Провадження № 6/761/622/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

секретаря судового засідання - Коломійця А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

У березеі 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Подану заяву обґрунтовує тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 761/39283/19 від 26 листопада 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» заборгованість за Комплексним договором № 1/3172250 від 11 жовтня 2017 року, у розмірі 207858, 20 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 163121, 23 грн., заборгованість за відсотками - 6458, 32 грн., заборгованість за комісією - 33117, 22, пеня за несвоєчасне погашення кредиту, процентної та комісійної винагороди - 5161, 42 грн., та судовий збір у розмірі 3 117, 87 грн.

23 січня 2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №2-203, відповідно до умов якого АТ «Креді Агріколь Банк» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» належні АТ «Креді Агріколь Банк», а ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» приймає права вимоги до боржників.

А тому оскільки до заявника перейшло право вимоги у відповідності до положень ст. 442 ЦПК України має бути замінено сторону виконавчого провадження. На підставі викладеного, заявник звернувся до суду із зазначеною заявою.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 квітня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи.

Заявник та представник у судове засідання не з`явилися, на адресу суду надіслали заяву про розгляд справи без їх участі, подану заяву підтримали та просили суд задовольнити її у повному обсязі.

Заінтересовані особи у судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені судом належним чином.

Дослідивши матеріали заяви та справи, суд встановив, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2019 року у справі №761/39283/19 за позов Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено у повному обсязі.

Вирішено: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь банк» заборгованість за Комплексним договором № 1/3172250 від 11 жовтня 2017 року, у розмірі 207858, 20 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 163121, 23 грн., заборгованість за відсотками - 6458, 32 грн., заборгованість за комісією - 33117, 22, пеня за несвоєчасне погашення кредиту, процентної та комісійної винагороди - 5161, 42 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь банк» судові витрати у розмірі 3117, 87 грн.».

23 січня 2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №2-203, відповідно до умов якого АТ «Креді Агріколь Банк» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» належні АТ «Креді Агріколь Банк», а ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» приймає права вимоги до боржників.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» - у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з Витягом з Додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги №2-2023 від 23.01.2023 вбачається, що числиться боржник - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), згідно кредитного договору №1/3172250 від 11.10.2017.

За загальним правилом, встановленим ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, передбачено, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року /справа № 6-122 цс13/.

Частиною 5 статті 124 Конституції України проголошує, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Конституційний принцип обов`язковості виконання рішення суду реалізується, зокрема, на стадії виконавчого провадження, яке являється завершальною стадією судового провадження, спрямованою на реальне поновлення порушених прав.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства в Україні є обов`язковість рішень суду.

Аналіз зазначених норм Конституції, положень цивільного закону, які регулюють зобов`язальні відносини, положень цивільного процесуального законодавства, які визначають порядок вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, а також норм ЗУ «Про виконавче провадження», в їх сукупності дає підстави вважати, що оскільки судове рішення знаходиться на стадії виконання, наявність чи відсутність відкритого виконавчого провадження не має правового значення для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до норм ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Водночас, також слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст.6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п.1 ст.6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 512, 514, 517 Цивільного кодексу України, ст. 354, 442 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити у повному обсязі.

Замінити первісного стягувача Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/39283/19 за позовом Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1/3172250 від 11.10.2017, на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» ().

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: