ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ЄУН № 334/1410/23
Провадження № 2/337/638/2023
18.05.2023 м.Запоріжжя
Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Мальованого В.О.,
за участю секретаря - Крижко Я.О.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) в особі представника до ОСОБА_2 (далі відповідач, ОСОБА_2 ) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди в порядку регресу,
В своєму позові позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 5 608,00 грн., в порядку регресу в рахунок відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди (далі - ДТП). Стягнути судові витрати в розмірі 858, 88 грн., сплаченого судового збору, а також 4 000, 00 грн., витрат на професійну правову допомогу.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.12.2019 між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно - страхова компанія» (далі - ПрАТ «УПСК») та ОСОБА_2 , було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/2592382.
Відповідно до умов вказаного полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Dodge», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.
Внаслідок вищевказаної дорожньо - транспортної пригоди транспортним засобам: «ЗАЗ Lanos», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », «Volkswagen» державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 », «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер « НОМЕР_4 », було завдано механічних пошкоджень, а власникам вказаних автомобілів - матеріального збитку.
Відповідно до постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2020 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та притягнуто до адміністративної відповідальності.
З огляду на вищевказане, власник пошкодженого внаслідок дорожньо - транспортної пригоди автомобіля ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер « НОМЕР_4 », звернувся до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування за полісом № АО/2592382 від 27.12.2019
Як слідує з постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2020, відповідач керував транспортним засобом «Dodge», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.
Право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 03.11.2020.
З метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій з його сторони проведено не було, заборгованість в добровільному порядку не погашена.
Ухвалою суду від 21.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи призначено на 19.04.2023.
В судове засідання представник позивача не з`явився, проте було подано клопотання про розгляд справи без його участі, щодо заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, судом застосовано відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що 27.12.2019 між ПрАТ «УПСК» та ОСОБА_2 , було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/2592382.
Відповідно до умов вказаного полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Dodge», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.
Внаслідок вищевказаної дорожньо - транспортної пригоди транспортним засобам: «ЗАЗ Lanos», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », «Volkswagen» державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 », «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер « НОМЕР_4 », було завдано механічних пошкоджень, а власникам вказаних автомобілів - матеріального збитку.
Відповідно до постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2020 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо - транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
З огляду на вищевказане, власник пошкодженого внаслідок дорожньо - транспортної пригоди автомобіля ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер « НОМЕР_4 », звернувся до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування за полісом № АО/2592382 від 27.12.2019
Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «УПСК» склав 5608, 00 грн.
03.03.2023 ПрАТ «УПСК» (первісний кредитор) та позивачем ФОП ОСОБА_1 , (новий кредитор) було укладено договір № 03/03/2023 про відступлення права вимоги за яким первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку № 1 до договору.
Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Підпунктом «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду, зокрема, якщо він після дорожньо - транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Як видно з постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2020, відповідач керував транспортним засобом «Dodge», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.
Необхідно зазначити, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
З огляду на викладене в розумінні ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядкурегресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом №АР/9007273.
Відповідно до ч. 6 ст. 261 ЦК України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання.
З метою досудового врегулювання спору, відповідачу було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак вказана вимога була залишена останнім без відповіді та задоволення.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно положень ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За приписами ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до вимог ст. 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно з ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до п. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Зі сторони відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків, а тому після проведення виплати потерпілій особі у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат.
Керуючись критеріями, визначеними у пунктах 1 та 2 частини 3 статті 141 ЦПК України, суд може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору, та з урахуванням ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Звертаючись до суду з позовом, позивач в тексті позовної заяви просить стягнути з відповідача 4000,00 грн., витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За змістом ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
При зверненні до суду позивач надав належні докази понесених ним витрат на професійну правничу допомогу. За таких обставин, суд вважає, що представником позивача надані належні докази у підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн., про зменшення яких відповідачем обґрунтованого клопотання не подано.
Отже, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, а тому підлягає задоволенню.
Виходячи з цього, суд знаходить підстави для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд
Позов Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 5 608, 00 грн., - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (р/р НОМЕР_6 в ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 320649) в порядку регресу шкоду в сумі 5608 ( п`ять тисяч шістсот вісім ) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 858 ( вісімсот вісімдесят вісім ) гривень 88 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 ( чотири тисячі ) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом , що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складене та підписане 18 травня 2023 року.
Суддя В.О. Мальований