Справа № 127/6596/23
Провадження № 2/127/811/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницького медичного фахового коледжу ім. акад. Д.К. Заболотного про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, відшкодування шкоди, -

встановив:

ОСОБА_1 , звернулась в суд з позовом до Вінницького медичного фахового коледжу ім. акад. Д.К. Заболотного про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, відшкодування шкоди. Позов мотивовано тим, що 01 вересня 2002 року позивач прийнята на посаду викладача «Сестринської справи» Вінницького медичного коледжу ім. акад. Д.К. Заболотного на контрактних умовах. 01 вересня 2003р. контракт переукладено до 31 серпня 2006року, а згодом дію контракту продовжено на невизначений строк. В грудні 2022р. позивач стало відомо, що 13 грудня 2022р. студенти групи 3 м/с А в кількості 20 осіб на ім`я директора коледжу подали заяву про те, що позивач в даній групі зарекомендувала себе з негативної сторони, а саме: телефонувала студентам у вільний час, змушувала розповідати про особисте життя, місце роботи та дохід батьків, під час пари не перевіряла готовність до занять, вимагала продукти харчування з домашньої грядки та домашнього приготування, змушувала купувати канцелярію та медичне оснащення, вимагала кошти за модульний контроль, або за покращення оцінки. За наведеного студенти просили директора коледжу відсторонити позивача від викладання в їх групі. Доказом є заява студентів від 13.12.2022р. Для розгляду заяви директором коледжу було створено комісію по проведенню службового розслідування, з яким позивача не ознайомлено. 14 грудня 2022р. на ім`я директора позивач написала пояснення, в якому звернула увагу на те, що звинувачення голослівні. Організацією написання заяви студентів займалась куратор цієї групи, викладач ОСОБА_2 , з якою у позивача раніше були непорозуміння стосовно оприлюднення нею непублічної інформації. Кошти збирались старостою групи для інших викладачів, а не для позивача, і позивачу не передавались. Продукти харчування із студентів позивач не збирала, доходами батьків не цікавилась. Студенти самі бажали зменшити обсяг контролю. Позивач також просила директора коледжу опитати студентів та з`ясувати, чи брали вони участь у формуванні заяви, чи ознайомлювались з текстом, перед підписанням. 14 грудня 2022р. позивач звернулась до директора коледжу із новою заявою, в якій просила включити в склад комісії тих осіб, яким позивач довіряє, але їй усно було відмовлено. 15 грудня 2022р. позивач звернулась з іншою заявою, в якій просила директора коледжу повідомити час роботи комісії, прізвище голови комісії, на чиє ім`я позивач зможу звертатись. Письмової відповіді їй не надано. 19 грудня 2022р. позивач звернулась до директора ще з однією заявою, в якій просила заздалегідь повідомляти її про час та місце засідань комісії, надати змогу запросити свого представника, ознайомлювати позивача з усіма матеріалами перевірки, надати можливість подавати свої пояснення, повідомляти про дату, час і місце проведення перевірок. В порушення Закону України «Про освіту» позивачу не дозволено брати участь в роботі комісії. 27 грудня 2022р. позивач подала директору ще одне, більш детальне пояснення, в якому ще раз наголосила, що заява студентів була організована куратором групи ОСОБА_2 , і що студентів «просили» в обов`язковому порядку підписати заяву. З двадцяти підписів, вказаних в заяві, у шести осіб позивач тільки читала лекції, а не викладала практичні заняття, тому не мала відношення до їх оцінювання. Позивач також пояснила, що не телефонувала до студентів у вільний час, а лише до старости з організаційних питань. Позивач вказала, що фактів висловлювань вимог до студентів розповідати про своє особисте життя, про місце роботи та дохід батьків не було. Також, зазначила, що на кожній парі проводила перевірку знань студентів шляхом тестування, що відповідає вимогам статті 55 Закону України «Про освіту». Продукти харчування з домашньої грядки та домашнього приготування позивач не вимагала, тому що не вживає «самопальних» продуктів. Позивач пояснила, що студенти не купували для неї канцелярію та медичне обладнання. Адміністрація коледжу через голову циклової комісії доводила до викладачів про скрутну ситуацію з фінансуванням навчального процесу коледжу. Тому студенти самі приносили те, що вважали за потрібне, для свого ж навчання. За модульний контроль або для покращення оцінок зборами коштів займалась староста групи, але для інших викладачів, а не для неї. Після збору коштів куратор групи 3м/с А ОСОБА_2 підходила до позивача і цікавилась оцінками з метою покращення показників успішності, але коштів не передавала. 9 січня 2023р. позивач звернулась із запитом до голови комісії по розгляду колективної заяви ОСОБА_3 в якій просила надати копію колективної заяви, копію висновків, зроблених комісією, копії протоколів комісії по розгляду заяви. 20 січня 2023 р. позивачу надано відповідь із відмовою надати документи. 9 січня 2023р. позивача ознайомлено з наказом № 04-02/10-к від 10 січня 2023р. «Про дисциплінарне стягнення». З наказу позивач дізналася, що їй оголошено догану за результатами роботи комісії по проведенню службового розслідування за колективною заявою групи 3 м/с «А» на підставі висновків та пропозицій комісії у справі службового розслідування від 04.01.2023р, на підставі ст. 147 КЗпП. Після ознайомлення з наказом №04-02/10-к позивач звернулась на ім`я директора із заявою про ознайомлення з матеріалами службового розслідування та надання всіх копії. Позивачу було надано лише витяг з матеріалів службового розслідування від 04.01.23, в іншому - відмовлено. Згідно з вказаним висновком: «Після вивчення матеріалів справ, з метою недопущення подальшого загострення конфлікту комісія пропонує адміністрації коледжу відсторонити викладача ОСОБА_1 від проведення навчальних занять в групі 3 м/с А та застосувати дисциплінарне стягнення відповідно до чинного законодавства про працю». Позивач з даним наказом не погоджується з наступних підстав. Адміністрацією коледжу розроблена «Посадова інструкція викладача Вінницького медичного коледжу ім. акад. Д.К. Заболотного». Згідно з Розділом 7 Інструкції «Відповідальність»: «За невиконання посадових обов`язків, наказів, розпоряджень, статуту навчального закладу, дисциплінарні порушення до викладача застосовуються такі заходи впливу, як попередження, догана, звільнення з роботи». В оспорюваному наказі не вказано, що позивач неналежно виконувала посадові обов`язки, накази чи розпорядження директора коледжу, порушила статут навчального закладу, зчинила інше дисциплінарне порушення, що позивачу прямо заборонено Розділом 6 Інструкції: Викладачу забороняється». В наказі не наведено конкретний пункт розділу 4 Інструкції «Посадові обов`язки», який порушила позивач. Підставою для видання наказу стали результати роботи комісії по проведенню службового розслідування, з матеріалами якого позивача не ознайомили. Згідно з наданим витягом з матеріалів службового розслідування від 04.01.2023р. позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності «...з метою недопущення подальшого загострення конфлікту...», що не відповідає приписам ст. 139 КЗпП, тобто - Закону. З наведеного також вбачається, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності всупереч Розділу 7 «Посадова інструкції викладача Вінницького медичного коледжу ім. акад. Д.К. Заболотного», тобто - незаконно. Крім того, вказаною Інструкцією передбачено більш м`який захід впливу, такий як «попередження». Для того, щоб застосувати більш суворий захід впливу, потрібно вагомі підстави, якими мав би бути вмотивований наказ. При винесенні оспорюваного наказу директор коледжу не керувався ст. 140 КЗпП, а саме, що трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У необхідних випадках заходи дисциплінарного впливу застосовуються стосовно окремих несумлінних працівників. Про те, що позивач «несумлінний» працівник, в наказі не вказано. Навпаки, як вбачається з наказу, попередня робота позивача жодним чином не була врахована. Згідно з трудовою книжкою: 13.06.2003р. позивач нагороджена грошовою премією з нагоди Дня медичного працівника; 12.06.2007р. нагороджена грошовою премією з нагоди відзначення Дня медичного працівника; 24.09.2007р. нагороджена грошовою премією з нагоди відзначення Дня педпрацівника; 07.03.2008р. нагороджена грошовою премією до Дня 8-го Березня; 12.06.2008р. нагороджена грошовою премією з нагоди відзначення Дня медичного працівника; 24.09.2010р. нагороджена грошовою премією з нагоди відзначення Дня педпрацівника; 13.04.2012р. оголошено подяку за підготовку студентів до регіонального конкурсу «Кращий за фахом - 2012». 22.05.2014р. оголошено подяку за активну участь в підготовці та організації проведення конференції до Дня медичної сестри; 08.05.2019р. нагороджено Почесною грамотою з нагоди відзначення Дня медичного працівника; 19.06.2020р. відзначено почесною грамотою за підсумками регіональної науково-практичної медсестринської конференції «Особливості впровадження реформи системи охорони здоров`я, медсестринства на Вінниччині»; 16.03.2020р. оголошено подяку за активну участь у конкурсі-огляді «Краща група коледжу» за І-ше півріччя 2019-2020 н.р., 30.09.2022 р. оголошено подяку та нагороджена грамотою за зайняте III місце у конкурсі-огляді «Краща група коледжу» за II півріччя 2021-2022 н.р. В оспорюваному наказі також не вказано, що мало місце не виконання трудових обов`язків, що позивач діяла винно, умисно і протиправно. Тобто - наказ не містить мотивації, а лише надуману підставу: з метою «недопущення», а не за «порушення». У трудовому праві діє принцип презумпції невинуватості. Не можна притягнути працівника до дисциплінарної відповідальності, доки роботодавцем не буде доведена його вина. Відповідачем не враховано, що підставою застосування дисциплінарного стягнення є вчинення працівником протиправного винного діяння, яке визнається дисциплінарним проступком, а не «з метою недопущення подальшого загострення конфлікту». Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, як-от: КЗпП, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. В порушення ст. 149 КЗпП, при обранні виду стягнення, в наказі не враховано ступінь тяжкості «вчиненого проступку» і заподіяну шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу позивача. Вважаю, що оскаржуваний наказ вимогам трудового законодавства не відповідає, тому підлягає скасуванню. Крім зазначеного вище, на заяву позивача від 13.01.2023р., за вих. №19 від 24.01.2023р. від директора коледжу позивач отримала відповідь про те, що позивачу зменшено педагогічне навантаження на 144 години на підставі висновків комісії по службовому розслідуванню колективної заяви студентів групи 3 м/с «А» (наказ №04/01-78 від 15.12.2023р.). Вважаю такі дії відповідача протиправними, такими що завдають шкоду позивачу, на підставі наступного. Згідно з пунктом 1 оспорюваного наказу №04-02/10-к від 10.01.2023р., позивачу оголошено догану. Згідно з пунктом 2 голові циклової комісії ОСОБА_4 посилити контроль за виконанням посадових обов`язків викладачами циклової комісії. Згідно з пунктом 3 наказу контроль за виконанням наказу покладено на заступника директора з навчальної роботи ОСОБА_5 . Таким чином, наказом директора коледжу позивачу не було зменшено педагогічне навантаження на 144 години, тому без наказу зменшення є незаконним. Також вважає, що комісія по проведенню службового розслідування не являється тим уповноваженим органом, який законом, колективним договором, статутом чи правилами внутрішнього трудового розпорядку коледжу наділений правом зменшувати педагогічне навантаження та заробітну плату. Крім того, згідно з витягом з матеріалів службового розслідування від 04.01.2023р., комісія лише пропонувала адміністрації коледжу відсторонити позивача від проведення навчальних занять в групі 3 м/с А, а не зменшити педагогічне навантаження. З наданої відповіді від 13.01.2023р. також вбачається, що питання зменшення педагогічного навантаження не розглядалось цикловою комісією, не узгоджувалось з профспілковим комітетом. Позивачу також відомо, що на час зменшення її педагогічного навантаження не було проведено зміни істотних умов трудового договору, не було змін в організації виробництва і праці коледжу, кількість ставок педагогічних працівників не зменшувалась, кількість студентів на одного викладача, як і кількість навчальних годин, не зменшилась, навчальний план не змінювався, а кваліфікація позивача, як викладача- методиста вищої категорії, не була піддана сумніву. Педагогічне навантаження та зарплата позивача стали непропорційним та меншими у порівнянні до інших викладачів нашої циклової комісії, з такою кваліфікацією як у позивача, що порушує абзац 8 статті 2-2 КЗпП щодо заборони необгрунтованого нерівномірного розподілу навантаження. На чергову заяву позивача, що стосується навантаження, і як результат, заробітної плати, 20.02.2023р. за вих. №45 позивач отримала наступну відповідь: грошові нарахування -викладача-методиста вищої категорії у грудні 2022р. становлять 25 143,60грн., у січні та лютому - 20 418,10грн. Наведене доводить, що незаконне рішення директора коледжу нанесло позивачу матеріальної шкоди. Відповідно до п. 63 Інструкції навчальне навантаження між вчителями, викладачами та іншими педагогічними працівниками розподіляється керівником установи за погодженням з профспілковим комітетом залежно від кількості годин, передбачених навчальними планами, наявності відповідних педагогічних кадрів та інших конкретних умов, що склались у закладі. Навчальне навантаження викладачам вищих навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації та професійно-технічних навчальних закладів визначається один раз на рік до початку навчального року. Про це свідчить і лист директора коледжу від 09.02.2023р. №28. Тобто, мав би бути наказ про зміну істотних умов праці в умовах воєнного часу, чи зміну умов оплати праці, про що позивач мала бути повідомлена. На даний час з будь-яким подібним наказом позивач не ознайомлена. Зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці. Протиправними діями відповідача позивачу завдано моральної шкоди, яку вона оцінює в розмірі 10 000,00грн. З того часу, як позивач дізналася про факт організації щодо неї заяви студентів, створення комісії з розслідування вказаної заяви, приховування від позивача ходу службового розслідування, нехтування її неодноразовими зверненнями до директора коледжу, неодноразові відмови керівництва коледжу у надання необхідної для захисту її трудових прав інформації, притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, позбавлення її права на отримання гідної заробітної плати призвели до тривалих душевних страждань та переживань. В позивача погіршився моральний стан, з`явилась постійна тривога, позивач стала більше втомлюватись, потрібно більше часу зосереджуватись на підготовці та проведенні занять. Для покращення стану здоров`я позивач змушена була звертатись до лікаря, витрачати час на обстеження та кошти на придбання ліків. Так, 18.01.2023р. позивач зверталась до сімейного лікаря зі скаргами на загальну слабість, порушення сну, відчуття тривоги. Позивачу поставлено клінічний діагноз: тривожний синдром. 30.01.2023р. позивач знову зверталася до сімейного лікаря, який підтвердив клінічний діагноз: тривожний синдром. 01.02.2023р. позивач зверталась до лікаря - невропатолога, який визначив медикаментозне лікування і поставив діагноз: тривожно-депресивний синдром. Маючи постійне нервове потрясіння 03.02.2023р. позивач також зверталась до сімейного лікаря, який продовжив лікування. На даний час позивач продовжує приймати ліки і визначає це як шкоду, завдану її здоров`ю. Службове розслідування призвело до негативного для позивача розголосу в стінах коледжу та за ними, що знизило її престиж та ділову репутацію серед керівництва коледжу, педколективу та студентів. У позивача погіршились зв`язки з оточуючими, в першу чергу з працівниками коледжу. Наведені фактичні дані призвели до зміну способу життя, обмеження її життєдіяльності та необхідності реабілітації. Таким чином вважає, що надані докази та обгрунтування доводять порушення її законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя. За наведеного вважає, що розмір відшкодування немайнових втрат складає 10 000,00грн. Крім того вважає, що відносно неї застосовується мобінг, тобто діяння окремих працівників трудового колективу, які спрямовані на приниження її гідності та честі, її професійної (ділової) репутації у формі психологічного та економічного тиску, зокрема, зі застосуванням засобів електронних комунікацій, створення стосовно позивача напруженої, ворожої, образливої атмосфери. Таке цькування є однією з форм дискримінації прав людини в трудових відносинах. Типовими ознаками мобінгу на роботі є надмірна прискіпливість, завдання матеріальної шкоди, дії кривдників, які призводять до приниження, заподіяння моральної шкоди, страху, тривоги, примушування змінити місце роботи. Вважає дані обставини психологічним тиском, що призвів до додаткових моральних страждань, що є самостійною підставою для стягнення моральної шкоди в розмірі 5 000,00грн. Просить визнати незаконним та скасувати наказ директора Вінницького медичного фахового коледжу ім. акад. Д.К. Заболотного № 04-02/10-к від 10 січня 2023р. «Про дисциплінарне стягнення». Зобов`язати Вінницький медичний фаховий коледж ім. акад. Д.К. Заболотного і 8) поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) попередні умови праці, які існували до зняття педагогічного навантаження на 144 години, з нарахуванням та виплатою втраченого заробітку. Стягнути з Вінницького медичного фахового коледжу ім. акад. Д.К. Заболотного і 8) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) моральну шкоду в розмірі 15 000, 00грн.

Ухвалою суду від 16.03.2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги за обставин викладених в позові, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала щодо їх задоволення.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно контракту укладеного між ВМК ім. акад. Д. К. Заболотного та ОСОБА_1 , останню зараховано на роботу за посадою викладач «сестринської справи» на термін з 01.09.2002року по 31.08.2003року.

01.09.2003року контракт перезаключено до 31.08.2006року. Дія контракту продовжено на невизначений строк, що підтверджується копією трудової книжки серія НОМЕР_2 та не спростовувалася сторонами в судовому засіданні.

01.12.2021року студенти групи 1м/с бакалаври звернулись до директора ВМК ім. акад. Д.К. Заболотного із заявою на скарги в роботі ОСОБА_1 . Оскільки остання, повишала голос та принижувала студентів групи, розпитувала інформацію про студентів та викладачів, наговорює на студентів та втручається в їх особисте життя. Викладач ОСОБА_1 несправедливо оцінює знання групи, постійно та спеціально знижує оцінки. В поза уроками час телефонує та вимагає написати скаргу на викладача ОСОБА_4 . ОСОБА_1 розпитувала студентів про те, що в них дома тримають (кролів, курей) говорила, щоб студенти привезли їй домашнє м`ясо, закрутки. Студенти групи постійно зазнають психологічного тиску зі сторони ОСОБА_1 . Просили змінити групі викладача дисципліни «Основи медсестринства».

13.12.2022року студенти групи 3м/с «а» звернулися до директора ВМК ім. акад. Д.К. Заболотного із заявою на скарги в роботі ОСОБА_1 , оскільки остання телефонує до студентів у вільний час та змушує розповідати про особисте життя, місце роботи та дохід батьків, під час пари не перевіряє готовність до занять і результат цього незнання теми, яка може знадобитися у майбутній професії, вимагає продукти харчування з домашнього грядки, змушує купляти канцелярію та медичне оснащення, вимагає кошти за модульний контроль або для покращення оцінки. Просили відсторонити ОСОБА_1 від викладання в їх групі.

Наказом № 04/01-78 від 15.12.2022року «Про створення комісії для службового розслідування» з метою перевірки фактів викладених в заяві студентів групи 3-м медичних сестер від 13.12.2022 щодо порушення викладачем навчальної дисципліни «Медсестринство у внутрішній медицині» ОСОБА_1 норм педагогічної етики, отримання незаконної матеріальної винагороди та грошових коштів наказано провести службове розслідування по фактам викладених в заяві. Створити комісію у складі: голови комісії ОСОБА_3 , уповноважений з питань запобігання корупції в коледжі. Члени комісії: ОСОБА_6 заступник директора з виховної роботи; ОСОБА_7 юрисконсульт; ОСОБА_8 практичний психолог коледжу; ОСОБА_9 - викладач сестринської справи. Контроль виконання наказу покласти на заступника директора з навчальної роботи ОСОБА_5 .

Протоколом №1 засідання комісії по проведенню службового розслідування стосовно викладача ВМФК ім. акад. Д.К. Заболотного ОСОБА_1 від 15.12.2022року слухали голову комісії ОСОБА_3 який повідомив про надання колективної заяви групи 3м/с А стосовно викладача ОСОБА_1 та про видання наказу про проведення службового розслідування. Ухвалили: розпочати ознайомлення з усіма матеріалами які стосуються колективної заяви.

Протоколом №2 засідання комісії по проведенню службового розслідування стосовно викладача ВМФК ім. акад. Д.К. Заболотного ОСОБА_1 від 16.12.2022року слухали голову комісії ОСОБА_3 , який запропонував обговорити факти, викладені в колективній заяві групи 3м/с А стосовно викладача сестринської справи ОСОБА_1 . ОСОБА_6 яка запропонувала запросити студентів для з`ясування фактів викладених в колективній заяві. ОСОБА_7 який запропонував запросити куратора групи 3м/с А ОСОБА_2 на засідання комісії, у зв`язку з подачею заяви ОСОБА_1 . Ухвалили: запросити студентів групи 3м/с А в коледж на засідання комісії. Запросити куратора групи 3м/с А Гайдаржи О.А. на засідання комісії.

Протоколом №3 засідання комісії по проведенню службового розслідування стосовно викладача ВМФК ім. акад. Д.К. Заболотного ОСОБА_1 від 19.12.2022року слухали ОСОБА_7 який запропонував заслухати куратора групи 3 м/с А ОСОБА_2 стосовно поданої інформації, що вона є ініціатором подання колективної заяви студентів групи та надати письмові пояснення по даному питанню. Голову комісії ОСОБА_3 , який запропонував продовжити засідання без участі куратора групи ОСОБА_2 та обговорити всі питання стосовно фактів, поданих в колективній заяві зі студентами групи. Ухвалили: розглянута заява стосовно куратора ОСОБА_2 не знайшла свого підтвердження. Факти, викладені в заяві знайшли своє підтвердження в усних та письмових поясненнях студентів.

Протоколом №4 засідання комісії по проведенню службового розслідування стосовно викладача ВМФК ім. акад. Д.К. Заболотного ОСОБА_1 від 20.12.2022року слухали голову комісії ОСОБА_3 , який запропонував розглянути заяву члена комісії ОСОБА_9 стосовно виключення її зі складу комісії за власним бажанням. Ухвалили: заяву ОСОБА_9 вирішили задовольнити та виключити її складу комісії. Запросити викладача ОСОБА_1 на засідання комісії для надання пояснень стосовно фактів викладених в заявах студентів. Пояснення куратора групи 3 м/с А ОСОБА_2 , викладачів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 долучити до матеріалів роботи комісії.

Протоколом №5 засідання комісії по проведенню службового розслідування стосовно викладача ВМФК ім. акад. Д.К. Заболотного ОСОБА_1 від 21.12.2022року ухвалили: запропонувати викладачу ОСОБА_1 надати письмові пояснення стосовно фактів викладених в заявах студентів. Долучити заяву ОСОБА_1 від 14.12.2022р. до матеріалів справи.

Протоколом №6 засідання комісії по проведенню службового розслідування стосовно викладача ВМФК ім. акад. Д.К. Заболотного ОСОБА_1 від 27.12.2022року ухвалили: пояснення викладача ОСОБА_1 взяли до уваги при прийнятті висновків та пропозицій комісії по проведенню службового розслідування. Висновки та пропозиції комісії надати адміністрації коледжу для прийняття остаточного рішення стосовно викладача ОСОБА_1 .

Згідно заяви студента 3м/с А ОСОБА_12 від 19.12.2022року поданої на ім`я голови комісії у проведенні службового розслідування уповноваженому з питань запобігання корупції у ВМФК Панасюка М.П., остання повідомила, що викладач ОСОБА_1 вимагає кошти з студентів, а саме викликає студентів під час дистанційного навчання здавати модуль очно, а точніше, щоб привезли гроші (2бригадка). Також, викладач змусила віддавати гроші за шприци та мило, які ніхто не бачив. Вимагала гроші, а потім казала, що ці всі гроші підуть на оснащення її кабінету (на роутер). Приходила в гуртожиток, заходила в кімнату та індивідуально говорила з деякими студентами (розпитувала інформацію про те, хто писав заяву, хто сказав писати та підписував). Також ОСОБА_1 здійснювала моральний тиск на студентів, неодноразово студенти її групи хотіли забрати документи, в тому числі і вона. Розпитувала ким працює її мама та чи не зможе вона взяти з лікарні шприци. На модулі сказала ОСОБА_13 , що б ОСОБА_12 донесла 50 грн., бо мало здала грошей.

Згідно заяви студента 3м/с А ОСОБА_14 від 19.12.2022року поданої на ім`я голови комісії у проведенні службового розслідування уповноваженому з питань запобігання корупції у ВМФК ОСОБА_3 , остання повідомила, що ОСОБА_1 дзвонила в позаурочний час, вимагала гроші та морально тиснула на студентів. У 2 семестрі 2 курсу відбувалось вимагання грошей до екзамену. ОСОБА_1 кидала студентам тести екзаменаційні та сказала дати за них гроші. За спиною ОСОБА_14 , обговорювала та ставила в поганий приклад для студентів її групи. Майже на кожному модулі ОСОБА_1 використовувала моральний тиск, після цього вимагала грошей.

Згідно заяви студента 3м/с А ОСОБА_13 від 19.12.2022року поданої на ім`я голови комісії у проведенні службового розслідування уповноваженому з питань запобігання корупції у ВМФК ОСОБА_3 , остання повідомила, що викладач ОСОБА_1 випитувала особисту інформацію( де працюють батьки, місце проживання, чи є брат- сестра, де навчаються). Після того, як ОСОБА_1 дізналася про існування заяви студентів приходила в гуртожиток підстерігала студентів їх групи та під тиском випитувала зміст заяви, хто підписував. ОСОБА_1 переходила на особистості та приниження студенської гідності.

Згідно заяви студента 3м/с А ОСОБА_15 від 19.12.2022року поданої на ім`я голови комісії у проведенні службового розслідування уповноваженому з питань запобігання корупції у ВМФК ОСОБА_3 , остання повідомила, що викладач ОСОБА_1 вимагала гроші, кажучи що збирають на інтернет для групи та питала яку вона отримує стипендію, чи є хтось хто їй допомагає матеріально, просила занести гроші якщо зараз я не маю. ОСОБА_1 принижує студентів та їх гідність.

Згідно заяви студента 3м/с А ОСОБА_16 від 19.12.2022року поданої на ім`я голови комісії у проведенні службового розслідування уповноваженому з питань запобігання корупції у ВМФК ОСОБА_3 , остання повідомила, що викладач ОСОБА_1 , вимагала нести та доносити їй гроші щоб провести інтернет в кабінет. Дзвонила у вільний від навчання час. На парах переходила на особистість та випитувала про особисте життя, задавала питання які не стосуються теми пари.

Згідно заяви студента 3м/с А ОСОБА_17 від 19.12.2022року поданої на ім`я голови комісії у проведенні службового розслідування уповноваженому з питань запобігання корупції у ВМФК ОСОБА_3 , остання повідомила, що викладач ОСОБА_1 принижувала гідність студентів та переходила на особистості, задавала питання які не стосуються предмету. Під час дистанційного навчання викладач сказала всім приїхати, бо оцінка того хто не приїде буде «3». 07.12.2022 року студенти приїхали та мали здати гроші за самостійні роботи, хоча навіть їх не виконували. Того ж числа вони здали гроші на шприци та мило, якими навіть не користувалися та не бачили. На 2 курсі викладач вимагала скидати роботи інших викладачів, які в них викладали.

Згідно заяви студента 3м/с ОСОБА_18 від 19.12.2022року поданої на ім`я голови комісії у проведенні службового розслідування уповноваженому з питань запобігання корупції у ВМФК ОСОБА_3 , остання повідомила, що викладач ОСОБА_1 вимагала кошти . Неодноразово говорила приносити засоби домашньої консервації для покращення оцінки. Розпитувала особисту інформацію (де працюють батьки, де проживаю). Коли дізналася про заяву, приходила в гуртожиток та підстерігала студентів нашої групи та під тиском випитувала інформацію (що у заяві, хто сказав підписати заяву).

Згідно заяви студента 3м/с А ОСОБА_19 від 19.12.2022року поданої на ім`я голови комісії у проведенні службового розслідування уповноваженому з питань запобігання корупції у ВМФК ОСОБА_3 , остання повідомила, що викладач ОСОБА_20 дозволяє собі дзвони у бідь який час. Вимагає роботи електронні роботи. Вважає та нав`язує думку, що тільки її предмет потрібен. Порівнювала ОСОБА_19 з її одногрупницею, говорила, що вона опустилась до її рівня, тобто знання у неї нульові, обговорювала одногрупників і її. Обладнання яке вони купляли, безслідно зникло. Шантажує та принижує в розмові використовує пасивну агресію, застосовує булінг. ОСОБА_1 вимагає за модулі гроші, а саме 200грн. і за тести, які мали бути на екзамені, а саме 120грн., і так було неодноразово.

Згідно заяви студента 3м/с А ОСОБА_21 від 19.12.2022року поданої на ім`я голови комісії у проведенні службового розслідування уповноваженому з питань запобігання корупції у ВМФК ОСОБА_3 , остання повідомила, що викладач ОСОБА_1 під час викладання розпитувала особисті дані (де працюють батьки, де проживають). Випитувала чи є м`ясні продукти та закрутки. Вимагала гроші за модуль 200грн, для покращення оцінки, для канцелярії, та говорила одногрупникам що вона нуль. Медичне обладнання яке купили студенти за власні кошти, забрала.

Згідно заяви студента 3м/с А ОСОБА_22 від 19.12.2022року поданої на ім`я голови комісії у проведенні службового розслідування уповноваженому з питань запобігання корупції у ВМФК Панасюка М.П., остання повідомила, що викладач ОСОБА_1 телефонувала у вільний час розпитувала про місце роботи батьків, якщо це працівники медичної сфери казала принести медичне оснащення. Питала місце проживання та чи є домашні продукти, а саме полуниця. Вимагала кошти за покращену оцінку за модуль 200грн., за мило, рушники, шприци. Збирала кошти за самостійні роботи 200грн, аби провести інтернет в аудиторію. Медичний інвентар для практичного навчання зник. Вимагала кошти на те, щоб заправити принтер, канцелярію.

Відповідно до висновків та пропозицій комісії у справі службового розслідування за колективною заявою студентів групи 3 м/с А стосовно викладача ВМФК ім. акад. Д.К. Заболотного ОСОБА_1 за підсумками роботи комісії було встановлено, що факти викладені в заяві в дійсності мали місце. Вони підтверджуються показами студентів. Комісією встановлено, що викладач навчальної дисципліни «Медсестринство у внутрішній медицині» ОСОБА_1 порушувала принципи педагогічної етики, втручалася в особисте життя студентів групи 3 м/с А, телефонувала в позаурочний час, дозволяла образливі висловлювання щодо студентів; змушувала розповідати студентів про доходи батьків і де працюють. Якщо батьки студента працювали в медичній сфері, вимагала принести шприци, медикаменти та ін. Зобов`язувала для проведення занять купувати вату, мило, рушники; здійснювала психологічний тиск на студентів з метою отримання неправомірної вигоди, зокрема доводила до нервового зриву таких студентів: ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ; вимагала від студентів групи привезти їй продукти домашнього присадибного господарства; вимагала отримання коштів від студентів групи 3 м/с А;. Після вивчення матеріалів справи, з метою недопущення подальшого загострення конфлікту комісія пропонує адміністрації коледжу відсторонити викладача ОСОБА_1 від проведення навчальних занять в групі 3 м/с А та застосувати дисциплінарне стягнення відповідно до чинного законодавства про працю.

Наказом № 04-02/10-к від 10.01.2023 Про дисциплінарне стягнення за результатами роботи комісії по проведення службового розслідування за колективною заявою групи 3 м/с А стосовно викладачки циклової комісії сестринської справи ОСОБА_1 на підставі висновків та пропозицій комісії у справі службового розслідування від 04.01.2023р. на підставі ст. 147 КЗпП, оголошено догану викладачці циклової комісії сестринської справи ОСОБА_1 . Голові циклової комісії сестринської справи ОСОБА_4 посилити контроль за виконанням посадових обов`язків викладачами циклової комісії.

Згідно відмітки в наказі ОСОБА_1 з наказом ознайомлена, копію наказу отримала 10.01.2023року.

Протоколом № 20 від 25.01.2023року Студенської ради ВМФК ім. акад. Д.К. Заболотного слухали: ОСОБА_3 уповноваженого з питань запобігання корупції, який накахзом по Вінницького медичного фахового коледжу був призначений головою комісії по службовому розслідуванню колективної заяви групи 3 м/с А. Він повідомив студенське самоврядування про дії викладачки циклової комісії сестринської справи ОСОБА_1 , яка здійснювала психологічний тиск на студентів та вимагала від них неправомірної вигоди. Постановили: підтримати рішення комісії щодо відсторонення викладачки сестринської справи ОСОБА_1 від викладання навчальної дисципліни «Медсестринство внутрішньої медицини» в групі 3 м/с «А» та зважаючи на факт психологічного тиску з боку викладача до студентів запропоноване комісією до неї покарання.

27.01.2023року протоколом Первинної профспілкової організації студентів ВМФК ім. акад. Д.К. Заболотного слухали: ОСОБА_26 , який повідомив про неправомірні дії викладачки циклової комісії сестринської справи ОСОБА_1 , яка здійснювала психологічний тиск на студентів та вимагала від них грошові кошти. Постановили: Підтримати рішення комісії по проведенню службового розслідування щодо відсторонення викладачки сестринської справи ОСОБА_1 від викладання навчальної дисципліни «Медсестринство внутрішньої медицини» в групі 3 м/с «А» та зважаючи на факт психологічного тиску з боку викладача до студентів застосувати запропоноване комісією до неї покарання.

Рішенням комісії з питань академічної доброченості ВМФК ім. акад. Д.К. Заболотного по розгляду колективної заяви викладачів циклової комісії сестринської справи від 17.02.2023р. від 22.03.2023 року комісія прийшла до висновків: викладач ОСОБА_1 не дотримувалася правил ділового спілкування між колегами, не поважала гідність, права та свободи учасників освітнього процесу, створювала конфліктні ситуації в колективі ЦК. Поширювала компрометуючу інформацію про викладачів та студентів коледжу, змушувала здобувачів освіти писати неправдиві скарги в «скриньку довіри». Здійснюючи методичне керівництво навчально виробної практики студентів у КНП «ВМКЛШД» проявляла неповагу до медичних працівників лікувального закладу. У письмовому поясненні ОСОБА_1 заперечувала факти наведені в колективній заяві та вважала їх необгрунтованими. Комісія рекомендувала: застосувати до ОСОБА_1 міри морального впливу, розглянувши факти порушення викладачем норм академічної доброчесності на адміністративній раді коледжу. Врахувати факти порушення академічної доброчесності викладачем ОСОБА_1 при проведенні чергової атестації на підтвердження кваліфікаційної категорії викладач вищої категорії та педагогічного звання «викладач методист».

Так, згідно п.п.3 п.5 Посадової інструкції викладача ВМФК «Викладачу забороняється»: п.п.3 Принижувати особисту гідність здобувачів освіти, а саме : підвищувати голос при розмові, ображати, некоректно робити публічні зауваження про зовнішність і одяг здобувачів освіти, вчиняти будь-які дії що містять ознаки булінгу.

Згідно п.6 «Відповідальність» Посадової інструкції викладача. За невиконання посадових обов`язків до викладача застосовуються такі заходи впливу як попередження, догана, зменшення педагогічного навантаження, звільнення з роботи.

Догана це захід дисциплінарного впливу морально-психологічного характеру, що містить негативну оцінку конкретних дій працівника і виконує оцінювальний, попереджувальний і мотиваційний вплив на нього.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана.

Відповідно до частини першої статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків.

Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Пунктом 22 статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються діяння, які, зокрема, є дисциплінарними правопорушеннями.

