Ухвала

15 травня 2023 року

м. Київ

справа № 755/11824/17

провадження № 61-6335 ск23

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвал Верховного Суду від 12 грудня 2022 року та 24 лютого 2023 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 12 грудня 2022 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 24 лютого 2023 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 12 грудня 2022 року у цивільній справі № 755/11824/17.

У травні 2023 року ОСОБА_1 подала заяву про перегляд ухвал Верховного Суду від 12 грудня 2022 року та 24 лютого 2023 року у цій справі з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм права, та просить їх скасувати і ухвалити нове рішення, яким справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року передати на розгляд до суду касаційної інстанції.

За своїм змістом заява ОСОБА_1 фактично є касаційною скаргою на ухвали Верховного Суду від 12 грудня 2022 року та 24 лютого 2023 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно із статтею 25 ЦПК України Верховний Суд переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку:

1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті;

2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;

3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до статті 419 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття. З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасовані або визнані нечинними рішення, постанови та ухвали суду першої або апеляційної інстанції втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають. Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Таким самим є процесуальний статус й ухвал Верховного Суду.

Відповідно, виходячи з принципу інстанційності судової системи та остаточності судових рішень суду касаційної інстанції, ухвали Верховного Суду не входять до переліку тих судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки, ухвали Верховного Суду від 12 грудня 2022 року та 24 лютого 2023 року не входять до переліку судових рішень, які є предметом оскарження у касаційному порядку, тому у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 на ухвали Верховного Суду від 12 грудня 2022 року та 24 лютого 2023 рокуслід відмовити з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвал Верховного Суду від 12 грудня 2022 року та 24 лютого 2023 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара