Справа № 632/605/23
провадження № 2/632/305/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження у справі

22 травня 2023 р. м. Первомайський

Суддя Первомайського міськрайонного суду Харківської області Кочнєв О.В., вирішуючи питання можливості прийняття до розгляду спільної позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , подану представником за ордерами адвокатом Бартош-Стрельникової Тетяною Миколаївною, до товариства з обмеженою відповідальністю «Орендастройсервіс», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідачів, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Павловська Ганна Олегівна, про визнання довіреностей недійсними,

ВСТАНОВИВ:

02.05.2023 року до суду засобами поштового зв`язку звернулася представниця позивачів за ордером та просила суд визнати недійсними довіреності, видані позивачами (кожним окремо) на користь відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відповідно щодо укладення відносно часток позивачів у господарському товаристві відповідачі по справі товаристві з обмеженою відповідальністю «Орендастройсервіс» цивільно-правових угод в межах чинного законодавства, яка була посвідчена третьою особою по справі 26.07.2017 року.

Підставою звернення до Первомайського міськрайонного суду представником позивачки була визначено правило альтернативної підсудності справ, передбачене ч.15 ст.28 ЦПК України, а юридичною підставою викладене в остаточному судовому рішенні, а саме у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 21.12.2022 року у справі №904/4982/20 правовий висновок за участі тих самих учасників, що і в даній справі про те, що довіреності, які видані третьою особою по справі №704 та №705 за своєю юридичною суттю є правочинами, недійсність вказаних правочинів через дефект волі не може бути самостійно встановлена судом в межах спору у вищевказаній справі, а тому немає підстав для задоволення позовних вимог щодо заявлених вимог, а тому рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.07.2022 року було залишено без змін, апеляційні скарги позивачів у даній справі без задоволення. Тому на підставі вказаного рішення позивачі, обравши місце реєстрації відповідача ОСОБА_3 як місце подачі позову звернулися до суду із даною позовною заявою.

Через неможливість самостійно підтвердити місце реєстрації відповідача ОСОБА_3 у порядку ч.8 ст.187 ЦПК України, суддею було здійснено запит до володільця вказаної інформації виконавчого комітету Первомайської міської ради Лозівського району Харківської області та 19.05.2023 року отримано відповідь від 18.05.2023 року №181/20-27 з підтвердженням реєстрації даного відповідача на території обслуговування Первомайського міськрайонного суду Харківської області.

Вирішуючи подальшу долю справи, суддя зазначає наступне.

По-перше, позивачами при зверненні до суду не було сплачено судовий збір у визначеному законом розмірі, що є підставою для залишення позовної заяви без руху, однак в даній справі це не є головним.

По-друге, до участі у справі як третя особа була залучена приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Павловська Ганна Олегівна, приватна нотаріальна діяльність якої була припинена 20.19.2019 року Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області. Більш того, постановою третього апеляційного адміністративного суду від 01.12.2020 року по справі №160/3062/20 було скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.08.2020 року було скасовано та прийнято нове рішення, яким в позові третьої особи по справі до Міністерства юстиції України, Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів (відносно припинення її діяльності як приватного нотаріуса) рішення відмовити.

Тобто станом на час подання позову до суду третьої особи як такої, що здійснює приватну нотаріальну діяльність немає, її неможливо викликати у судове засідання, витребувати у неї документи, допитати по суті позову тощо. Її участь у справі навіть як третьої особи протирічить вимогам щодо належного складу учасників справи. Однак це є лише підставою для уточнення складу учасників справи та може бути усунуто позивачами при залишенні її позовної заяви без руху.

По-третє, судом на підставі власного запиту до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «Орендастройсервіс», , припинено без визначення правонаступників, тобто до вказаної юридичної особи не можна заявляти позовні вимоги, а зазначення вказаної юридичної особи у позові як відповідача є підставою для відмови у відкриття провадження на підставі пункту 6 частини першої статті 186 ЦПК України: суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Однак і це, хоч і є підставою для відмови у відкритті провадження, не є головною підставою для прийняття суддею судового рішення про відмову у відкритті провадження.

Тому, по-четвертє, суддя зазначає, що оскаржувані довіреності припинили свою дію у 2022 році, тобто станом на час звернення до суду позивачів як правочини не існують з юридичної точки зору. Спір щодо них виник у корпоративних відносинах між позивачами та іншим власником вже припиненого ТОВ «Орендастройсервіс», стосувався оспорення позивачами прав на передачу своїх корпоративних прав через дефект волі, тому вважати, що в даній справі мова може йти про порушення цивільних прав неможливо, спір чітко підлягає розгляду у порядку господарського судочинства в тій формі та його правових підставах, в якій він поданий до Первомайського міськрайонного суду Харківської області.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства - цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

За змістом ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Тобто, критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Статтею 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Відповідно до частин першої, третьої ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, установлених актами цивільного законодавства.

Частиною третьою ст.244 ЦК України передбачено, що довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

За своєю правовою природою довіреність є одностороннім правочином, що укладається у вигляді письмового документа, у якому визначаються повноваження представника. Довіреність свідчить про надання представнику довірителем відповідних повноважень стосовно вчинення правочину, стороною якого є третя особа.

Пунктом 3 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Поняття господарської діяльності визначено у ст.3 Господарського кожексу України, згідно якої під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності (ст.2 Господарського кодексу України).

Отже, суд приходить до висновку, що вказана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки саме господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, зокрема, пов`язаних із корпоративними відносинами.

Відповідно до ч. 1 ст.24. ГПК України, усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Тому дана позовна заява в редакції та з мотивів, в ній викладених, що надійшла до Первомайського міськрайонного суду Харківської області підсудна господарському суду Дніпропетровської області

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Згідно з частинами 3-5 ст.186 ЦПК України до ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді; ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено; у разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду; відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

При цьому суддя відповідно до діючого законодавства не перевіряє мотиви та підстави самої позовної заяви, оскільки є імперативні вимоги закону для відмови у відкритті провадження.

Судові витрати по заяві відсутні, а тому суддя питання їх повернення не вирішує.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1, ч.ч.3-5 ст.186 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за спільною позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , подану представником за ордерами адвокатом Бартош-Стрельникової Тетяною Миколаївною, до товариства з обмеженою відповідальністю «Орендастройсервіс», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідачів, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Павловська Ганна Олегівна, про визнання довіреностей недійсними, відмовити.

Роз`яснити представниці позивачів, що вказана позовна заява в межах заявлених вимог підлягає розгляду у порядку господарського судочинства у господарському суді Дніпропетровської області у суді першої інстанції господарської юрисдикції.

Копію ухвали судді разом із матеріалами позовної заяви направити представниці позивачів адвокату Бартош-Стрельниковій Тетяні Миколаївні, а копію позовної заяви залишити в матеріалах справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду безпосередньо або через Первомайський міськрайонний суд Харківської області або шляхом використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Позивачі та їх представник мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення кожному з них копії даної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 22.05.2023 року.

Суддя - Олег КОЧНЄВ