Справа №752/9276/23
Провадження №2-о/752/709/23
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

17 травня 2023 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кордюкова Ж.І., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 , заінтересована особа Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що йому відмовлено у приватизації займаного житла, посилаючись на те, що в поданих документах відсутні довідки про реєстрацію, про участь в приватизації та про використання/невикористання житлових чеків на приватизацію.

Просив встановити факт, що він в період з 04.09.1998 по 11.05.2007 не мав місця реєстрації, житлові чеки не використав та участі у приватизації державного житлового фонду не приймав, а також факт, що неповнолітній ОСОБА_1 в період з 16.05.2005 по 20.04.2007 не мав місця реєстрації, житлові чеки не використав та участі у приватизації державного житлового фонду не приймав.

З поданої заяви встановлено, що встановлення цих фактів є необхідним з метою подальшої реалізації права на приватизацію житла.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені в судовому порядку.

Також у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Отже, із вказаних норм процесуального права вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення, який не зазначено у частині першій статті 315 ЦПК України, можливе виключно за умови, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення або немає іншого способу захисту порушених прав.

Таким чином, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі №761/16799/15-ц).

Пленум Верховного Суду України у постанові від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Заява про встановлення факту, що особа не мала місця реєстрації в певний період часу, житлові чеки не використовувала та участі у приватизації державного житлового фонду не приймала, не може розглядатися у порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» встановлено, що приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом:

безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю;

продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Захист майнових прав - це передбачені законом способи охорони цих прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається цивільним законодавством, яке регламентує конкретні правовідносини.

Враховуючи зазначене, заявник з метою захисту порушених майнових прав, зокрема права на приватизацію державного житла, мав звернутись до суду з позовною заявою про визнання такого права та/або визнання неправомірною відмови у приватизації.

При цьому доводи заявника, викладені в заяві, можуть бути предметом відповідної оцінки судом під час вирішення спору про неправомірність відмови уповноваженого органу у приватизації та визнанні права на приватизацію, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку законності та обґрунтованості дій чи бездіяльності відносно позивача.

При цьому суд зазначає, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Таку правову позицію висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №800/559/17, від 03.04.2018 у справі №9901/152/18, від 30.05.2018 у справі №9901/497/18 та від 06.02.2019 у справі №522/12901/17-ц при розгляді цивільних справ у подібних правовідносинах, висновки яких, на думку суду, можуть бути застосовані за аналогією і до правовідносин у цій справі.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що заявлені ОСОБА_1 вимоги про встановлення фактів, що особа не мала місця реєстрації в певний період часу, житлові чеки не використовувала та участі у приватизації державного житлового фонду не приймала, не підлягають розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але і взагалі не підлягають судовому розгляду. Обраний заявником спосіб захисту прав сам по собі не сприятиме ефективному відновленню порушеного права.

За таких обставин, враховуючи, що заявлені заявником вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, суд вважає, що у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 , заінтересована особа Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація про встановлення факту, що має юридичне значення, слід відмовити.

Керуючись ст. 3, 19, 186, 258-260, 294 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 , заінтересована особа Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ж. І. Кордюкова