезпечення необхідним харчуванням, медичний догляд, лікування дітей, виховання, спілкування, надання дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, сприяння засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі) та інші батьківські обов`язки здійснюються ОСОБА_1 самостійно, без його участі. З дітьми з кінця 2021 року не бачиться та не піклується про них. Відповідно до даної заяви не заперечує, проти позбавлення його батьківських прав щодо дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дане рішення є незмінним, безстроковим та остаточним (а.с.24).

ІV. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Спір між сторонами у справі виник з приводу не виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Ці правовідносини регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (надалі - СК України) , Законом України «Про охорону дитинства», Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Згідно із ст.48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

У відповідності до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН "Про права дитини" 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1-4 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частинами 4 та 5 статті 155 СК України передбачено, що відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;

У відповідності до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

У п.п. 47-49 справи «Савіни проти України» (№ 39948/06 від 18 грудня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказує, що право батьків і дітей бути поряд одне з одним становить основоположний складник сімейного життя, а розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин.

Водночас, Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків («Хант проти України», № 31111/04 від 07 грудня 2006 року, п. 54).

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

З матеріалів справи слідує, що відповідач ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей, залишив їх на вихованні матері ОСОБА_1 , дітьми не цікавиться, не спілкується з ним, не дбає про їх фізичний, духовний та моральний розвиток, самоусунувся від їх виховання та утримання.Крім того, нотаріально засвідчена заява ОСОБА_2 , свідчить про те, що він свідомо відмовляється від своїх доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тане заперечує проти позбавлення його відносно їх батьківських прав.

Розуміючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, враховуючи положення ПП ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд вважає доведеним у судовому засіданні факт ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи дану вимогу закону, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Керуючись статтями 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Службу в справах дітей Черняхівської селищної ради як органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

Фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ,

РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4

Місце реєстрації: АДРЕСА_3 ,

РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуюча суддя Людмила ПРОЦЕНКО