Справа № 463/1695/21 Головуючий у 1 інстанції Леньо С.І.
Провадження № 22-з/811/91/23 Доповідач в 2-й інстанції Ніткевич А. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Зеліско-Чемерис К.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_1 про постановлення додаткового рішення у цивільній справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Гуменюка Олега Романовича на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2021 року в складі судді Леньо С.І. у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішенням суду, -

встановив:

У лютому 2021 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішенням суду, просив стягнути моральну шкоду у розмірі 17 280 000 грн.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2021 року у позові ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішенням суду - відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник позивача Гуменюк О.Р .

Просив скасувати рішення Личаківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2021 року та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Постановою Львівського апеляційного суду від 17 січня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гуменюка Олега Романовича - залишено без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2021 року - залишено без змін.

04.04.2023 на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

У заяві покликається на те, що апеляційний суд порушив його право на справедливий суд, оскарження судових рішень, зазначає про те, що його апеляційну скаргу повернуто судом.

Також, ним подавалися заяви про забезпечення обов`язкової участі у судовому розгляді справи, з посиланням на відповідне рішення та висновки Конституційного Суду України, однак його жодного разу не було повідомлено про дні та години судових засідань.

Покликається на судову практику касаційної інстанції щодо неналежного повідомлення учасника справи, як підставу для скасування відповідного судового рішення.

Просить ухвалити у справі додаткове рішення про відшкодування моральної шкоди, забезпечити його безпосередню участь у судовому засіданні.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до приписів частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна людина має можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Це право гарантується частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 12 листопада 2020 року у справі № 359/9512/17 та від 19 грудня 2019 року у справі № 757/35897/18-ц.

Згідно із ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.

Частинами 3, 4 вказаної статті унормовано, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Зважаючи на те, що розгляд апеляційної скарги у даній справі проводився з повідомлення учасників справи, розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення проводиться також у відкритому судовому засіданні з повідомлення учасників справи, явка яких відповідно до ст.128 ЦПК України не є обов`язковою.

Учасники справи позивач ОСОБА_1 , якому судова повістка про виклик в судове засідання направлена на адресу Маневицької ВК-42, де позивач відбуває покарання, представник позивача адвокат Гуменюк О.Р., якому судова повістка направлена на офіційну електронну адресу, а також представник відповідача Державної казначейської служби, в судове засідання не прибули, клопотань не про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку не подавали.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Перевіряючи підставність заяви, колегія суддів враховує таке.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

За змістом частини 5 ст. 12 ЦПК України, на суд покладається обов`язок щодо сприяння всебічному і повному з`ясуванню обставин справи шляхом роз`яснення особам, які беруть участь у справі, їх прав та обов`язків, попередження про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяння здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених законом.

Стаття 270 ЦПК України визначає за якимх умов суд, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз`яснено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (ст. 270 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви

Тобто процесуальне законодавство визначає вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення, які передбачені ст. 270 ЦПК України. Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених зазначеною статтею, і не може змінювати по суті основне рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Про те, що додаткове рішення може бути ухвалене судом лише після прийняття рішення по суті спору за наявності підстав, перелічених у частині першій статті 270 ЦПК України, зазначено у правовому висновку викладеному у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2019 року, справа №464/944/17.

Апеляційний розгляд справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Гуменюка Олега Романовича на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2021 року в складі судді Леньо С.І. у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішенням суду закінчений, при цьому апеляційний суд не ухвалював нового у справі судового рішення, а залишив у силі рішення суду першої інстанці, а відтак апеляційним судом не проводився і розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи.

В свою чергу, порушені заявником ОСОБА_1 у заяві про ухвалення додаткового рішення питання, зокрема, що апеляційний суд порушив його право на справедливий суд, неналежне повідомлення про розгляд справи, а також повернення його апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, а відтак стягнення відшкодування моральної шкоди, не відповідають правовій природі та призначенню статті 270 ЦПК України та не можуть бути вирішені у відповідному порядку.

Окремо колегія суддів звертає увагу на те, що позивач ОСОБА_1 теж подавав апеляційну скаргу на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2021 року.

При цьому, ухвалою Львівського апеляційного суду від 18 квітня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2021 року визнано неподаною та повернуто скаржнику.

Роз`яснено, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Поряд з цим, позивач ОСОБА_1 не скористався своїм правом на касаційне оскарження ухвали Львівського апеляційного суду від 18 квітня 2022 року, як і не подавав касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 17 січня 2023 року, незважаючи на те, що з такою не погоджується.

Інші доводи заяви не є обґрунтованими та про підставність такої не свідчать.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 270, 367, 368, 372, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про постановлення додаткового рішення у цивільній справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Гуменюка Олега Романовича на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2021 року в складі судді Леньо С.І. у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішенням суду- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня підписання ухвали.

Повний текст ухвали складений 16 травня 2023 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк