Справа №346/1664/13-ц
Провадження №4-с/346/5/23
У Х В А Л А

про залишення скарги без розгляду

19 травня 2023 р.м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Валігурська Л.В., ознайомившись із скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, -

в с т а н о в и в:

17.05.2023 боржник ОСОБА_1 засобом поштового зв`язку звернулася до суду зі скаргою, в якій просить визнати бездіяльність начальника Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі по тексту ВДВС) Попик В.П., що полягає у не знятті арешту з належного їй майна, яке накладене в рамках виконавчого провадження №38340918 протиправною. Просить зобов`язати його зняти арешт із усього її нерухомого майна, а саме обтяження: номер запису про обтяження 1217893; дата та час державної реєстрації від 07.06.2013 11:58:47; вид обтяження арешт нерухомого майна; підстава для державної реєстрації постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 38340918; виданий 06.06.2013, видавник: Старший державний виконавець Домашевський М.В. ВДВС Коломийського МРУЮ; обтяжував: Відділ ВДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції; особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 ; опис предмета обтяження: все нерухоме майно.

На обґрунтування скарги зазначено, що Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.04.2013 по цивільній справі №346/1664/13-ц було стягнуто з боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» в солідарному порядку, заборгованість згідно договору позики в розмірі 608675,66 гривень та судовий збір в розмірі 3441 гривня. На підставі рішення суду було видано виконавчі листи, які перебували на примусовому виконанні у ВДВС та в подальшому повернуті стягувачу у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.09.2021 замінено стягувача ПАТ «КБ «НАДРА» на його правонаступника ОСОБА_4 .

Зазначає, що 22.04.2023 вона звернулася із заявою до начальника ВДВС про зняття арешту із усього її майна, яке накладене в рамках виконавчого провадження №38340918, проте 10.05.2023 вона отримала відповідь на вищевказану заяву за вих. №24.12-20/38588 від 01.05.2023, в якій повідомили про відмову у знятті арешту з її майна, оскільки станом на 01.05.2023 у ВДВС відсутня інформація про оплату витрат в сумі 220 гривень та виконавчого збору в сумі 60867,57 гривень по вищезазначеному виконавчому провадженні.

На думку ОСОБА_1 , надаючи відмову на зняття арешту з її майна, начальник ВДВС Попик В.П. у своїй відповіді від 01.05.2023 належними доказами не підтвердила, що боржником не було сплачено виконавчий збір, а просто зазначено про відсутність відомостей про його сплату, хоча за її твердженням виконавчі провадження були знищені.

Суддя, вивчивши матеріали скарги, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ст. 448 ЦПК України).

Згідно вимог п. «а» ч. 1, ч. 2 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Десятиденний строк для оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавці встановлений ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII.

Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в абз. 4 п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 №6, якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного, приватного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. (правовий висновок Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у справі № 2608/20647/12.)

Виходячи зі змісту вищенаведених положень ЦПК України, дотримання вимог процесуального законодавства України при пред`явленні скарги до суду є імперативним правилом.

Так з матеріалів, наданих ОСОБА_1 на обґрунтування скарги, вбачається, що відповідь начальника ВДВС В. Попик, адресована ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за вих. №24.12-20/38588 та датована 01.05.2023. У скарзі ОСОБА_1 зазначає, що вищевказану відповідь вона отримала 10.05.2023, однак на підтвердження вказаної інформації жодних доказів надано не було. Скаргу скаржником ОСОБА_1 підписано 15.05.2023 та направлено до суду поштовим зв`язком згідно штампу 17.05.2023, тобто з пропуском визначеного десятиденного строку на подання скарги.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що реалізуючи пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, в кожному випадку заявник при зверненні до суду із заявою повинен як дотримуватися норм процесуального законодавства, так і очікувати, що ці норми застосовуються.

Отже, беручи до уваги обізнаність скаржника сторони виконавчого провадження, про обставини, викладені в скарзі, враховуючи, що строк на вчинення процесуальної дії сплинув, а скаржником не заявлено клопотання про поновлення такого строку, вказана скарга підлягає залишенню без розгляду на стадії прийняття її до розгляду, що відповідає положенням ст. ст. 13, 126 ЦПК України щодо диспозитивності цивільного судочинства та узгоджується з позиціями, висловленими Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та Верховного Суду України. Після усунення умов, що були підставою для залишення скарги без розгляду, заявник має право звернутись до суду повторно.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 13, 122-124, 126-127, 258, 260, 261, 273, 353, 354, 447-450 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 , на бездіяльність начальника Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції залишити без розгляду.

Роз?яснити, що особа, скаргу якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення скарги без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Суддя: Л.В. Валігурська