За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Під порушенням трудової дисципліни мається на увазі невиконання чи неналежне виконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на працівника трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Роботодавець має встановити, чи немає обставин, які виключають дисциплінарне провадження щодо працівника, до яких зазвичай належать: відсутність події або складу дисциплінарного проступку; вина або дії особи у стані крайньої необхідності; наслідки порушення; закінчення терміну, передбаченого для накладення дисциплінарного стягнення.

Закон не вимагає, щоб порушення обов`язково призводило до будь-яких шкідливих наслідків. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення, а наявність чи відсутність шкідливих наслідків може бути врахована тільки при визначенні тяжкості проступку та виборі виду дисциплінарного стягнення.

Водночас вина, як одна з ознак порушення трудової дисципліни, є цілком необхідною для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, наявність якої має бути обов`язково доведена роботодавцем. Критерієм, за яким визначається наявність вини в діях працівника, є належна турбота працівника про виконання трудових обов`язків.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника (частина третя статті 149 КЗпП України).

Тлумачення частини третьої статті 149 КЗпП України свідчить, що її положення мають поширюватися при застосуванні будь-якого виду дисциплінарного стягнення, тобто як до звільнення, так і до догани.

У постанові від 22 липня 2020 року у справі № 554/9493/17 (провадження № 61-38286св18) Верховний Суд зазначив, що «ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Як вбачається з колективної заяви студентів групи 3 м/с А викладач ОСОБА_1 окрім того, що принижувала гідність здобувачів освіти, та й ще вимагала здійснювати платежі, які не передбачені будь- якими трудовими чи іншими Договорами між нею та Коледжем, чим порушила п.5.3 ч. 5 Положення про запобігання та протидію корупції у ВМФК: « Працівникам та адміністрації коледжу забороняється»: -використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб; -вимагати або отримувати будь-яку матеріальну або нематеріальну вигоду…. -організовувати, бути посередником або особисто здійснювати будь-які готівкові або безготівкові платежі……

Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, у чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівників та випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду від 22.07.2020 у справі №554/9493/17, від 27.06.2018 у справі №664/2820/15-ц, на які посилається позивач у позовній заяві. Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.04.2021 у справі №461/8132/17; від 13.05.2022 у справі № 331/2395/20.

У постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-2801цс15 зроблено правовий висновок про те, що пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Однак правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами.

Порушення трудової дисципліни це невиконання чи неналежне виконання працівником, без поважних причин, обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Трудові обов`язки працівника визначаються у посадовій інструкції.

Згідно зі ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу ( обрання, затвердження і призначення на посаду) працівника. Відповідно до зазначеної норми та з урахуванням вимог ст. 26 Закону України «Про фахову передвищу освіту» від 06.06.2019 року № 2745-VIII ( зі змінами) рішення про академічну відповідальність педагогічних (науково-педагогічних) працівників приймає колегіальний орган управління закладу фахової передвищої освіти або атестаційна комісія відповідного рівня.

Типовими правилами внутрішнього розпорядку для працівників державних навчально виховних закладів, затвердженими наказом Міністерства освіти України від 20 грудня 1993р. № 455 ( із змінами), встановлено такі вимоги до застосування дисциплінарних стягнень: - дисциплінарні стягнення застосовуються власником або уповноваженим ним органом безпосередньо після виявлення провини, але не пізніше одного місяця від дня її виявлення, не рахуючи часу хвороби працівника або перебування його у відпустці ( ч.3 п.35); - дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку ( ч.4 п. 35); - за кожне порушення трудової дисципліни накладається тільки одне дисциплінарне стягнення ( п. 36); - дисциплінарне стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку ( п.37);

Обираючи вид стягнення, роботодавець має враховувати: - ступень тяжкості проступку; -заподіяну шкоду; - обставини, за яких вчинено проступок; - результати попередньої роботи працівника.

Найголовніше, що має оцінити роботодавець, розглядаючи питання застосування дисциплінарного стягнення до працівника, - ступінь вини працівника та наслідки, які спричинив працівником дисциплінарний проступок. Притягнення до дисциплінарної відповідальності і накладання стягнення - це право роботодавця, а не його обов`язок. До того ж роботодавець може передати питання порушення трудової дисципліни на розгляд трудового колективе або його представницького органу( профспілка, рада трудового колективу тощо).

Однією з найважливіших норм порядку застосування стягнень, передбаченого КЗпП, є те, що до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмових пояснень. Оскільки це пряма норма законодавства, то для підтвердження її виконання, вимогу про надання пояснень доцільно оформлювати в письмовій формі, наприклад, у вигляді повідомлення.

При виданні наказу про оголошення догани були додержані передбачені статтями 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень. Так, викладач ОСОБА_20 в період з 13.12.2022 по 10.01.2023 не перебувала у відпустці чи на лікарняному, її право надати письмові пояснення не було порушено. Копія наказу № 04-02/10-к вручено особисто та підписано ОСОБА_1 .

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року в справі № 572/1644/17-ц (провадження № 61-42575св18) зроблено висновок, що «порушенням трудової дисципліни визнається невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, тобто для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності».

Судом встановлено, що дисциплінарне стягнення на позивача у вигляді догани, згідно доводів наказу № 04-02/10-к від 10.01.2023, накладено на підставі висновків та пропозиції комісії у справі службового розслідування щодо порушення нею обов`язків викладача, які закріплені за нею колективним договором, трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, посадовою інструкцією.

За висновками роботи комісії було встановлено, що викладач навчальної дисципліни «Медсестринство у внутрішній медицині» ОСОБА_1 : порушувала принципи педагогічної етики, втручалася в особисте життя студентів групи 3м/с А, телефонувала в позаурочний час, дозволяла образливі висловлювання щодо студентів; Змушувала розповідати студентів про доходи батьків і де працюють. Якщо батьки студента працювали в медичній сфері, вимагала принести шприци, медикаменти та ін. Зобов`язувала для проведення занять купувати вату, мило, рушники. Здійснювала психологічний тиск на студентів з метою отримання неправомірної вигоди, зокрема доводила до нервового зриву таких студентів: ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 . Вимагала від студентів групи привезти їй продукти домашнього присадибного господарства. Вимагала кошти від студентів групи 3м/с А.

Як вбачається з пояснень голові комісії від 27.12.2023 року, викладач ОСОБА_1 зазначила, що звинувачення є голослівні та такі що не відповідають дійсності, однак жодних доказів, які б спростовували зазначені обставини колективної заяви студентів групи3 м/с А, суду не надала.

Оцінивши зібрані в справі докази, суд вважає, що відповідачем не порушено порядку застосування до позивачки дисциплінарного стягнення, визначеного ст. 149 КЗпП України, оскільки таке застосовано уповноваженою посадовою особою, вид обраного стягнення відповідає тяжкості вчиненого порушення, а тому при притягненні позивачки до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани були дотримані вимоги трудового законодавства.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що наказ винесено з повним з`ясуванням всіх обставин справи та без порушень відповідної процедури його винесення, а тому винесення наказу про дисциплінарне стягнення у виді догани, є правомірним, так як дисциплінарний проступок мав місце, що підтверджується доказами наданими до матеріалів справи та поясненнями свідків, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про поновлення ОСОБА_1 попередніх умов праці, які існували до зняття педагогічного навантаження на 144 години, з нарахуванням та виплатою втраченого заробітку, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.60 ЗУ «Про фахову передвищу освіту» передбачено загальний обсяг педнавантаження на одну ставку викладацького складу закладу фахової передвищої освіти становить 720 год на навчальний рік.

Згідно відповіді Міністерства освіти та науки України, яка наявна в матеріалах справи в якій зазначено що відповідно п.26 ч.1 ст.54 ЗУ «Про фахову передвищу освіту» особи які навчаються в закладі фахової передвищої освіти, мають право на повагу до людської гідності, захист під час освітнього процесу від приниження честі та гідності, будь-яких форм насильства та експлуатації, дискримінації за будь-якою ознакою, пропаганди та агітації, що завдають шкоди здоров`ю здобувача освіти.

При цьому невиконання педагогічними науково- педагогічними працівниками вимог Закону своїх трудових обов`язків може бути підставою для застосування до них заходів дисциплінарного впливу, передбачених Кодексом законів про працю України, статутом закладу освіти.

Відповідно до п. 63 розділу VIІнструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти - навчальне навантаження між вчителями, викладачами та іншими педагогічними працівниками розподіляється керівником установи за погодженням з профспілковим комітетом залежності від кількості годин, передбаченими навчальними планами, наявності відповідних педагогічних кадрів та інших конкретних умов, що сталися у закладі з дотримання Кодексу законів про працю України.

Згідно п. п. 9.2. Положення про організацію освітнього процесу у ВМФК педагогічне навантаження на одну ставку викладацького складу закладу фахової передвищої освіти становить 720 годин на навчальний рік. Педагогічне навантаження може корегуватись, зокрема у разі встановлення фактів невиконання педагогічними працівниками посадових обов`язків, порушення ним принципів академічної доброчесності, приниження гідності здобувачів освіти та колег, порушення прав учасників освітнього процесу.

Станом на день подачі позову у викладача ОСОБА_1 педагогічне навантаження складає 956 год на рік, що на 236 годин більше ніж перебачено нормами вищезазначеного закону.

Крім того, згідно з витягу з наказу № 04-01/57 від 31.08.2023року затверджено педагогічне навантаження викладачам коледжу на 2023-2024 навчальний рік в кількості годи, ОСОБА_1 981 год на рік, що на 261 год більше ніж перебачено нормами вищезазначеного закону.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вказаним наказом педагогічне навантаження ОСОБА_1 здійснено відповідно чинного законодавства, а тому відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про поновлення ОСОБА_1 попередніх умов праці, які існували до зняття педагогічного навантаження на 144 години, з нарахуванням та виплатою втраченого заробітку.

Крім того, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 15000,00грн. задоволенню не підлягають, оскільки є похідними від позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу «Про дисциплінарне стягнення », а оскільки суд не знайшов підстав для їх задоволення, то відповідно не підлягають до задоволення і похідні від них вимоги щодо стягнення моральної шкоди.

Згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати залишити за позивачем.

Крім того, представник відповідача заявила клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 20000,00грн.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Право сторони на відшкодування понесених витрат на оплату послуг адвоката вбачається з рішень Європейського суду з прав людини, практика якого в силу ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ч. 4 ст. 10 ЦПК України має використовуватись судами як джерело права, зокрема, п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 року, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна та інші проти України" від 10.12.2009 року, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006 року, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 року.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п. 2 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 ЩЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таку правову позицію щодо застосування норм права висловив Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року по справі № 552/2145/16-ц.

На підтвердження понесених витрат, представником відповідача було надано договір про надання правової допомоги від 04.04.2023року укладеної між адвокатом Лещенко С.В. та ВМФК ім. акад. Д.К. Заболотного, платіжне доручення № 66275734 від 03.07.2023року на суму 9000,00грн., платіжне доручення № 66280110 від 04.07.2023року на суму 9000,00грн., платіжне доручення № 66300465 від 05.07.2023року на суму 2000,00грн., акт надання послуг № 2 від 03.07.2023року на суму 20 000,00грн.

Тому, суд вважає, що представником відповідача надано необхідні докази про понесення судових витрат в загальному розмірі 20 000,00 гривень.

З огляду на зазначене, суд вважає, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката у цьому випадку є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних робіт (наданих послуг), а також часом, витраченим на виконання цих робіт (послуг).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з чим, слід стягнути з ОСОБА_1 на користь Вінницького медичного фахового коледжу ім. акад. Д.К. Заболотного 20 000,00грн. у відшкодування витрат на правову допомогу.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76 - 81, 89, 141, 259, 263 - 265, 274, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Вінницького медичного фахового коледжу ім. акад. Д.К. Заболотного про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, відшкодування шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Вінницького медичного фахового коледжу ім. акад. Д.К. Заболотного 20 000,00грн. у відшкодування витрат на правову допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22.11.2023року.

ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Вінницький медичний фаховий коледж ім. акад. Д.К. Заболотного, м. Вінниця, вул. Пирогова, 57, 8.

Суддя: