Провадження № 2/522/6429/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання - Навроцької Є.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До суду 31.08.2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, а саме стгнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 12 000,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову зазначено, що під час шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилася спільна дитина- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 -позивачка, проживає разом із донькою по АДРЕСА_1 . Взаємовідносини між позивачкою та відповідачем поступово погіршились, наразі позивачка з дитиною проживають поза межами території України. Відповідач майже не розмовляє з позивачкою та перестав надсилати добровільно аліменти. У зв`язку з чим ОСОБА_1 вважає, що відповідач не буде більше добровільно надавати позивачці та дитині гроші, тому була змушена звернутись до суду з даним позовом.

Матеріали отримано суддею 01.09.2023 року.

У відповідності до вимог чинного цивільного-процесуального законодавства України 01.09.2023 року судом було направлено запити до Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, для встановлення місця реєстрації боржника.

Відповідно до Єдиного державного демографічного реєстру, відповідь №221975 від 11.09.2023 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований з 19.09.2016 року за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 14.09.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 16.10.2023 року.

До суду 26.09.2023 року від представника ОСОБА_2 - адвоката Бірюкова Андрія Миколайовича надійшов відзив, згідно якого просив задовольнити позов частково та стягнути з відповідача 3 000,00 грн щомісячно у якості аліментів на дитину.

В обґрунтування відзиву зазначено, що відповідач майже щодня намагається поспілкуватись із донькою та позивачкою, проте позивачка відмовляє у такому спілкуванні доки не буде перерахування грошових коштів, відповідач добровільно продовжує сплачувати аліменти щомісяця. На теперішній час відповідач не має високого доходу працюючи лікарем, середня заробітна плата останні півроку становить 6700 грн. таким чином відповідач може гарантовано сплачувати аліменти у розмір 3 000,00 грн щомісячно. При цьому у разі можливості планує добровільно сплачувати більше.

У підготовче засідання призначене на 16.10.2023 року сторони не з`явилися, від представника ОСОБА_2 - адвоката Бірюкова Андрія Миколайовича до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з ведення переговорів. Розгляд справи відкладено на 30.10.2023 року.

Від представника ОСОБА_2 - адвоката Бірюкова Андрія Миколайовича до суду 30.10.2023 року надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з ведення переговорів.

У зв`язку з оголошення тривоги у місті Одесі та Одеській області, розгляд справи, призначений на 30.10.2023 року, відкладено на 21.11.2023 року.

У підготовче засідання призначене на 21.11.2023 року з`явилися представник позивачки-адвокат Губська Х.Ю., відповідач ОСОБА_2 та представник ОСОБА_2 - адвокат Бірюков А.М.

Представник позивачки-адвокат Губська Х.Ю. пояснила, що між сторонами проводились переговори та наразі позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на дитину у розмір 10 000,00 грн щомісячно та просить не розглядати позовну вимогу щодо стягнення судових витрат з відповідача, оскільки вони сплачені відповідачем у добровільному порядку з вересня 2023 року. У зв`язку з чим заявила про зменшення позовних вимог, згідно якого просить стягнути з відповідача на корить позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 10 000,00 грн. щомісячно з 01.12.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Бірюков А.М. зазначив, що відповідачем визнається вимога про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 10 000,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 погодився на стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 10 000,00 грн щомісячно та підтвердив, що за період знаходження справи у суді він продовжував фактично сплачувати аліменти на дитину у розмірі 10 000 грн.

Представник позивачки-адвокат Губська Х.Ю. на питання суду відповіла, що вони підтверджують отримання аліментів за вересень-листопад 2023 року, тому просить стягнути аліменти з грудня 2023 року.

ОСОБА_2 та його представник - адвокат Бірюков А.М. зазначили, що сплачені аліменти були саме за ці місяці.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 24.11.2023 року.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що під час перебування у шлюбі у сторін народилася дитина - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 22.12.2016 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 11827 (а.с. 5).

Неповнолітня донька проживає з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місяця проживання особи та витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання.

Позивачка самостійно не в змозі забезпечити дитині належній рівень життя, необхідний їй для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, тому звернулася до суду з позовом щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 12 000,00 грн. щомісяця та до досягнення дитиною повноліття.

21.11.2023 року позовні вимоги були зменшені, у зв`язку з чим позивачка просить стягнути з відповідача аліментів на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000,00 грн. щомісяця з грудня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 проживає окремо, приймає участь у вихованні доньки, добровільно сплачує аліменти та інші витрати у випадку необхідності та забезпечує дитину матеріально, що підтверджується поясненнями сторін і представників.

Відповідачем визнає позовні вимоги ОСОБА_1 та бере на себе обов`язок у сплаті аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, оцінивши належні докази, з урахуванням зменшення позовних вимог та згоди відповідача на сплату аліментів у розмірі 10 000,00 грн., суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, співмірними оскільки дитина потребує належного догляду і утриманню, а тому підлягають задоволенню у розмірі 10 000,00 грн. щомісячно та до досягнення дитиною повноліття.

При цьому, суд виходить із першочергового та ключового питання захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина має тоді, коли утримується обома батьками та отримує надійне стабільне матеріальне утримання як збоку матері, так і збоку батька для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-Ш «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

З позову вбачається, що позивачка просить стягувати аліменти з відповідача, починаючи з 01.12.2023 року, відповідач позов визнає, у зв`язку з чим суд вважає за можливе стягнути аліменти з 01.12.2023 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

При цьому суд враховує положення ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», згідно якої об`єктом індексації є також розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Статтею 5 даного Закону встановляється, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, оскільки позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, суд вважає за доцільне та справедливе покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 1 073,60 грн. на користь держави.

Керуючись ст. ст. 7, 79-81, 180-183, 184, 191 СК України, ст. ст. 1, 2, 5, 11, 43, 49, 76-80, 81, 89, 197, 200, 210, 247, 258, 263-265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок, з урахуванням індексації щомісячно, починаючи з 01.12.2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь держави судовий збір у сумі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 24.11.2023 року.

Суддя Домусчі Л.В.