ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 676/6583/23

Провадження № 22-ц/4820/2078/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретаря судового засідання Чебан О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Шевцової Л.М. від 29 вересня 2023 року про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Міністерство оборони України, про встановлення факту перебування у статусі військовослужбовця.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про встановлення факту перебування у статусі військовослужбовця, заінтересована особа Міністерство оборони. В обгрунтування заяви зазначив, що він виконував бойові завдання у складі миротворчих сил ООН з 17.07.2002 року по 17.01.2003 року та отримав статус учасника бойових дій, проте до військового квитка не була внесена інформація про належність заявника до військової служби, що унеможливлює право на отримання пільг та гарантій, визначених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.09.2023 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Міністерство оборони України, про встановлення факту про перебування його у статусі військовослужбовця у званні рядового у складі тимчасових сил ООН у Південному Лівані - залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу як незаконну та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Відмовляючи заявнику у прийнятті його заяви до розгляду, суд першої інстанції послався на відсутність доказів про порушення його прав та підтвердження наявності такого порушення з боку заінтересованої особи - Міністерства оборони України. Наявність порушеного права передбачає спір про право та, як наслідок, неможливість розгляду заяви за правилами ч. 1 ст. 293 ЦПК України.

На думку апелянта, суд в оскаржуваній ухвалі одночасно вимагає обгрунтування заявником порушеного права та надання доказів на його підтвердження, що виключає такий процесуальний порядок розгляду заяви, та одночасно стверджує, що в такому випадку вимоги заявника мають розглядатися в порядку позовного провадження.

У відзиві Міністерство оборони України просить апеляційну скаргу відхилити як безпідставну, а рішення залишити без змін. ОСОБА_1 просить встановити факт проходження військової служби, проте такі вимоги не можуть розглядатися в порядку цивільного судочинства, у тому числі, в порядку окремого провадження.

Учасники справи надіслали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Залишаючи без розгляду заяву про встановлення факту перебування у статусі військовослужбовця, суд першої інстанції виходив з того, що вказана заява не може бути розглянута в порядку окремого провадження, оскільки вбачається спір про право.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Як роз`яснено в пункті 1Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Тобто, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Міністерство оборони України заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо підчас розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам,що вони мають право подати позовна загальних підставах.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заявник не позбавлений права звернутися до Міністерства оборони України з заявою щодо проходження військової служби та надання статусу військовослужбовця, і в разі відмови цього органу може оскаржити її в порядку адміністративного судочинства.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Суд першої інстанції прийняв ухвалу з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 22 листопада 2023 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк