Дата документу 17.05.2023 Справа № 332/2008/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/2008/22 Головуючий у 1 інстанції Погрібна О.М.
Провадження № 22-ц/807/1115/23 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Трофимової Д.А.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», про стягнення моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Українська залізниця», про стягнення моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання.

В обґрунтування позову зазначено, що він має загальний стаж роботи 31 рік 11 місяців, з яких в шкідливих умовах: - 17 років 05 місяців на ПАТ «Запоріжсталь» - підручний сталевара мартенівської печі мартенівського цеху, 03 роки 05 місяців на АТ «Запорізький завод феросплавів» - плавильник феросплавів плавильного цеху №3; 02 роки 09 місяців на ПрАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» - обрубувач поверхневих дефектів металу прокатного цеху, сортувальник - здавальник прокатного цеху; 02 роки 02 місяця на станції Запоріжжя - Ліве СП «Запорізька дирекція залізничних перевезень» АТ «Укрзалізниця» - регулювальник швидкості руху вагонів станції.

Згідно з Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 20 квітня 2022 року ОСОБА_1 , працював в умовах впливу шкідливих виробничих факторів:

В прокатному цеху ПрАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ»:-пил (електрокорунду) - 14, мг/м3 при ГДК 6,0 мг/м3; - шум - 84 дБ «А» при ГДР -80 дБ «А»; фізичне навантаження (знаходження у нахиленому положенні до 30 градусів - 50,7 % при ГДР - 50%);

В плавильному цеху №3 АТ «ЗФЗ»: - кремнію діоксин - 2,58 мг/м№ при ГДР - 2, 0 мг/м3; - пил переважно фібро генної дії - 13,6 мг/м3 при ГДР - мг/м3; - фізичне навантаження (потужність зовнішньої роботи за участю м`язів нижніх кінцівок і тулуба, Вт-91,8 Вт при ГДР -41-90 Вт, вимушені нахили тулуба, раз за зміну - 106 разів при ГДР - 51-100 раз за зміну).

В мартенівському цеху ПАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ»: - кремнію діоксин крист. з вмістом пилу 2-10%-57,9-102,2 мг/м3 при ГДК -4,0 мг/м3; - заліза оксид - 10,82-17,18 мг/м3 при ГДК -6,0 мг/м3; - ангідрид хромовий - 0,0133-0,014 мг/м3 при ГДК - 0,01 мг/м3; агідрид сірчистий - 10,19-13,34 мг/м3 при ГДК - 10,0 мг/м3; азоту діоксин - 2,08-2,35 мг/м3 при ГДК - мг/м3; - вуглецю оксид - 22,4-24,1 мг/м3 при ГДК - 20,0 мпг/м3; - фізичне навантаження (-статичне навантаження при утриманні вантажу двома руками, кг*с - 97584-186684 кг*с при ГДР -43001 -97000 кг*с, статичне навантаження при утриманні вантажу за участю м`язів тулуба та ніг, кг*с - 187392 кг*с при ГДР - 61001-130000 кг*с знаходження у нахиленому положенні більше 30 градусів -26,3%-40,0% при ГДР - 25%Ю вимушені нахили тулуба, раз за зміну - 224-497 разів при ГДР - 51-100 раз за зміну, шум-91.7-96,0 дБ`А» при ГДР - 80дБ`А».

На станції вагонів Запоріжжя-Ліве: шум-83дБ «А» при ГДР -80дБ`А»; фізичне навантаження (потужність зовнішньої роботи за участю м`язів нижніх кінцівок і тулуба, Вт-69979 Вт при ГДР - до 40000Вт; вимушені нахили тулуба, раз за зміну -269 разів при ГДР -51-100 раз за зміну. З переміщення у просторі (переходи, обумовлені технологічним процесом), км-10,0 км при ГДР - до 8,0 км).

