КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Гаращенко Д.Р., Олійника В.І., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою адвоката Джуса Дениса Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23 грудня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року позивач АТ «Акцент -Банк», як правонаступник ПАТ «Акцент -Банк», звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.02.2019 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору № SAMABWFC0 та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку, відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява разом з умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у Анкеті -Заяві. Банк свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за Договором, у зв`язку з чим станом на 12.07.2020 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 20 656, 57 грн, а відтак позивач змушений звертатись до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати по справі.

Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 23 грудня 2020 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 20 656, 57 грн, та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102, 00 грн.

07 липня 2023 року до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_2 в особі свого представника - адвоката Джус Д.В. про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23.12.2020 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 20 липня 2023 року заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23.12.2020 року залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, адвокат Джус Денис Васильович, який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23.12.2020 року в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по відсоткам в сумі 8175 грн 37 коп., та ухвалити у відповідній частині нове судове рішення, яким відмовити АТ «Акцент-Банк» в стягненні з ОСОБА_1 заборгованості по відсоткам в сумі 8175 грн 37 коп.. Також просив судові витрати в суді першої інстанції та при розгляді апеляційної скарги покласти на АТ «Акцент Банк».

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що надані позивачем документи не підтверджують погодження сторонами умов кредитування щодо визначення розміру та сплати процентів.

Представник апелянта вказував на те, що ані витяг з Умов та правил надання банківських послуг в AT «Акцент- Банк», ані витяг з Тарифів користування кредитною карткою не містять підпису відповідача. Анкета- заява містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію. Анкета-заява не містить даних про умови кредитування. В ній відсутня відмітка яку саме картку просив видати відповідач.

В апеляційній скарзі представник апелянта також посилався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані також тим, що розрахунок заборгованості також не є документом, який може посвідчувати погодження сторонами умов щодо розміру та сплати процентів.

Крім цього, обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги зазначав те, що доданий AT «Акцент-Банк» до позову підписаний зі сторони відповідача паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому визначено умови кредитування, не повинен був братися судом першої інстанції до уваги, оскільки у вказаному паспорті споживчого кредиту визначено умови кредитування для декількох кредитних продуктів - за програмами Картка Універсальна та Картка Універсальна Gold.

З урахуванням викладеного, представник апелянта вважає, що з відповідача на користь позивача підлягала стягненню лише заборгованість за кредитом у розмірі 12481,20 грн.

18 жовтня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від позивача АТ «Акцент-Банк», в якому просило відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 ..

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що зібраними по справі доказами встановлено та доведено, що відповідач умови укладеного Договору не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, а тому суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги Банку підлягають задоволенню в повному обсязі, а відтак з відповідача на користь Банку підлягає стягненню заборгованість за Договором на загальну суму 20 656, 57 грн.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст.ст. 627, 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Тобто, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначити умови такого договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Встановлено, що Акціонерне товариство «Акцент-Банк» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ «Акцент-Банк», у зв`язку з тим, що рішенням загальних зборів акціонерів від 25.04.2018 р. змінено організаційно-правову форму та назву Позивача з ПАТ «Акцент-Банк» на АТ «Акцент-Банк», про що зазначено у п. 1.1 Статуту АТ «Акцент-Банк».

28.02.2019 року відповідач ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент -Банк», правонаступником якого є позивач, з метою укладання кредитного договору № SAMABWFC0 та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку, відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета - заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами, що викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Встановлено також, що звертаючись з позовною заявою позивач надав суду витяг з умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» (а.с. 6 зв. - 10).

Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Відповідно до п. 2.1.1.12.2.1 Умов та правил надання банківських послуг, У разі виникнення прострочених зобов`язань за Договором, Клієнт сплачує Банку плату за користування кредитом у розмірі подвійної місячної процентної визначеної в Тарифах, що діє на дату нарахування відсотків. Відсотки в подвійному розмірі, замість базового розміру процентної ставки, зазначеного в Тарифах, нараховуються від суми загальної Заборгованості з моменту виникнення Заборгованості під час дії Пільгового періоду за карткою, внаслідок не внесення Щомісячного мінімального платежу в повному обсязі. При цьому Сторони усвідомлюють та підтверджують, що таке збільшення розміру процентної ставки не є зміною умов цього Договору та/або зміною процентної ставки за Договором, що здійснюється Банком в односторонньому порядку, і відповідно внесення змін до Договору не потребується.

