Ухвала

22 травня 2023 року

м. Київ

справа № 756/3889/20

провадження № 61-6524ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 березня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - одинадцята київська державна нотаріальна контора, житлово-будівельний кооператив «Арсеналець-18», про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2023 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення Оболонського районного суду міста Києва

від 19 жовтня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду

від 02 березня 2023 року в частині вирішення вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1

частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої

статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої

статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга містить окремі посилання на постанови Верховного Суду та пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Разом із тим пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України передбачає оскарження судового рішення з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

При цьому частина перша статті 411 ЦПК України містить сім, а частина третя цієї статті - чотири пункти, якими передбачені окремі підстави для скасування судового рішення.

Отже у разі посилання на підставу касаційного оскарження передбачену пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України заявник має конкретизувати пункт (пункти) частин першої, третьої статті 411 цього Кодексу, які на його думку наявні для скасування судового рішення у розглядуваній справі.

Також заявнику необхідно врахувати, що підстава передбачена пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України (суд не дослідив зібрані у справі докази) застосовується лише за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.

Формальне зазначення у касаційній скарзі про те, що підставою касаційного оскарження є пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України, без конкретизації випадків передбачених відповідними пунктами частин першої та/або третьої статті 411 цього Кодексу не є належним виконанням вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України.

Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК України), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України), в окремих випадках непідтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК України).

Вказані недоліки необхідно усунути шляхом надання уточненої касаційної скарги із зазначенням в ній підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України.

У разі подання касаційної скарги через систему Електронний суд до неї мають бути додані докази надсилання копії касаційної скарги листом з описом вкладення іншим учасникам справи, які не мають зареєстрованого Електронного кабінету в системі Електронний суд.

У разі подання уточненої касаційної скарги засобами поштового зв`язку, копії скарги мають бути надані відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених

статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог

статті 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 березня 2023 року у цивільній справі № 756/3889/20 залишити без руху.

Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення ОСОБА_1 копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович