Справа № 351/527/23
Номер провадження №2/351/319/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Боднарук О.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Снятині цивільну справу за позовною заявою адвоката Петрички Олександра Євгеновича в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи Орган опіки та піклування Снятинської міської ради, Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про розірвання шлюбу та встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Петричка Олександр Євгенович в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Снятинського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_3 , треті особи Орган опіки та піклування Снятинської міської ради, Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про розірвання шлюбу та встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей.

З відомостей, які містяться у ЄДРСР, судом встановлено, що ухвалою від 26.10.2023 по справі № 201/5972/22 Великою Палатою Верховного Суду прийнято до розгляду справу за заявою ОСОБА_4 , заінтересовані особи Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, ОСОБА_5 , про встановлення факту самостійного виховання дитини, правовідносини в якій є подібними до тих, що є предметом спору у справі № 351/527/23.

Позивач ОСОБА_6 судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Петричка О.Є. зазначив, що у вирішенні питання покладається на розсуду суду.

Відповідачка ОСОБА_6 судове засідання не з`явилася, про день, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Снятинської міської ради подала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі та прийняти рішення на розсуд суду.

Представник третьої особи Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки подав до суду письмові пояснення, в яких просив відмовити у задоволенні позову в частині вимог ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту самостійного виховання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд виходив з такого.

Як вбачається з ухвали Великої Палати Верховного Суду від 26.10.2023 по справі № 201/5972/22 (провадження № 14-132цс23), судом прийнято до розгляду справу за заявою ОСОБА_4 , заінтересовані особи Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, ОСОБА_5 , про встановлення факту самостійного виховання дитини.

Відповідно до змісту наведеної вище ухвали, передаючи на розгляд Великої Палати цієї справи, колегія суддів Першої судової палати касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду здійснила певний аналіз судової практики та зазначила, що за даними Єдиного державного реєстру судових рішень у період із червня до вересня 2023 року судами цивільної та адміністративної юрисдикції ухвалювались суперечливі судові рішення, відсутня єдність судової практики, зокрема у зв`язку з відсутністю правової позиції Верховного Суду щодо такого роду питань.

Колегія суддів Першої судової палати касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду також зазначала, що у цій справі батьки дитини 25 травня

2022 року уклали договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків батьків, відповідно до якого мати дитини ОСОБА_5 також бере участь у вихованні дитини, а отже, за встановлених у цій справі обставин, визначеної заявником заінтересованої особи (територіальний центр комплектування та соціальної підтримки) та мети подання заяви про встановлення факту самостійного виховання ним сина заявлені

ОСОБА_4 вимоги не є вимогами, які пов`язані зі здійсненням особистих немайнових чи майнових прав, а тому не підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження на підставі статей 293, 315 ЦПК України.

Отже, наведене свідчить про відсутність єдиної судової практики та застосування судами різних юрисдикцій принципово різного підходу до розуміння і тлумачення норм матеріального та процесуального права у подібних правовідносинах, що викликає необхідність усунення виявлених розбіжностей та вирішення виключної правової проблеми.

У справі № 351/527/23, яка перебуває на розгляді Снятинського районного суду Івано-Франківської області, правовідносини є подібними з тими, що є предметом спору у справі № 201/5972/22, хоча й розглядаються в порядку позовного провадження. Проте, від вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання щодо юрисдикції таких справ може вплинути на правильність вирішення справи Снятинським районним судом Івано-Франківської області.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус судів» єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики (пункт 4). Єдність судової практики є фундаментальною засадою здійснення судочинства і визначається тим, що має гарантувати стабільність правопорядку, об`єктивність і прогнозованість правосуддя. Застосування ж судами різних підходів до тлумачення законодавства, навпаки, призводить до невизначеності закону, його суперечливого та довільного застосування. Також єдність судової практики є складовою вимогою принципу правової визначеності.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Таким чином, ураховуючи, що рішення суду має бути ухвалене відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, а при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд має враховувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду, суд вважає, що в даному випадку зупинення провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку іншої справи № 201/5972/22 у подібних правовідносинах, відповідатиме завданню цивільного судочинства, буде доцільним та виправданим з метою забезпечення сталості та формування єдності судової практики.

Керуючись ст. 252, 253, 258-260, 263 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі № 351/527/23 за позовом адвоката Петрички Олександра Євгеновича в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи Орган опіки та піклування Снятинської міської ради, Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про розірвання шлюбу та встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 201/5972/22 (провадження № 14-132цс23).

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя Іван ПОСОХОВ