Також встановлено, що відповідач ухиляється від виконання зобов`язань за договором, оскільки заборгованості не погашає.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором у відповідача, станом на 12.07.2020 року, виникла заборгованість у загальному розмірі 20656,57 грн, яка складається із наступного: 12481,20 грн - заборгованість за кредитом; 8175,37 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом (а.с. 4).

Також встановлено, що в матеріалах справи міститься паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» підписані власноручно ОСОБА_1 28.02.2019 року (а.с. 5 зв. - 6).

У паспорті споживчого кредиту викладена інформація стосовно процентної ставки в розмірі 3,9% в місяць (46,8 % річних) (п. 4).

У розділі 6 паспорта споживчого кредиту зазначено розмір процентної ставки (7,8 % у місяць), що застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту.

Отже вказані документи містять погоджену між сторонами процентну ставку за порушення зобов`язання.

Підписавши вказану анкету-заяву, яка є складовою частиною кредитного договору та паспорт споживчого кредиту ОСОБА_1 відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодився з відповідними умовами кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20); від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20).

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку задовольняючи позовні вимоги, оскільки позовні вимоги банку про стягнення заборгованості за тілом кредиту та за відсотками ґрунтуються на підставах узгоджених між сторонами та викладених у паспорті споживчого кредиту, а тому вони є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги про те, що ні витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», ні витяг з Тарифів користування кредитною карткою не містять підпису відповідача, суд апеляційної відхиляє, оскільки як вбачається з матеріалів справи, відповідач в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердив власним підписом факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті Банку (а.с. 5).

Доводи апеляційної скарги про те, що Анкета-Заява містить лише анкетні дані відповідача, його конкретну інформацію, однак Анкета-Заява не містить даних про умови кредитування, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки паспорт споживчого кредиту є складовою частиною анкети-заяви.

Посилання представника апелянта в апеляційній скарзі на постанову Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17 в частині відмови у стягнення процентів, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки в справі № 342/180/17 розглядався випадок, коли Тарифи банку не було підписано боржником. З огляду на це колегія суддів вважає помилкові посилання представника апелянта на висновки Верховного Суду наведені у справі № 3424/180/17, оскільки вони не релевантні до спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги про те, що розрахунок заборгованості не є документом, який може посвідчити погодження сторонами умов щодо розміру та сплати процентів, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки як вбачається з розрахунку заборгованості, боржник користувався кредитом, тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідач був ознайомлений з Умовами і Правилами надання банківських послуг в А-Банку і погодився з ними, оскільки даний договір є договором оферти.

Доводи апеляційної скарги про те, що доданий AT «Акцент-Банк» до позову підписаний зі сторони відповідача паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому визначено умови кредитування, не повинен був братися судом першої інстанції до уваги, оскільки у вказаному паспорті споживчого кредиту визначено умови кредитування для декількох кредитних продуктів - за програмами Картка Універсальна та Картка Універсальна Gold, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки з розрахунку заборгованості (а.с. 4) вбачається, що процентна ставка (поточна) встановлена у розмірі 46,8% річних, ОСОБА_1 отримав та використовував кредитні кошти, далі неодноразово порушував умови договору, бо не сплачував обов`язкові платежі у встановлені строки, що і стало підставою для звернення до суду.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні, не спростовують.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що майнове право позивача було порушено відповідачем.

Суд першої інстанції вірно застосував до спірних правовідносин норми ст.ст. 536, 1048-1050 ЦК України.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Джуса Дениса Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено «22» листопада 2023 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді Д.Г. Гаращенко

В.І. Олійник