03.05.2023 Справа № 363/1520/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Несин Н.С.,

третя особа ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТДВ «Страхова група «Оберіг», ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 17.02.2022 року у м. Вишгороді по пр. Мазепи, 1 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Subaru» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , автомобіля «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , автомобіля «Daihatsu» д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 , та автомобіля «KIA» д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_5 .

02.05.2022 року постановою Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на момент ДТП була застрахована у ТДВ «Страхова група «Оберіг». Відповідно до полісу №207812162 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 130 000,00 грн.

ТДВ «Страхова група «Оберіг» відповідає за ОСОБА_3 , за шкоду заподіяну майну позивача у розмірі 130 000,00 грн., а все, що понад цієї суми підлягає стягненню з ОСОБА_3 відповідно до ст.1194 ЦК України.

Згідно до рахунку ФОП ОСОБА_6 №4 від 21.04.2022 року для приведення автомобіля «Daihatsu» д.н.з. НОМЕР_3 у попередній стан необхідно витратити: 258 021,00 грн. на запасні частини та матеріали, 116 270,00 грн. на виконання ремонтних робіт.

На підставі викладеного позивач просить стягнути з ТДВ «Страхова група «Оберіг» повну гарантовану суму на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну у розмірі 130 000,00 грн., решту завданої шкоди стягнути з ОСОБА_3

05.07.2022 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

28.07.2022 року представник відповідача ТДВ «Страхова група» «Оберіг» подав до суду відзив на позовну заяву згідно якого, просить відмовити в задоволенні позовних вимог, з наступних підстав. Відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу №110053 від 24.05.2022 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Daihatsu» д.н.з. НОМЕР_3 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та ПДВ, становить 88 994,27 грн. Оцінену шкоду зменшено на податок на додану вартість, а тому належний розмір страхового відшкодування становить 82 165,96 грн. Наданий позивачем рахунок №4 від 21.04.2022 року не може бути належним доказом обґрунтування розміру матеріальної шкоди, оскільки у ньому вартість деталей, які підлягають заміні, зазначена без урахування коефіцієнту фізичного зносу, зазначено комерційна пропозиція, а не оціночна вартість деталей, які підлягають заміні, зазначено комерційна пропозиція, а не оціночна вартість проведення відновлювального ремонту транспортного засобу. Акт виконаних робіт №ФО-К-006309 від 23.02.2022 року також не може бути належним доказом обґрунтування розміру матеріальної шкоди, оскільки в ньому зазначені роботи, які безпосередньо не відносяться до відновлювального ремонту транспортного засобу внаслідок ДТП. Крім того, до позовної заяви не долучено підтвердження того, що ФОП ОСОБА_6 має спеціальні знання та має відповідну кваліфікацію для проведення таких оцінок. Також, представник відповідача вважає, що позов подано передчасно, оскільки позивач звернувся до відповідача лише 02.06.2022 року, а з урахуванням вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», крайній строк для прийняття рішення щодо розміру суми відшкодування закінчується 31.08.2022 року. Крім того, представник вважає, що не підлягають стягненню з ТДВ «Страхова група» «Оберіг» витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн., оскільки вказана сума не відповідає критеріям реальності таких витрат, обґрунтованості та пропорційності до предмету спору у розумінні приписів ст.137 ЦПК України.

21.09.2022 року адвокат Конюшко Д.Б., який здійснює представництво відповідача ОСОБА_3 , подав до суду відзив на позовну заяву згідно якого, просить відмовити в задоволенні позовних вимог, з наступних підстав. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на момент ДТП була застрахована у ТДВ «СГ «Оберіг», відповідно до умов чинного на дату ДТП полісу ОСЦПВВНТЗ №207812162 ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну третіх осіб становить 130 000,00 грн. Таким чином, позивач має реалізувати своє право на тримання страхового відшкодування шляхом звернення із відповідною вимогою до страховика цивільно-правової відповідальності ОСОБА_3 , а потім у разі недостатності такої виплати має право вимагати відшкодування шкоди із заподіювача шкоди у порядку визначеному ст.1194 ЦК України, як різницю між фактичним розміром шкоди та здійсненою страховою виплатою. Однак, звертаючись до суду із позовом про стягнення шкоди із заподіювача шкоди, позивачем не реалізоване своє право на отримання страхового відшкодування зі страховика. Відповідно до змісту позовної заяви, згоди між потерпілим та страховиком не досягнуто, страхова компанія не замовила складання звіту оцінювача або висновку експерта. Надані позивачем рахунки не можуть бути ні підставою для розрахунку розміру страхового відшкодування, ні підставою для визначення різниці між фактичним розміром шкоди та належним розміром страхового відшкодування. Крім того, вимоги щодо розподілу між сторонами судових витрат понесених на професійну допомогу у розмірі 10 000,00 грн. не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження вказаного розміру витрат.

Під час розгляду справи позивач скориставшись своїм правом, отримавши висновки експерта №10007 та №10035, збільшила позовні вимоги та просить: стягнути з ТДВ «СГ «Оберіг» суму страхового відшкодування у розмірі 130 000,00 грн. Стягнути з ТДВ «СГ «Оберіг» суму сплаченого судового збору у розмірі 1 300,00 грн. Стягнути з ТДВ «СГ «Оберіг» витрати пов`язані із проведенням експертиз у розмірі 10 402,81 грн. Стягнути з ОСОБА_3 різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 103 665,91 грн. Стягнути з ОСОБА_3 суму сплаченого судового збору у розмірі 1 036,66 грн. Стягнути з ОСОБА_3 витрати пов`язані із проведенням експертиз у розмірі 8 297,19 грн. Стягнути з ОСОБА_3 витрати пов`язані із підготовкою справи до її розгляду (послуг евакуатора) у розмірі 4 950,00 грн.

22.12.2022 року адвокат Конюшко Д.Б., який здійснює представництво відповідача ОСОБА_3 , подав до суду додаткові письмові пояснення відносно поданої позивачем заяви про збільшення розміру позовних вимог. Позивач з метою встановлення розміру майнової шкоди, заподіяної їй у зв`язку з пошкодження автомобіля, звернулась до судового експерта, за результатами чого складено висновок експерта №10007 від 22.09.2022 року та висновок експерта №10035 від 09.11.2022 року. Відповідно до вказаних експертиз, вартість відновлювального ремонту КТЗ «Daihatsu» д.н.з. НОМЕР_3 складає 549 702,42 грн., ринкова вартість КТЗ до ДТП складає 233 670,96 грн., ринкова вартість КТЗ (залишків) у пошкодженому стані після ДТП складає 103 665,91 грн. Враховуючи, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ТДВ «СГ «Оберіг», то саме ТДВ «СГ «Оберіг» має відшкодувати на користь позивача шкоду у розмірі різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, але у розмірі, що не перевищує розміру страхової суми 130 000,00 грн. Крім того, оскільки вартість витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищує вартість транспортного засобу до ДТП, з урахуванням висновків судового експерта, такий транспортний засіб є фізично знищеним, а його ремонт є економічно недоцільним. Таким чином, власнику автомобіля має бути сукупно відшкодована різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП: 233 670,96 грн.-103 665,91 грн. = 130 005,05 грн. Збільшуючи позовні вимоги, позивач фактично просить стягнути матеріальний збиток у розмірі повної ринкової вартості автомобіля на дату ДТП, що становить 233 670,96 грн. Заявлені вимоги суперечать правовим нормам, та матимуть наслідки несправедливого надмірного стягнення відшкодування заподіяної шкоди. Таким чином, сторона відповідача не заперечує проти стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, 233 670,96 грн.-103 665,91 грн. = 5,05 грн., що пропорційно становить 0,00487% від заявлених позовних вимог, судових витрат пропорційно розміру позовних вимог у розмірі 0,05 грн. судового збору, 0,40 грн. витрат на проведення експертизи, 0,24 грн. витрат на підготовку до розгляду справи. Сукупно з ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню 5,74 грн.

03.05.2023 року позивач та її представник в судове засідання не з`явились, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимогу підтримують в повному обсязі з урахуванням збільшеного розміру та просить задовольнити в повному обсязі.

03.05.2023 року представник відповідача ТДВ «Страхова група «Оберіг» в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

03.05.2023 року відповідач ОСОБА_3 та її представник в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

03.05.2023 року третя особа в судовому засіданні зазначила, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, 03.05.2023 року в судовому засіданні розглянуто клопотання представника відповідача ТДВ «Страхова група «Оберіг», про призначення судової автотоварознавчої експертизи, враховуючи приписи ч.1 ст.103 ЦПК України, протокольною ухвалою суду, у задоволенні клопотання відмовлено, оскільки стороною відповідача недоведена необхідність у проведенні вказаної експертизи, а також відсутні докази, що висновок експерта №10007 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи складеного 22.09.2022 року та висновок експерта №10035 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи складеного 09.11.2022 року, викликають сумніви щодо їх правильності.

Разом з тим, 03.05.2023 року в судовому засіданні розглянуто клопотання третьої особи ОСОБА_1 про витребування у якості доказів реєстраційного номеру облікової картки платників податків відповідача, враховуючи положення статті 84 ЦПК України предмет позову та предмет доказування у даній справі,протокольною ухвалою суду у задоволенні клопотання відмовлено, оскільки третьою особою не зазначено обставини, які може підтвердити чи спростувати реєстраційний номер облікової картки платників податків ОСОБА_3 , щодо заявлених позивних вимог позивачем.

Заслухавши пояснення третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено постановою Вишгородського районного суду Київської області від 02.05.2022 року, що 17.02.2022 року о 09 годині 25 хвилин у м. Вишгороді по пр. Мазепи, 1, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Subaru» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не справилась з керування, не вибрала безпечної швидкості руху, здійснила виїзд на смугу зустрічного руху, де допустила зіткнення з автомобілем «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався назустріч. Після цього допустила зіткнення з припаркованими автомобілями: «Daihatsu» д.н.з. НОМЕР_3 та «KIA» д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_5 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказаними діями водій ОСОБА_3 порушила пункти 2.3. (б), 12.1., 13.3. Правил дорожнього руху України за, що передбачена адміністративна відповідальність згідно із статтею 124 КУпАП.

Вищевказаною постановою Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Дана постанова набрала законної сили 13.05.2022 року.

Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , а саме «Daihatsu» д.н.з. НОМЕР_3 , власником є ОСОБА_2 .

Згідно ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

На підставі ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що діяльність, пов`язана з експлуатацією транспортного засобу є джерелом підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до висновку експерта №10007 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи складеного 22.09.2022 року, матеріальний збиток (шкода), завданий ОСОБА_2 , власниці автомобіля «Daihatsu» д.н.з. НОМЕР_3 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 17.02.2022 року о 09 год. 25 хв. у м. Вишгороді на пр. Мазепи, 1, станом на 09.09.2022 року, складає 233 670,96 грн.

Згідно до висновку експерта №10035 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи складеного 09.11.2022 року, ринкова вартість в пошкодженому стані автомобіля «Daihatsu» д.н.з. НОМЕР_3 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 17.02.2022 року о 09 год. 25 хв. у м. Вишгороді на пр. Мазепи, 1, станом на дату ДТП, складає 103 665,91 грн.

Відповідно до полісу №207812162 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 20.01.2022 року, автомобіль «Subaru» д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП був застрахований у ТДВ «СГ «Оберіг», страхова сума на одного потерпілого, за шкоду, заподіяну майну становить 130 000,00 грн.

Як встановлено під час розгляду справи, ТДВ «СГ «Оберіг» вважає суму заподіяних збитків у розмірах заявлених у позовних вимогах занадто завищеною. Крім того, ТДВ «СГ «Оберіг» не заперечує, що страхова сума за шкоду, заподіяна майну встановлена у розмірі 82 165,96 грн., відповідно до звіту №110053 про оцінку колісного транспортного засобу зробленого на замовлення останнього, ОСОБА_2 не відшкодована.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Таким чином, у ТДВ «СГ «Оберіг» є обов`язок відшкодувати шкоду на умовах, визначених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно до статті 30.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано вищенаведеною статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) Велика Палата Верховного Суду вказала, що покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

ТДВ «СГ «Оберіг» з урахуванням вищевикладеного, має відшкодувати на користь ОСОБА_2 шкоду у розмірі різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, але у розмірі, що не перевищує розмір страхової суми 130 000,00 грн.

Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, що згідно із цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц, провадження №14- 316цс18).

Крім того, згідно до ч.1 ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, позовні вимоги ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки підлягають частковому задоволенню, а саме з ТДВ «СГ «Оберіг» відповідно до полісу №207812162 підлягає стягненню страхова сума за шкоду, заподіяну майну у розмірі 130 000,00 грн., та з ОСОБА_3 підлягає стягненню різниця між ринковою вартістю автомобіля до ДТП, ринковою вартістю автомобіля після ДТП, та з урахуванням ліміту страхового відшкодування (233 670,96 грн. 103 665,91 грн. 130 000,00 грн. =5,05 грн.), що становить 5,05 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, за змістом ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Як вбачається, з матеріалів справи ОСОБА_2 при зверненні до суду з позовною заявою про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки сплачено судовий збір у розмірі 1 440,00 грн. та 992,40 грн., що підтверджується квитанцією ID 5329-9615-1889-8493 від 08/06/2022 року та квитанцією ID 3185-5339-2853-0044 від 04.11.2022 року.

Крім того, як вбачається, з копії квитанції №0.0..1 від 12.09.2022 року та копії квитанції №0.0..1 від 07.11.2022 року ОСОБА_2 сплатила 11 700,00 грн. та 7 000,00 грн. за проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_2 при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір, та судова автотоварознавча експертиза проводилась виключно в межах розгляду цивільної справи,на користь позивача з відповідачів підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору та за проведення експертизи у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 76, 81, 89, 141, 247, 264, 265, 274, 279 ЦПК України, статтями 22, 1166, 1187, 1191, 1192 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 130 000,00грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 392,35грн. та витрати на проведення експертизи у розмірі 18 699,60грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмір 5,05грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 0,05 грн. та витрати на проведення експертизи у розмірі 00,40грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (ЄДРПОУ 39433769, 03040, м. Київ, вул. Васильківська, 14);

ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ).

Третя особа: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_3 ).

Суддя О.Д. Рудюк