Справа № 752/7996/23
Провадження № 2/752/4713/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2023 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Ольшевська І.О., за участю секретаря судового засідання Крекотень О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

у присутності:

представника позивача: Новака А.І. - адвокат (ордер серія АА №1114184 від 19.04.2023р.)

представника відповідача: Пекар А.О. - адвокат (ордер серія АІ №1397616 від 22.05.2023р.)

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики від 07.07.2022р. в розмірі 21 941 160,00 грн., а також судові витрати.

В обгрунтування позову зазначає, що на підставі Договору позики від 07.07.2022р. надав відповідачу в борг грошові кошти в розмірі 600 000,00 доларів США, що станом на дату укладення Договору позики еквівалентно 17 552 940,00 грн., за курсом гривні до долара США, визначеним Національним банком України - 29,2549 грн. за 1 доларів США. Відповідач зобов`язався повернути суму позики у строк до 07.01.2023р. Звернення до суду з даним позовом пов`язане з тим, що відповідач грошові кошти у визначений строк не повернув.

Відповідач надав письмові пояснення, за якими вважає, що позивач звернувся з даним позовом передчасно, а тому в задоволенні позову має бути відмовлено. Повідомляє, що дійсно за вказаним Договором позики отримав від позивача грошові кошти в сумі 600 000,00 доларів США, однак не розраховував на те, що повномасштабна війна у країні досі триватиме, а тому, наразі, фінансовий стан не дозволяє повернути суми позики.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 02.05.2023р. відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 22.05.2023р. підготовче засідання закрито, призначено справу до судового розгляду.

Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, заслухавши учасників справи, судом встановлено наступне.

07 липня 2022р. між ОСОБА_1 , як позикодавцем, та ОСОБА_2 , як позичальником, укладено Договір позики, за умовами якого позикодавець передав у власність (особисту) позичальникові готівкою грошові кошти в сумі 600 000,00 доларів США, що станом на дату укладення цього Договору позики еквівалентно 17 552 940,00 грн., за курсом гривні до долара США, визначеним Національним банком України - 29,2549 гривень за 1 долар США, а позичальник отримав та зобов`язується повернути позикодавцеві суму позики повністю у строк, встановлений цим Договором.

У відповідності до п. 2 Договору позики на момент укладення цього Договору грошові кошти готівкою в сумі 600 000,00 доларів США позикодавець передав, а позичальник отримав у повному обсязі. Даний пункт засвідчує факт отримання позичальником грошові коштів у повному розмірі на момент укладення цього Договору та є, по суті, розпискою, яка підтверджує обставину отримання позичальником від позикодавця суми позики.

Відповідно до п. 3 Договору позики позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві суму позики в національній валюті України - гривні, яка повинна становити еквівалент 600 000,00 доларів США за курсом долара США до гривні, визначеним Національним банком України на дату повернення коштів, у строк до 07.01.2023р. Місцем виконання, тобто повернення суми позики є: 03041, м. Київ, Голосіївський проспект, 87-б.

Згідно з п. 4 Договору позики сторони домовились про те, що Договір є безвідсотковим.

Пунктом 5. Договору позики повернення позичальником позикодавцеві суми позики повністю посвідчується (підтверджується) відповідною розпискою, в якій обов`язково зазначається дата та сума повернення, а також реквізити цього Договору. Така розписка складається позикодавцем в одному екземплярі, який у момент отримання позикодавцем суми позики від позичальником передається останньому.

За пунктом 6 Договору позики сторони визначили, що в разі, коли позичальник своєчасно не поверне позикодавцю суму позики згідно визначеному в пункті 3 цього Договору строку, позикодавець вправі пред`явити цей Договір до стягнення в порядку і в строки, передбачені чинним законодавством України, як і має право на нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Згідно з п. 7 Договору позики у випадку неповернення позичальником суми позики добровільно у строк, визначений у п. 3 Договору, у примусовому порядку підлягає стягненню сума позики в національній валюті - гривні, яка становить еквівалент 600 000,00 доларів США за курсом долара США до гривні, визначеним Національним банком України станом на 07.01.2023р.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦПК України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Так, як вбачається з тексту Договору позики, відповідач отримав у борг від позивача грошові кошти в розмірі 600 000,00 доларів США.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала факт отримання відповідачем вказаної суми в борг.

При цьому своє зобов`язання щодо повернення позики до 07.01.2023р. відповідач не виконав, з огляду на що в нього рахується заборгованість перед позивачем у розмірі 21 941 160,00 грн. (станом на 07.01.2023р. офіційний курс долара США до гривні, визначеним Національним банком України, становив 36,5686 грн. за 1 долара США, тобто 600 000,00 доларів США х 36,5686 грн. = 21 941 160,00 грн.).

У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судовий збір на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 247, 258, 259, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 21 941 160,00 (двадцять один мільйон дев`ятсот сорок одна тисяча сто шістдесят грн. 00 коп.) грн.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 13 420,00 (тринадцять тисяч чотириста двадцять грн. 00 коп.).

4 Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повний текст рішення суду складений та підписаний 22.05.2023р.

Суддя І.О. Ольшевська