Провадження № 22-ц/801/1145/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко В. М.
Доповідач:Оніщук В. В.
УХВАЛА

22 травня 2023 рокуСправа № 127/31725/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Оніщука В. В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Лукашенка Володимира Борисовича про визнання права власності в порядку спадкування, за апеляційною скаргою адвоката Лашутіна Сергія Олександровича в інтересах ОСОБА_2 на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 травня 2022 року,

встановив:

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга адвоката Лашутіна Сергія Олександровича в інтересах ОСОБА_2 на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 травня 2022 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03 травня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, апеляційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

15 травня 2023 року на виконання вимог ухвали заявник подав до суду довідку Державної установи «Київський слідчий ізолятор» від 09 травня 2023 року про відсутність грошових коштів на особовому рахунку.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно з пунктом 17 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, пов`язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.

Тобто, зазначена норма передбачає звільнення засуджених від сплати судового збору виключно у справах, пов`язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку та розглядаються за правилами кримінального процесуального законодавства.

Відповідно до частини першої та третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Колегія суддів зазначає, що вирішення питання щодо відстрочення стороні сплати судового збору здійснюється у відповідності до загальних принципів цивільного судочинства, зокрема, принципу змагальності, відповідно якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з частиною третьою цієї статті з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачені умови, за яких суд може відстрочити та розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити особу від сплати судового збору. Такими умовами є, якщо: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з принципом змагальності, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Визначення судом майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року; «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року).

Отже, скрутний майновий стан, на підтвердження якого заявником надані відповідні документи, може бути підставою для задоволення судом клопотання про звільнення його від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору.

Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Як вбачається з довідки Державної установи «Київський слідчий ізолятор» від 09 травня 2023 року засуджений ОСОБА_2 з 16 вересня по теперішній час перебуває в установі. За період з 16 вересня 2022 року по 08 травня 2023 року до роботи в господарській обслузі не залучався, заробітна плата не нараховувалась, інші доходи не отримує та перебуває на повному державному забезпеченні. Станом на 08 травня 2023 року на особовому рахунку грошові кошти відсутні.

Однак надана скаржником довідка не є достатнім доказом на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому законом розмірі, оскільки не відображає у повній мірі майновий стан особи. Інших доказів (довідки про склад сімї, банківських довідок про відсутність коштів на рахунках, інформації щодо наявності чи відсутності нерухомого майна, транспортних засобів тощо), які б свідчили, що майновий стан перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому законом розмірі, заявником не надано, що не дає підстав для звільнення скаржника від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на заочне рішення суду.

Крім того, в порушення вимог цивільного процесуального законодавства скаржником не порушується питання про звільнення від сплати судового збору з відповідних підстав, при цьому попереднє його клопотання про звільнення від сплати судового збору згідно з пунктом 17 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», ухвалою апеляційного суду від 03 травня 2023 року уже було вирішено.

З огляду на викладене, вимоги ухвали Вінницького апеляційного суду від 03 травня 2023 року належним чином не виконані, тому строк для усунення недоліків апеляційної скарги підлягає продовженню.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Оскільки апеляційна скарга адвоката Лашутіна Сергія Олександровича в інтересах ОСОБА_2 не відповідає вимогам цивільного процесуального закону, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, а саме подання обґрунтованого клопотання про звільнення скаржника від сплати судового збору, подання доказів на обґрунтування майнового стану або доказу про сплату судового збору в оригіналі платіжного документа.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Продовжити ОСОБА_2 строк для усунення недоліків апеляційної скарги на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 травня 2022 року, викладених в ухвалі Вінницького апеляційного суду 03 травня 2023 року, який не може перевищувати п`ять днів з дня отримання цієї ухвали.

У разі невиконання зазначених вимог, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Оніщук