Справа № 342/373/23
Провадження № 2/342/277/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Сьомкайло І-М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Візінська Галина Василівна до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Візінська Г.В., звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати за позивачкою право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_3 був головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок по АДРЕСА_1 . за вказаним домогосподарством закріплено земельну ділянку для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 0,25 га. Станом на 15.04.1991 склад зареєстрованих осіб в даному господарстві був слідуючий: голова колгоспного двору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 За життя, він залишив заповіт, відповідно до якого частину будинку заповів ОСОБА_2 , тобто відповідачу. Рішенням Городенківського районного суду від 11.05.2016 за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 . За життя, вона залишила заповіт, відповідно до якого частину житлового будинку по АДРЕСА_1 заповіла дочці ОСОБА_1 , тобто позивачу. Позивач звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. Проте, згідно із постанови державного нотаріуса, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що документи, які підтверджують право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 видані на ім`я ОСОБА_3 , як голові колгоспного двору, що позбавляє можливості визначити частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору.

В судове засідання позивач та представник позивача не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Від представника позивача адвоката Візінської Г.В. до суду поступила заява про розгляд даної справи за відсутності позивача та його представника. Заявлені позовні вимоги підтримують, позовну заяву просять задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_2 до суду, через поштове відділення, поступила заява про визнання позовних вимог, а саме в поданій заяві зазначила,що повністю визнає заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Просить розглянути справу за її відсутності.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Копією Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 16.08.1989, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 141 від 09.08.1989, доводиться, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 .

Із виписки з інвентаризаційних матеріалів № 10814 виданої 27.01.2023 ОКП «Коломийським МБТІ» вбачається, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації під реєстровим № 106 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 (гол.колг. двору) на підставі свідоцтва про право власності виданого Городенківським РВК 16.08.1989 на підставі рішення цього ж виконкому № 141 від 09.09.1989.

Станом на 15.4.1991 в АДРЕСА_1 склад зареєстрованих осіб був слідуючий: голова колгоспного двору ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується довідкою № 11-32 виданою 24.01.2023 Острівецьким старостинським округом Городенківської міської ради.

Голова колгоспного двору, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 94 роки в с. Острівець Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1, що доводиться копією повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 01.08.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 11 травня 2016 року по справі № 342/231/16-ц ( провадження №2/342/249/2016) визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . В мотивувальній частині даного рішення зазначено, що ОСОБА_2 , як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_3 , звернулася до в.о. державного нотаріуса Городенківського РНК Білоконь К.С. із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Однак, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що дане господарство, головою якого був ОСОБА_3 відносилося до колгоспного двору, а отже, кожному з проживаючих у цьому господарстві станом на 15.04.1991, належить відповідна частка житлового будинку. Однак, частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. Рішення набрало законної сили 23.05.2016.

Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За заповітом від 16.06.2020 року посвідченого секретарем виконавчого комітету Острівецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що мешкає в с. Острівець Городенківського району Івано-Франківської області, на випадок своєї смерті належне їй на праві власності: частина житлового будинку, земельна ділянка для обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 та земельні ділянки (паї) згідно Державних актів ІФ № 059891, 059892, ощадна книжка № 3 заповіла дочці ОСОБА_1 , 1947 р.н. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 25.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 94 роки в с. Острівець Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 109, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 04.02.2022 Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Івано-Франківськ).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст.1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст.1222 ЦК України. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст.1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Із довідки № 11-48, виданої 28.02.2023 Острівецьким старостинським округом Городенківської міської ради слідує, що ОСОБА_4 на день смерті проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 одна.

Копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 стверджується, що позивачка ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , актовий запис № 10, її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Після реєстрації шлюбу 29.10.1967 року з ОСОБА_6 , прізвище дружини було змінено з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 виданого 29.10.1967 Острівецькою с/Радою Городенківського району Івано-Франківської області.

Із копії спадкової справи № 212/2022, яка надана суду державним нотаріусом Городенківської ДНК Капріян С.В. слідує, що 17 червня 2022 року до Городенківської ДНК звернулася ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини по заповіту після смерті мами ОСОБА_4 . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 69235224 від 17.06.2022 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи спадкодавця ОСОБА_4 , номер у Спадковому реєстрі 69387494, номер у нотаріуса 212/2022.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2003 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивачка, як спадкоємець, яка прийняла спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зверталася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, зокрема на житловий будинок по АДРЕСА_1 . Постановою державного нотаріуса Городенківської ДНК Капріян С.В. № 193/02-31 від 23.02.2023 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на житловий будинок АДРЕСА_1 , головою якого був ОСОБА_3 . Який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що частини в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені.

З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 встановлено, що житловий будинок збудований в 1927 році, господарські будівлі та споруди збудовані в 1927, 1930, 1960, 1961, 1990 роках. Як вбачається із Звіту про оцінку житлового будинку (загальною площею 57,6 кв.м), складеного ФОП ОСОБА_9 на підставі договору № 01098/С від 02.03.2023, вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_1 - становить 80631 грн. З довідки № 11-48/а виданої 28.02.2023 Острівецьким старостинським округом Городенківської міської ради слідує, що за господарством у АДРЕСА_1 числиться земельна ділянка розміром 1.00 га, в т.ч.: 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, 0,75 га для ведення особистого селянського господарства.

Згідно інформації з Державного реєстру речових про на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 329971532 формованого 24.04.2023 права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі рішення суду від 11.05.2016 по справі № 342/231/16-ц.

Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Із матеріалів справи та вищенаведеного слідує, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 відносився до колгоспного двору. Станом на 15.04.1991, на час ліквідації колгоспних дворів, в даному колгоспному дворі проживали: голова двору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Таким чином, їх частки у вказаному майні рівні, тобто по 1/2 частині. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися.

Після смерті голови двору ОСОБА_3 , спадщину за заповітом прийняла відповідачка ОСОБА_2 , зокрема на належну померлому 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Позивачка, як спадкоємець за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , яка була членом колишнього колгоспного двору і якій належить у вищевказаному господарстві 1/2 частка, прийняла спадщину, у складі якої є нерухоме майно. Однак, у зв`язку з тим, що у спадковому житловому будинку, який відносився до колгоспного двору, не визначені частки, не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами не встановлено, відповідач не заперечують відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

При винесенні рішення судом враховується і те, що на даний час відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області .

На підставі ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 206, 223, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 АДРЕСА_2 .

Суддя: Гайдич Р. М.