Справа №521/5106/23
Провадження №2/521/2308/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Івчук К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за участі третьої особи: Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Запольської Ольги Василівни про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

01 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на нараховані грошові кошти недотриманої за життя пенсії померлого ОСОБА_2 за рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 року у розмірі 198654 грн. 81 коп. ; стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошові кошти в порядку спадкування за законом на нараховані грошові кошти недотриманої за життя пенсії померлого ОСОБА_2 за рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 року у розмірі 198654 грн. 81 коп.

Позов обґрунтований наступними обставинами. Мати позивача - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 - батько позивача, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Перед смертю батько позивача тривалий час хворів та саме позивач доглядав його, турбувався про нього, купував ліки, їжу, прибирав тощо. ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Одеській області та отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 року у справі № 420/10601/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії. Зазначена вище сума складає 198654,81 грн., що сторонами визнається. Позивач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 . Нотаріус, якою було відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_2 звернулась до відповідача з листом щодо включення недоотриманої пенсії до складу спадщини. Відповідач визнав, що заборгованість перед ОСОБА_2 складає 198654,81 грн., проте зазначив, що вказана заборгованість до складу спадщини не включається. Серед іншого відповідач посилається на відсутність відповідного фінансового забезпечення.

28 березня 2023 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він просив відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування заперечень стороною відповідача зазначено наступне. ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262 Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Виплата пенсії припинена з 01.02.2022 у зв`язку з його смертю. Згідно із статтею 61 Закону № 2262 суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 року по справі № 420/10601/21, яке набрало законної сили 02.09.2021 року, ОСОБА_2 13.09.2021 року проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення № 33/36-698 від 09.06.2021 року, наданої ДУ ТМО МВС України по Одеській області станом на березень 2019 року. Відповідно до статті 8 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Бюджет Пенсійного фонду України на 2021 рік затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 № 126. В бюджеті Головного управління на 2021 рік зі змінами на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду передбачено 13,558 млн. грн. Головним управлінням в 2021 році здійснено погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду з датою надходження до боржника по 10 листопада 2019 року. Бюджет Головного управління, передбачений на 2021 рік для погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, вичерпано. Бюджет Пенсійного фонду України на 2022 рік затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.10.2022 № 1167. Головному управлінню на 2022 рік передбачено коштів на фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості за рішенням суду, в сумі 32478,30 тис. грн. Станом на 28.03.2023 року Головним управлінням здійснено погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду за датою набрання ними законної сили по 08.07.2020 рік. Кабінетом Міністрів України бюджет Пенсійного фонду України на 2023 рік не затверджено. Тому Головне управління на сьогодні діє на підставі тимчасового розпису доходів і видатків Пенсійного фонду України на 1 квартал 2023 року, яким не передбачені кошти на виплати за рішенням суду. У зв`язку з набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 №1279 Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги, починаючи з 1 квітня 2021 року асигнування з державного бюджету, які виділяються для забезпечення пенсійних виплат, розподіляє та спрямовує на фінансування пенсій та інших виплат Пенсійний фонд України. Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Виплата нарахованої доплати пенсії за період з 01.04.2019 року по 30.09.2021 рік в сумі 198654,81 грн. підлягала виплаті ОСОБА_2 після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України. Оскільки спадкоємці не є стороною по справі № 420/10601/21 в розумінні Цивільного процесуального Кодексу, право на отримання доплати, нарахованої на виконання рішення суду, вони матимуть у разі зміни сторони виконавчого провадження по вищевказаній справі в порядку, передбаченому статтею 379 КАС України.

Необґрунтованою, на думку сторони відповідача, є і позовна вимога щодо стягнення з Головного управління на користь ОСОБА_1 грошових коштів, так як суди не вправі втручатися в діяльність державних органів, що застосовують надані їм у межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження в будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами. Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Позивач та його представник у відкрите судове засідання не зявилися, подали заяву, в якій позовні вимоги підтримали, та просили розглядати справу у їх відсутність.

Представник відповідача у відкрите судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розглядати справу у відсутність представника відповідача.

Третя особа приватний нотаріус Запольська О.В., у відкрите судове засідання не з`явилась, просила справу розглядати у її відсутність.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов ОСОБА_1 належить задовольнити.

Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи наступні фактичні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 (а. с. 12).

ОСОБА_2 був батьком позивача ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження № НОМЕР_2 (а. с. 11).

ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Одеській області та отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Вказані обставини визнані відповідачем.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 у справі № 420/10601/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії. Сторонами вказана обставина визнається.

Із копії відповіді відповідача на адресу приватного нотаріуса Запольської О.В. від 22.12.2022 року вбачається, що Головним управління ПФУ в Одеській області на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду Колодубу Л.А., 13.09.2021 року проведено перерахунок пенсії (а. с. 14). Сума перерахунку складає 198654,81 грн., що сторонами визнається.

Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги ОСОБА_2 , що підтверджується копією довідки приватного нотаріуса Запольської О. від 23.02.23 № 12/02-14, спадкова справа № 03/2022 (а. с. 13).

На запит приватного нотаріусу Запольської О.В. Головним управлінням ПФУ в Одеській області повідомлено про те, що згідно зі ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника (а. с. 14).

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони виникли з приводу прийняття спадщини та регулюються Книгою шостою ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За приписами ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з частиною 1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1227 ЦК України сума заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є спеціальним законом, який регулює та визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Виплата недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера здійснюється в порядку, встановленому статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до якої, суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Статтею 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Таким чином, зміст статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Зміст вказаних вище норм узгоджується з положеннями ЗУ «Про пенсійне забезпечення», де в частині 1 статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Статтею 386 ЦК України встановлені засади захисту права власності та передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дії, які можуть порушити його право або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають прав на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утримання (стаття 31). Незалежно від перебування на утримання годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не виключають застосування положень ЦК України про включення до складу спадщини нарахованої, але неодержаної спадкодавцем за життя пенсії, у разі відсутності у померлого членів сім`ї.

Згідно з частиною 2 статті 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.

В преамбулі Закону України № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року зазначено, що цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національної поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Таким чином, відсутність у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», прийнятому до ЦК України, норми, аналогічної тій, що передбачена у статті 1227 ЦК України щодо включення нарахованої, але неодержаної пенсії, до складу спадщини за відсутності членів сім і, не виключає застосування приписів статті 1227 ЦК України.

Правовий аналіз статей 1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №286/3516/16-ц).

Таким чином позивачем доведено належними та допустимими доказами, що нараховані, але не отримані за життя ОСОБА_2 пенсія у розмірі 198654,81 грн. входять до складу спадкового майна, яке залишилося після його смерті, а позивач ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом набув право власності на вказані грошові кошти, а тому має право на отримання недоотриманої за життя його батьком пенсії у розмірі 198654,81 грн.

Посилання відповідача на відсутність відповідного фінансування з Державного бюджету України суд не приймає до уваги, оскільки відсутність бюджетних коштів для виконання відповідачем свого зобов`язання не може обмежувати право власності позивача на грошові кошти, набуті в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії його батька.

Суд також критично ставиться до доводів відповідача про те, що позовна вимога щодо стягнення з Головного управління на користь ОСОБА_1 грошових коштів є необґрунтованою, так як суди не вправі втручатися в діяльність державних органів, що застосовують надані їм у межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження в будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами. Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Вказана справа розглядається в порядку цивільного судочинства, стосується спадкових прав позивача та захисту його права власності на спадкове майно, а не зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення, а тому суд не вбачає підстав для відмови в позові в цій частині, так як саме стягнення з Головного управління ПФУ в Одеській області грошової суми, успадкованої позивачем після смерті ОСОБА_2 , є ефективним захистом порушених прав та інтересів позивача.

При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Одеській області законним, обґрунтованими та такими, що знайшли підтвердження наявними матеріалами справи.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 316, 328, 392, 1218, 1222, 1223, 1227 ЦК України, ст. ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за участі третьої особи: Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Запольської Ольги Василівни про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ), адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , право власності в порядку спадкування за законом на нараховані грошові кошти недотриманої за життя пенсії померлого ОСОБА_2 за рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 року у розмірі 198654 (сто дев`яносто вісім тисяч шістсот п`ятдесят чотири) грн. 81 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області ( , місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) на користь ОСОБА_1 грошові кошти в порядку спадкування за законом на нараховані грошові кошти недотриманої за життя пенсії померлого ОСОБА_2 за рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.08.2021 року у розмірі 198654 (сто дев`яносто вісім тисяч шістсот п`ятдесят чотири) грн. 81 коп.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 18 травня 2023 року.

Суддя: Ю.В. Тополева