Справа № 632/1208/22
провадження № 2/632/112/23
18 травня 2023 року м. Первомайський
Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Библіва С.В., при секретарі судового засідання - Кузьменко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою заступника керівника Лозівської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі органів, уповноважених здійснювати функції у спірних правовідносинах - Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області та Державної екологічної інспекції у Харківській області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої навколишньому середовищу внаслідок кримінального правопорушення,
Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06.07.2022 року у справі № 632/462/22 провадження № 1-кп/632/68/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, який набрав законної сили 08 серпня 2022 року. В ході судового розгляду встановлено, що 01.04.2022 року близько 6:00 годині ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 , який не діяв як співучасник злочину, маючи умисел на незаконне зайняття рибним промислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного вилову риби для власних потреб, розуміючи та усвідомлюючи караність за вказане діяння, направився до водного об`єкту (без назви), який розташований в межах Миронівського старостинського округу Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області, маючи заздалегідь приготовлений з собою човен марки «КОLIBRI», чотири ліскові сітки з наступними параметрами:
L (довжина) = 60 м, h (висота) = 3 м, а (розмір вічка) 40 мм;
L (довжина) = 60 м, h (висота) = 3 м, а (розмір вічка) 50 мм;
L (довжина) = 60 м, h (висота) = 3 м, а (розмір вічка) 60 мм;
Статтею 66 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Згідно ч. 1 ст. 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до ч. 4-5 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.
На підставі викладеного позивач звертається до суду з цим позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області шкоду заподіяну навколишньому природному у сумі 187170,00 грн.
Ухвалою судді від 17 січня 2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження з призначенням до підготовчого засідання на 10 березня 2023 року. Підготовче засідання закрито та справу призначено до розгляду по суті на 18 травня 2023 року.
Представник позивача Лозівської окружної прокуратури Харківської області у судове засідання не з`явився, на підставі ст. 128 ЦПК України повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, проте, надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає.
Представник Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області у судове засідання, також, не прибув, надавши заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримує.
Представник Державної екологічної інспекції у Харківській області належним чином повідомлений у судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив.
Відповідач у судове засідання не з`явився, на підставі ст. ст. 128, 130 ЦПК України повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка, однак про причини неявки суд не повідомив та не надав клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі.
За таких обставин, суд розглянув справу у відсутності учасників справи за правилами загального позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав. При цьому, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків.
Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.
Таким чином, відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06.07.2022 у справі №632/462/22 стосовно ОСОБА_4 , є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалений вирок, зокрема, позову про відшкодування шкоди, завданої злочином. Вчинений ОСОБА_1 незаконний вилов риби завдав шкоди довкіллю та порушив встановлений законодавством порядок охорони навколишнього природного середовища.
L (довжина) = 60 м, h (висота) = 3 м, а (розмір вічка) 40 мм;
L (довжина) = 60 м, h (висота) = 3 м, а (розмір вічка) 50 мм;
L (довжина) = 60 м, h (висота) = 3 м, а (розмір вічка) 60 мм;
L (довжина) = 60 м, h (висота) = 4,8 м, а (розмір вічка) 60 мм для вилову водних біоресурсів, що представляють собою заборонені знаряддя лову відповідно до п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Держкомрибгоспу України від 15.02.1999 за № 19, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 28.04.1999 за № 269/3562. , за допомогою заздалегідь приготовлених з собою човна марки «КОLIBRI» та чотирьох ліскових сіток, які представляють собою заборонені знаряддя лову, здійснив незаконне зайняття рибним добувним промислом, а саме: добув 19 особин коропа, 14 особин краснопірки, 60 особин карася, розмір шкоди яких, відповідно до розрахунку Державної екологічної інспекції у Харківській області № 896-07- 08 від 04.04.2022 та підтвердженого висновком експерта судової економічної експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/121-22/4847-ЕК від 09.05.2022 року складає 187 170,00 гривень (а.с.19-21), що є істотною шкодою, яка заподіяна Біляївській сільській раді Лозівського району Харківської області. Відповідачем кошти в сумі 187 170 гривень добровільно не відшкодовані.
Згідно із ст. 11 ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження: здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; тощо.
Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Статтею 66 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Згідно ч. 1 ст. 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Відповідно до ч. 4-5 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.
Частиною 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Стаття 70 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачає, що визначення складу екологічних правопорушень і злочинів, порядок притягнення винних до адміністративної та кримінальної відповідальності за їх вчинення встановлюються Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним кодексом України.
Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про тваринний світ» риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі належать до об`єктів тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону.
Статтею 10 ЗУ «Про тваринний світ» передбачено, що громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.
Стаття 25 Закону України «Про тваринний світ» дає визначення рибальства як добування риби та водних безхребетних. На території України відповідно до законодавства може здійснюватися промислове, любительське та спортивне рибальство.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про тваринний світ» у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування.
В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно Закону України «Про тваринний світ» та інших законів.
Згідно із ст. 34 ЗУ «Про тваринний світ» користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу; використовувати тваринний світ у способи, що не допускають порушення цілісності природних угруповань і забезпечують збереження тварин, яких не дозволено використовувати.
Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу.
Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Отже, позадоговірна (деліктна) відповідальність, яка є видом цивільно-правової відповідальності, настає при існуванні складу правопорушення, що включає такі елементи, як: а) протиправність поведінки (активна або пасивна); б) шкода; в) причинний зв`язок між ними; г) вина заподіювана шкоди.
Однією з підстав відповідальності, в тому числі цивільної є незаконне зайняття рибним добувним промислом. У даному випадку саме внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 , з його вини заподіяно шкоду, тобто наявним є також такий елемент складу цивільного правопорушення, як причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.
Отже, водні біоресурси, які були незаконно вилучені з природного середовища ОСОБА_1 , а саме, на водоймі, яка розташована на землях Миронівського старостинського округу Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області, є майном Біляївської сільської територіальної громади Лозівського району Харківської області, на користь якої підлягає відшкодуванню шкода, завдана відповідачем внаслідок порушення законодавства України в галузі охорони використання і відтворення водних біоресурсів.
На підставі вищевикладеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позов заступника керівника Лозівської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі органів, уповноважених здійснювати функції у спірних правовідносинах - Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області та Державної екологічної інспекції у Харківській області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої навколишньому природному середовищу внаслідок кримінального правопорушення, підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до положень статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1871,70 грн.
Керуючись ст. 22, 1166 ЦК України, ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ЗУ «Про тваринний світ», Правилами любительського та спортивного рибальства, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 206, 223, 247, 259, 263-265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд
Позовну заяву заступника керівника Лозівської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі органів, уповноважених здійснювати функції у спірних правовідносинах - Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області та Державної екологічної інспекції у Харківській області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої навколишньому середовищу внаслідок кримінального правопорушення задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Держави судовий збір в розмірі 1871,70 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня виготовлення його повного тексту.
Позивач може оскаржити заочне рішення до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня виготовлення його повного тексту.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , іпн. - не відомий.
Повний текст рішення виготовлено 22.05.2023 року.
Суддя:С. В. Библів