Справа № 331/2152/21
Провадження № 2-др/331/17/2023
19 травня 2023 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Світлицької В.М.,
за участю секретаря Приходько Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя заяву представника відповідача ОСОБА_1 про стягнення судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -
В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.05.2023 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - відмовлено.

15.05.2023 року представником відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 , шляхом направлення засобами поштового зв`язку, подано заяву про стягнення судових витрат та надано докази на підтвердження цих витрат.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Присутність сторін при винесенні додаткового рішення не є обов`язковою (ч.4 ст.270 ЦПК України).

Розглянувши матеріали цивільної справи, суд приходить висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, у зв`язку із наступним.

Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, представник відповідача Кошліченко Н.В., відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, зробила заяву щодо подання доказів про розмір понесених витрат на правничу допомогу та протягом п`яти днів після ухвалення рішення, на підтвердження понесених витрат надала: договір № 220907-01 про надання правничої допомоги від 07.0.2022 р.; ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1069793 від 07.09.2022 р.; додаткову Угоду № 1 до Договору № 220907-01 від 07.09.2022 р.; акт прийому передачі виконаних робіт і послуг за договором про надання правничої допомоги № 220907-01 від 11.05.2023 р.; детальний розрахунок вартості адвокатського гонорару за договором про надання правничої допомоги № 220907-01 від 15.05.2023 р.; квитанції до прибуткового касового ордера № 69 від 08.09.2022 р., № 74 від 15.09.2022 р., № 112 від 25.11.2022 р.; № 10 від 24.01.2023 р., згідно яких витрати понесені відповідачем на правничу допомогу складають 15 490,00 гривень.

Під час розгляду справи позивачем було подано письмові заперечення проти клопотання про стягнення витрат на правову допомогу на користь ОСОБА_3 , посилаючись на не співмірність зі складністю справи, недоведеністю та необґрунтованістю.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 р. у справі № 910/906/18.

Верховний Суд у додатковій постанові у справі № 201/14495/16-ц від 30.09.2020, провадження № 61-22962св19, зазначив, що підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, її розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Враховуючи положення статті 141 ЦПК України, зважаючи на підставу та предмет позову, відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на те, що розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження, зважаючи на співмірність витрат на правову допомогу та складність даної справи, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи та обсяг фактично наданих послуг, враховуючи заперечення позивача, суд приходить до висновку, що заявлені витрати представником відповідача у розмірі 15 490,00 грн. не відповідають критерію розумності, не співмірні із виконаною роботою, а їх відшкодування, за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини справи, матиме надмірний характер, а тому суд вважає, що є підстави для зменшення цієї суми до 4 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, з позивача на користь відповідача необхідно стягнути понесені нею судові витрати, а саме суму сплаченого судового збору за перегляд заочного рішення в розмірі 496,20 гривень та 4000,00 гривень витрат на правничу допомогу, а тому заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 141, 260, 270 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 про стягнення судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 496,20 грн.

В іншій частині заяви відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Світлицька