У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2023 Справа №607/8844/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович, розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільні справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку в натурі між власниками та виділ в натурі частки земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали до суду позовну заяву до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку в натурі між власниками та виділ в натурі частки земельної ділянки.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 липня 2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

22 листопада 2023 року позивачами подано заяву про зміну предмету та підстав позову у даній цивільній справі, в якій просить:

1)поділити в натурі житловий будинок по АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_1 та ОСОБА_2 частку 66/100 частин житлового будинку загальною площею 350,1 м.кв.;

2)виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в натурі частину земельної ділянки :02:001:2065 та припинити право спільної часткової власності ОСОБА_4 на неї.

Окрім того, 22 листопада 2023 року позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє представник ОСОБА_5 , подано заяву про забезпечення прозову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо безперешкодного допуску на земельну ділянку :02:001:2065, загальною площею 0,1248 га, позивачів та представників ліцензованої землевпорядної організації для проведення топографо-геодезичних робіт для складання варіантів поділу земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:2065 загальною площею 0,1248 га між двома землекористувачами у співвідношенні 1/3 до 2/3 та визначення конфігурації земельної ділянки спільного сумісного користування виключно в межах площі забудови та обслуговування існуючої будівлі та закріплення встановлених меж у вигляді схематичного зображення та виготовлення файлу з координатами.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовано тим, що за наявними в матеріалах справи доказами без застосування спеціальних знань у сфері будівництва неможливо здійснити виділ частки земельної ділянки, яка відповідає ідеальній частці, у зв`язку з чим позивачі готові самостійно залучити представників ліцензованої землевпорядної організації для проведення топографо-геодезичних робіт для складання варіантів поділу земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:2065 між двома землекористувачами у співвідношенні 1/3 до 2/3 та визначення конфігурації земельної ділянки спільного сумісного користування виключно в межах площі забудови та обслуговування існуючої будівлі. Однак, враховуючи характер взаємовідносин, який склався між сторонами, позивачі мають обґрунтований сумнів щодо того, що відповідач не перешкоджатиме позивачам та представникам залученої ліцензованої землевпорядної організації проводити топографо-геодезичні роботи для складання варіантів поділу земельної ділянки.

Розгляд заяви здійснено судом у строки, визначені ч. 1 ст. 153 ЦПК України, в порядку письмового провадження за наявними у суду матеріалами без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання, що відповідає вимогам ч. 13 ст. 7 та ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Суд, розглянувши заяву та долучені документи, приходить до наступних висновків.

Згідно із статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ст.ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Так, ч. 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст.150 ЦПК України, видом забезпечення позову, серед іншого, визначено заборона вчиняти певні дії.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Пункт 6 передбачає, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

З наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань позивачів вбачається, що предмет позову по даній справі є поділ житлового будинку в натурі між власниками та виділ в натурі частки земельної ділянки.

Отже у разі задоволення позову, примусове виконання рішення суду буде полягати в поділі в натурі житлового будинку по АДРЕСА_1 , з виділенням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідної частки житлового будинку; виділі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в натурі частини земельної ділянки :02:001:2065 та припиненні права спільної часткової власності ОСОБА_4 на неї.

Разом з тим, як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, метою забезпечення позову у даному випадку, є не вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивачів від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачам реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивачів, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення, а забезпечення представникам залученої ліцензованої землевпорядної організації проведення топографо-геодезичних робіт для складання варіантів поділу земельної ділянки.

Суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо безперешкодного допуску на земельну ділянку :02:001:2065, не відповідає змісту позовних вимог, а також вважає недоведеним той факт, що невжиття такого заходу зможе ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду по справі.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, приходить до переконання, що подана ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заява про забезпечення позову до задоволення не підлягає, оскільки позивачами не вказано жодних вагомих обґрунтувань для застосування заходів забезпечення позову у визначений ними спосіб та не подано доказів, що невжиття таких заходів утруднить чи зробить неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 149-154, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільні справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку в натурі між власниками та виділ в натурі частки земельної ділянки відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяВ. М. Позняк