"23" листопада 2023 р. Справа № 363/6545/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., вирішуючи питання про прийняття позовної заяви та відкриття провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області, засобами поштового зв`язку та за підписом представника позивача адвоката Гордієвич О.П., надійшла вказана позовна заява, у якій позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем ОСОБА_2 , який зареєстрований у Рівненському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №500 та стягнути з відповідача сплачену суму судового збору 1073,60 гривень.

Відповідно до частини шостої статті 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

А відповідно до частини восьмої статті 187 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно інформації з Єдиного державного демографічного реєстру №330613 від

21 листопада 2023 року, місце проживання відповідача зареєстровано за адресою:

АДРЕСА_1 .

Перевіривши матеріали позовної заяви, суд вважає, що справа не підсудна Вишгородському районному суду Київської області та підлягає передачі за підсудністю до Рівненського міського суду Рівненської області, з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Згідно статті 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, сімейних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно із частиною першою статті 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою, третьою статті 23 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із частиною шістнадцятою статті 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Так, відповідно до частини другої статті 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Як убачається зі змісту позовної заяви, позивач та відповідач спільних дітей не мають та у позові не зазначено про наявність підстав для звернення до суду в порядку частини другої статті 28 ЦПК України.

Водночас, звертаючись до Вишгородського районного суду Київської області з позовною заявою про розірвання шлюбу, представник позивача посилається на положення частини дев`ятої статті 28 ЦПК України, вказавши у позові про невідоме зареєстроване місце проживання відповідача, та, оскільки, відповідач служить в Національній гвардії України та прикріплений до в/ч НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , вважає, що справа підсудна Вишгородському районному суду Київської області за місцем несення служби ОСОБА_2 . Посилань на наявність доказів про несення відповідачем служби, у позові не зазначено та їх не додано.

Так, відповідно до частини дев`ятої статті 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

При цьому, з отриманої судом інформації в порядку, передбаченому частиною восьмою статті 187 ЦПК України встановлено, що місце проживання відповідача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, враховуючи правило загальної підсудності, встановлене частиною першою статті 27 ЦПК України, дана позовна заява має розглядатися судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача.

Частиною дев`ятою статті 187 ЦПК України визначено, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно положень пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суддя передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 р. № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у пункті 1 статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Виходячи з аналізу положень ЦПК України, Конвенції про захист прав і основоположних свобод, суд дійшов висновку про необхідність передати цивільну справу для розгляду за підсудністю до суду, якому ця справа територіально підсудна, в силу вимог статті 27 ЦПК України, а саме до Рівненського міського суду Рівненської області, оскільки Вишгородський районний суд Київської області не є судом, повноважним згідно закону, на розгляд даної справи та розгляд справи призведе до порушення права позивача на справедливий судовий розгляд.

Керуючись статтями 4, 27, 28, 31, 32, 187, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, передати за підсудністю до Рівненського міського суду Рівненської області (33028, м. Рівне, вул. Шкільна, 1)

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.П. Лукач