Відповідно медичного висновку ЛЕК ДУ «УКРАЇНСЬКИЙ НАУКОВО- ДОСЛІДНИЙ ІНСТИТУТ ПРОМИСЛОВОЇ МЕДИЦИНИ» від 03.02.2022 року (протокол №318) про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання (отруєння) позивачу було встановлено: 1. Хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пило токсичний бронхіт першої - другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), група В. Легенева недостатність другого ступеня.2. Радикулопатіяпопереково-крижова L5,S1 та шийна С6, С7. З помірно вираженим статико-динамічними порушеннями, стійким больовим, м`язово-тонічними синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопатковогоперіартрозу (ПФ другого ступеня), остеартрозу у поєднанні періартрозом ліктьових і колінних (ПФ першого - другого ступеня) суглобів. 3. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість другого ступеня (з легким зниженням слуху) - за класифікацією ОСОБА_2 і Н.І. Пономарьової.

Згідно з довідкою про ступінь втрати професійної працездатності - 60% (шістдесят відсотків), а також встановлена третя група інвалідності безстроково.

Отримане професійне захворювання спричиняє позивачу як фізичну біль, так і моральні страждання, оскільки і біль і страждання є невід`ємні один від одного. Моральна шкода, завдана ОСОБА_1 в результаті професійного захворювання, є сукупністю тих моральних переживань, страждань та інших негативних емоцій, які викликані такими психотравмуючими чинниками як фізичні страждання, пов`язані з перенесенням сильного та виснажливого фізичного болю, що пов`язаний із професійним захворюванням, і якого позивач вже ніколи не позбутися, моральні переживання за подальших стан свого здоров`я; переживання, пов`язані з пережитим відчуттям незадоволеності, оскільки своїм часом позивач розпоряджатися в повній мірі не може у зв`язку із необхідністю проходити тривалий курс лікування, приймати ліки; переживання, пов`язані з тим, що позивач не може виконувати свої звичайні повсякденні обов`язки та приділяти необхідну увагу сім`ї. Через вплив шкідливих речовин, концентрація яких перевищували ГДК, у ОСОБА_1 виникає періодично задуха, а отже необхідно при приступах приймати ліки для нормалізації дихання, біль у суглобах та спині. Періодичне лікування дає лише незначне покращення в загальному стані. Проте больовий синдром, статико-динамічні порушення зберігаються не дивлячись на лікування.

На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь у якості відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання, у розмірі 10000,00 гривень.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з АТ «Українська залізниця» в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання, у розмірі 5 000 гривень (без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та військового збору.

В задоволенні іншої частини позову - відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач пропрацював на підприємстві відповідача з 18 жовтня 2019 року по 05 травня 2022 року. Згідно з пунктом 4 Медичного висновку лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпаталогічного закладу охорони здоров`я про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання (отруєння) від 03.02.2022, протокол № 318, виданого Державною установою «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» (далі Медичний висновок НДІ; міститься у матеріалах справи) ОСОБА_1 «протягом багатьох років страждав на часті ГРЗ, гострі трахеобронхіти та гострі бронхіти. Хронічний бронхіт вперше встановлений в 2016 р.».: з 2015 р. - вертеброгеннацерквілагія та остеохндроз колінних суглобів; з 2017р.- радикулопатія п/крижова та шийна, вегетативна поліневралгія верхніх та нижніх кінцівок; з 2018 р. - Деф.артрозтечевих суглобів; з 2015 р. - Д/нагляд з приводу нейросенсорної глухуватості, щорічно звертався до ЛОР-сурдолога, лікувався амбулаторно». Позивач розпочав працювати в Регіональній філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» з 18 жовтня 2019 року, тобто після того (2015-2018 р.р.) як він почав хворіти на всі виявлені у нього комісією з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) професійні захворювання. Будучи вже хворим на вищезазначені професійні захворювання, позивач звернувся до відповідача з заявою про прийняття його на роботу. При цьому, позивач достеменно знав про те, що умови праці на, які він просив його прийняти, є шкідливими. Про це свідчать, зокрема, «Журнал обліку ознайомлення працівників станції Запоріжжя-Ліве з небезпечними і шкідливими умовами праці» та «Карта умов праці № 2», на яких стоять власноручні підписи позивача та які свідчать про те, що він свідомо працевлаштовувався на роботу до відповідача. Тобто, позивач був обізнаний про шкідливі фактори, що присутні на його робочому місці, та добровільно без примусу погодився виконувати доручену роботу.

Відповідно до Санітарно-гігієнічних характеристик умов праці ОСОБА_1 , складеного 10.11.2021 лікарем з гігієни праці Головного управління Держпраці у Запорізькій області Галкіною Г., професійна захворюваність в АТ «ЗФЗ» за 5 років з 2016 по 2020 роки складає 24 особи (по цеху № 3 - 11 осіб); в ПАТ «Запоріжсталь» - 111 осіб (по мартенівському цеху -35 осіб); «професійних захворювань на СП «Запорізька дирекція залізничних перевезень», Станція Запоріжжя-Ліве за останні 5 років не зареєстровано».

Посилаючись на пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», вважає, що у діях відповідача відсутній жоден із 3 елементів складу цивільно-правового делікту; той факт, що позивач деякий час працював у відповідача, жодного значення не має, оскільки позивач почав працювати у відповідача-4, вже будучи хворим на визначені комісією професійні захворювання, які він отримав працюючи на інших підприємствах.

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 надав суд у відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції у цій справі залишити без змін.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище нормам процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що АТ «Українська залізниця» під час роботи позивача допустив перевищення гранично допустимого рівня концентрації небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища, що є порушенням ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці». Професійні захворювання у позивача виникли внаслідок його роботи не тільки на підприємстві відповідача, але й на інших підприємствах. Професійні захворювання позивача, які завдають йому фізичного болю та душевних страждань, виникли також і з вини відповідача Акціонерне товариство «Українська залізниця», яким не було виконано вимоги законодавства щодо створення на робочому місці працівника умов праці відповідно до нормативно-правових актів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Встановлено, що відповідно до трудової книжки, ОСОБА_1 02 роки 09 місяців, з 09.06.1993 по 22.04.1996, працював обрубувачем поверхневих дефектів металу прокатного цеху, сортувальником - здавальником прокатного цеху ПрАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ»;

- 03 роки 05 місяців, з 05.07.1996 по 10.12.1999, працював плавильником феросплавів плавильного цеху №3 на АТ «Запорізький завод феросплавів»;

- 17 років 05 місяців, з 12.04.2002 по 23.09.2019, працював підручним сталевара мартенівської печі мартенівського цеху на ПАТ «Запоріжсталь»;

- 02 роки 02 місяця, з18.10.2019 по 05.05.2022, працював на станції Запоріжжя -Ліве СП «Запорізька дирекція залізничних перевезень» АТ «Укрзалізниця» регулювальником швидкості руху вагонів станції.

По факту виникнення у позивача хронічного професійного захворювання (отруєння) регіональною філією «Придніпровська залізниця» Акціонерне товариство «Українська залізниця» проведено розслідування та складено акт за формою П-4 від 21 квітня 2022 року про розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання.

Комісією з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання було встановлено наявність у позивача хронічного професійного захворювання (отруєння) за таким діагнозом: 1. Хронічне обструктивне захворювання і легень першої-другої стадії (пилотоксичний бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), група В. Легенева недостатність другого ступеня. 2. Радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна С6, С7 з помірно вираженими статико-динамічними порушеннями хребта, м`язові-тонічним та стійким больовим синдромом, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних та ліктьових суглобів (ПФ першого- другого ступеня).3. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість другого ступеня (з легким зниженням слуху) - за класифікацією ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Захворювання професійні (03.02.2022 р.).

Комісією в п.12 Акту встановлено, що загальний стаж становить 32 роки 01 місяць, 02 роки 02 місяці за професією; 02 роки 02 місяці у цеху в умовах впливу шкідливих факторів.

Вказаною Комісією було зроблено висновок про наявність шкідливих умов праці (п. 13 зазначеного вище акту), та визначено що згідно з Гігієнічною класифікацією праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затвердженою від 12.08.1986р. №4137-86, загальна оцінка умов праці на робочому місці регулювальника швидкості руху вагонів станції Запоріжжя-Ліве СП «Запорізька дирекція залізничних перевезень» ОСОБА_1 відносяться до ІІІ класу 2 ступеню (шкідливі).

Зважаючи на визначені шкідливі умови праці, комісією були встановлені обставини, за яких у позивача виникло професійне захворювання (п.17 Акту): Внаслідок тривалого стажу роботи ОСОБА_1 в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на ПРАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» (02 роки 09 місяців), на ВАТ «Запорізький завод феросплавів» (03 роки 05 місяців), на ПАТ «Запоріжсталь» (17 років 05 місяців), на станції Запоріжжя-Ліве (02 роки 02 місяці). Причина виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння)- наявність на робочому місці сортувальника-здавальника прокатного цеху ПРАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» шкідливих виробничих факторів (атестація 1994 р.): пил (електрокорунду) - 8,1 мг/м3 при ГДК 6,0 мг/м3.

В п. 18 Акту комісією встановлені причини виникнення професійного захворювання:

Наявність на робочому місці обрубувача поверхневих дефектів металу прокатного цеху ПРАТ «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» шкідливих виробничих факторів (атестація 1994 р.): пил (електрокорунду) 14,0 мг/м3 при ГДК 6,0 мг/м3 ; шум - 84 дБ «А» при ГДР - 80 дБ «А»; фізичне навантаження: знаходження у нахиленому положенні до 10° - 50,7% при ГДР - 50%.

Наявність на робочому місці плавильника феросплавів плавильного цеху №3АТ «ЗФЗ» шкідливих виробничих факторів (атестація 1993 року):кремнію діоксид 2,58 мг/м3 при ГДР - 2,0 мг/м3; пил переважно фіброгенної дії - 13,6 мг/м3при ГДР-2,0 мг/м3; фізичне навантаження:потужність зовнішньої роботи за участю м`язів нижніх кінцівок і тулуба, Вт -91,8 Вт при ГДР -41-90 Вт; вимушені нахили тулуба, раз за зміну - 106 разів при ГДР - 51-100 раз за зміну.

Наявність на робочому місці підручного сталевара мартенівської печі мартенівського цеху ПАТ «Запоріжсталь» ОСОБА_1 шкідливих виробничих факторів (атестація 2001р., 2006р., 2011р. та 2016р. ):кремнію діоксид крист. з вмістом у пилу 2-10% - 57,9-102,2 мг/м3 при ГДК 4.0 мг/м3; заліза оксид 10,82-17,18 мг/м3 при ГДР - 6,0 мг/м3; ангідрид хромовий - 0,0133-0,014 мг/м3 при ГДК - 0,01 мг/м3; ангідрид сірчистий - 10,19-13.34 мг/м3 при ГДК 10,0 мг/м3; азоту діоксид - 2,08-2,35 мг/м3 при ГДК-2,0 мг/м3; вуглецю оксид - 22,4-24,1 мг/м3 при ГДК - 20,0 мг/м3; фізичне навантаження:статичне навантаження при утриманні вантажу двома руками, кг*с - 97584- 186684 кг*с при ГДР - 43001-97000 кг*с (атестація 2006 р. 2011 р. та 2016р.); статичне навантаження при утриманні вантажу за участю м`язів тулуба та ніг, кг*с - 187392 кг*с при ГДР - 61001-130000 кг*с (атестація 2001 р.);знаходження у нахиленому положенні більше 30° -26,3%-40,0% при ГДР - 25%;вимушені нахили тулуба, раз за зміну - 224-497 разів при ГДР - 51-100 раз за зміну; шум - 91,7-96,0 дБ «А» при ГДР - 80 дБ «А».

Наявність на робочому місці регулювальника швидкості руху вагонів станції Запоріжжя-Ліве СП «Запорізька дирекція залізничних перевезень» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_1 шкідливих виробничих факторів (атестація 2018 р.):шум - 83 дБ «А» при ГДР - 80 дБ «А»; фізичне навантаження:потужність зовнішньої роботи за участю м`язів нижніх кінцівок і тулуба, Вт - 69979 Вт при ГДР - до 40000 Вт; вимушені нахили тулуба, раз за зміну - 269 разів при ГДР -51-100 раз за зміну; переміщення у просторі (переходи, обумовлені технологічним процесом), км 10,0 км при ГДР - до 8,0 км.

Висновком ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 03 лютого 2022 року позивачу встановлені професійні захворювання, а саме: 1.Хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пилотоксичний бронхітпершої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), група В. Легенева недостатність другого ступеня. 2.Радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна С6, С7 з помірно вираженими статико-динамічними порушеннями хребта, м`язово-тонічним та стійким больовим синдромом, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопатковогоперіартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періарт-розом колінних та ліктьових суглобів (ПФ першого-другого ступеня). 3.Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість другого ступеня (з легким зниженням слуху) - за класифікацією В.О.Остапкович і Н.І. Пономарьової. - Захворювання професійні (03.02.2022).(діагноз вперше виявленого професійного захворювання). Встановлення професійного характеру захворювань: Захворювання професійні (03.02.2022).

Відповідно до даних Санітарно-гігієнічної характеристики умов праці від 10.11.2021, ОСОБА_1 працює на СП «Запорізька дирекція залізничних перевезень», Станція Запоріжжя-Ліве з 18.10.2019 p.пo 20.01.2021 р. (01 рік 03 місяці 03 дні) учнем регулювальника швидкості руху вагонів та з 20.01.2021 року по теперішній час - регулювальником швидкості руху вагонів 4 розряду. 2) перелік шкідливих факторів, що мали місце під час виконання працівником технологічного процесу: шум, робота на відкритому повітрі, важкість праці. 3) дату проведення та результати атестації робочого місця працівника за умовами праці (в разі проведення): 2018 рік. 4) характеристика технологічного процесу, що виконує (виконував) працівник. При виконанні посадових обов`язків ОСОБА_1 виконує наступні роботи: регулювання швидкості руху вагонів під час розформування з профільованої витяжки на ухилі шляхом гальмування гальмовими башмаками, прибирання гальмових башмаків та розстановка на коліях після виконання операцій по гальмуванню вагонів, закріплення гальмовими башмаками груп вагонів і составів, які стоять на станційних коліях та зняття гальмових башмаків, забезпечення схоронності гальмових башмаків. Гальмування вагонів використовується за допомогою спеціальної вилки. Вага гальмового башмак складає 7кг. Графік роботи змінний. Тривалість робочої зміни 12 годин при 40- годинному робочому тижні. За даними атестації робочих місць 2018 р. на робочому місці регулювальника швидкості руху вагонів наступні фактори виробничого середовища та трудового процесу:Час впливу: факторів: шум - 100%, перебування у незручній позі - 37,4%, інших факторів - 73,2% тривалості зміни. Робоче місце має в наявності 4 фактори 1 ступеню та 1 фактор 2 ступеню. Згідно з «Гігієнічною класифікацією праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затвердженими від 12.08.1986р. № 4-137- 86, загальна оцінка умов праці регулювальник швидкості руху вагонів 4 розряду відноситься до шкідливих умов праці.

Інші показники не визначалися.

Медичне обслуговування робітників: СП «Запорізька дирекціязалізничних перевезень», Станція Запоріжжя-Ліве проводиться у КНП «Міська лікарня № 1» ЗМР. Згідно з актом періодичного медичного огляду за 2020 рік протипоказань до роботи регулювальником швидкості руху вагонів у ОСОБА_1 виявлено не було.

Згідно з довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги Серії 12 ААА №097187 від 06 червня 2022 року позивачу вперше встановлено третю групу інвалідності та ступінь втрати професійної працездатності - 60%.

Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААВ № 628837 від 06.06.2022 року, позивачу ОСОБА_1 первинно встановлена третя група інвалідності безстроково, причина інвалідності: професійне захворювання. Протипоказана важка фізична праця, стато-динамічні навантаження. Рекомендовано «Д» нагляд профпатолога, невролога, пульмонолога, сімейного лікаря, лор, стаціонарне лікування. Санаторно-курортне лікування.

Суд першої інстанції вірно визначився з характером спірних правовідносин та нормами, що їх регулюють.

Положеннями статті 153 КЗпП України визначено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ч.1 ст.13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Зміст статті 173 КЗпП України закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Положення ч. 1 ст.237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до ч. 1ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

За приписами ч.ч. 1, 5 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно з пунктом 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що внаслідок втрати професійної працездатності позивачу спричинено моральну шкоду, оскільки він відчуває фізичний біль та душевні страждання, він позбавлений можливості реалізації своїх здібностей, змушений приймати лікарські препарати, постійно відчуває наслідки минулої роботи в неналежних умовах, що свідчить про заподіяння позивачу моральної шкоди.

Професійне захворювання позивача, яке завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виникло, у тому числі, з вини відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця», яким не було виконано вимоги законодавства щодо створення на робочому місці працівника умов праці відповідно до нормативно-правових актів.

У зв`язку із вищевказаними професійними захворюваннями позивач відчуває постійні фізичні страждання, наслідком якого є порушення звичного способу життя, потреба додаткових зусиль для організації життя, порушенням нормальних життєвих зв`язків, внаслідок неможливості вести активне життя.

З акту розслідування вбачається, що причин виникнення хронічного професійного захворювання від 21 квітня 2022 року, причиною професійних захворювань позивача є також робота позивача в період часу з18.10.2019 по 05.05.2022 на посаді регулювальника швидкості руху вагонів станції Запоріжжя-Ліве СП «Запорізька дирекція залізничних перевезень» АТ «Укрзалізниця», в умовах впливу шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, які перевищували нормативні показники.

Таким чином, судом вірно встановлено, що роботодавець АТ «Українська залізниця» під час роботи позивача допустив перевищення гранично допустимого рівня концентрації небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища (шум - 83 дБ «А» при ГДР - 80 дБ «А»; фізичне навантаження: потужність зовнішньої роботи за участю м`язів нижніх кінцівок і тулуба, Вт - 69979 Вт при ГДР - до 40000 Вт; вимушені нахили тулуба, раз за зміну - 269 разів при ГДР -51-100 раз за зміну; переміщення у просторі (переходи, обумовлені технологічним процесом), км 10,0 км при ГДР - до 8,0 км), що є порушенням ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці».

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що професійні захворювання позивача, які завдають йому фізичного болю та душевних страждань, виникли також і з вини відповідача АТ «Українська залізниця», яким не було виконано вимоги законодавства щодо створення на робочому місці працівника умов праці відповідно до нормативно-правових актів.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що позивач був обізнаний про шкідливі фактори, що присутні на його робочому місці, та добровільно без примусу погодився виконувати доручену роботу; будучи вже хворим на вищезазначені професійні захворювання, звернувся до відповідача з заявою про прийняття його на роботу; достеменно знав про те, що умови праці на, які він просив його прийняти, є шкідливими

Вказані доводи колегією суддів відхиляються з огляду на те, що здійснення відповідачем заходів для забезпечення працівникам безпечних умов праці, які не усунули впливу негативних факторів, не впливають на право позивача на відшкодування завданої моральної шкоди за умови доведеності такої шкоди.

Колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги про те, що позивач свідомо обирав роботу, знаючи про важкі умови праці і шкідливі виробничі фактори, які можуть негативно вплинути на його здоров`я, з огляду на те, що здійснення відповідачем заходів для забезпечення працівникам безпечних умов праці, які не усунули впливу негативних факторів, не впливають на право позивача на відшкодування завданої моральної шкоди, за умови доведеності такої шкоди, та не мають враховуватися судом при визначенні розміру моральної шкоди.

В апеляційній скарзі скаржником зазначено про те, що ОСОБА_1 вже прийшов 18 жовтня 2019 року на станцію вагонів Запоріжжя-Ліве регіональної філії «Придніпровська залізниця» AT «Укрзалізниця» хворим на професійні захворювання.

Вказані твердження апеляційної скарги є хибними, оскільки професійні захворювання ОСОБА_6 були встановлені вперше 03 лютого 2022 року згідно медичного висновку ЛЕК високоспеціалізованого профпаталогічного закладу охорони здоров`я ДУ «Українського науково-дослідного інституту промислової медицини» (протокол №318). Встановлення професійності захворювання ґрунтуються на стажу роботи в шкідливих в умовах (з урахуванням санітарно-гігієнічної характеристики умов праці) 24 роки 9 місяців; та даних санітарно-гігієнічної характеристики умов праці за №08/03.2-11/11078 від 10.11.2021 року, виданої Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області, де, зокрема зазначено, що ОСОБА_6 працював у шкідливих умовах ...регулювальником швидкості руху вагонів Станції Запоріжжя-Ліве, СП «Запорізька дирекція залізничих перевезень РФ «Придніпровська залізниця» AT «Укрзалізниця» 1 рік (а саме 20.01.21 рік по теперішній час) та піддавався впливу наступних шкідливих* факторів: - шуму, мікроклімату, важкість праці(динамічне навантаження, статичне навантаження, нахили, переміщення у просторі). Всі ці покази зі значним перевищенням ГДК послугували, в тому числі врахуванню для встановлення професійних захворювання у лютому 2022 року.

Що стосується тверджень скаржника з приводу того, що за 5 років професійних захворювань на СП «Запорізька дирекція залізничних перевезень, Станція Запоріжжя-Ліве», не зареєстровано, взагалі не заслуговує уваги, оскільки ця обставина не виключає того факту, що на робочому місці регулювальника швидкості руху вагонів були присутні важкі умови праці з перевищенням гранично-допустимих норм.

Добровільність виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці, не знімають з відповідача обов`язку виконати вимоги ч. 2 ст.153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці» й нести відповідальність за їх невиконання у вставленому законом порядку.

Судом першої інстанції враховано ту обставину, що професійні захворювання у позивача виникли внаслідок його роботи не тільки на підприємстві відповідача, але й на інших підприємствах.

беручи до уваги характер і тривалість фізичних і моральних страждань позивача, оскільки внаслідок професійних захворювань позивач первинно втратив 60% професійної працездатності, які настали в здоров`ї позивачата встановлення 3-ої групи інвалідності безстроково, незворотності змін його здоров`я, постійний характер страждань, який виявляється в хронічних захворюваннях, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, а також стаж роботи позивача в умовах впливу шкідливих факторів виключно на підприємстві відповідача, впродовж 02 роки 02 місяців, конкретні обставини справи, судом першої інстанції обґрунтовано стягнуто з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5000 грн. з урахуванням приписів статей 164, 168 Податкового кодексу України та ч. 5 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999 року.

З огляду на наведене колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України, дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у апеляційній скарзі скаржник.

Докази та обставини, ні які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідження та встановленні судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Таким чином колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19 травня 2023 року.

Головуючий

Судді: