Справа № 473/602/23
УХВАЛА

"16" травня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судових засідань Кріпак Н.Г., заявниці ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

в лютому 2023 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

В обґрунтування даної заяви заявниця ОСОБА_1 зазначала, що в січні 2023 року в зв`язку з досягненням віку та отриманням стажу роботи, які в сукупності дають їй право на призначення пенсії вона звернулася до територіальних органів ПФУ. Проте, рішенням ГУ ПФУ в Тернопільській області від 25.01.2023 заявниці було відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Зокрема, до страхового стажу не зараховано період роботи, відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки запис про зміну прізвища виконаний неналежним чином (відсутня інформація про первинний документ, на підставі якого здійснено відповідний запис), ім`я заявниці на титульній сторінці трудової книжки « ОСОБА_2 » (російською мовою) не відповідає її паспортним даним « ОСОБА_2 » (російською мовою).

Вказані розбіжності в адміністративному порядку виправити неможливо, в зв`язку з чим заявниця ОСОБА_1 просила встановити факт належності їй трудової книжки НОМЕР_1 , дата заповнення 16.07.1979.

На час судового засідання по вказаній справі від представника ГУ ПФУ в Тернопільській області надійшло клопотання про залишення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа без розгляду, оскільки встановлення обумовленого факту необхідно заявниці для подальшого звернення до органів ПФУ для призначення пенсії, отже наявний спір про право. При цьому, заявницею не надано достатньо доказів щодо належності їй трудової книжки, а також неможливості виправлення наявних у ній недоліків у досудовому порядку.

Заявниця ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання представника ГУ ПФУ в Тернопільській області щодо залишення її заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа без розгляду.

Представник заінтересованої особи ГУ ПФУ в Миколаївській області в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Як встановлено судом, заявниця ОСОБА_1 18.01.2023, бажаючи використати своє право на призначення та отримання пенсії, звернулася до територіальних органів ПФУ.

Рішенням ГУ ПФУ в Тернопільській області №90 від 25.01.2023 заявниці ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, а саме: до страхового стажу не зараховано період роботи, відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки запис про зміну прізвища виконаний неналежним чином (відсутня інформація про первинний документ, на підставі якого здійснено відповідний запис), ім`я заявниці на титульній сторінці трудової книжки « ОСОБА_2 » (російською мовою) не відповідає її паспортним даним « ОСОБА_2 » (російською мовою) (а.с. 21).

Відповідно до ст.3, ч.1 ст.293 ЦПК України, п.п.4,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Зокрема, суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у ч.1 ст. 315 ЦПК України, не є вичерпним.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв`язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення;

- якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право;

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. В порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

При цьому, під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права.

Як вбачається з матеріалів справи, метою встановлення факту належності трудової книжки є реалізація заявницею права на пенсійне забезпечення.

Чинне законодавство не передбачає можливості підтвердження трудового стажу судовим рішенням. Разом з тим, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. У п.26 наведеного вказаного Порядку визначено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено в судовому порядку.

Законом прямо віднесено встановлення юридичного факту належності правовстановлюючих документів до справ окремого провадження (розділ IV ЦПК України).

3 урахуванням наведеного, вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту належності їй трудової книжки НОМЕР_1 за загальним правилом можуть бути предметом розгляду суду в порядку, передбаченому главою 6 розділу IV ЦПК України.

Заявниця не просила встановити факт перебування в трудових відносинах чи факт наявності її права на пенсію, не оскаржує дії та рішення заінтересованих осіб, а просила встановити саме факт належності їй правовстановлюючого документа - трудової книжки, що викликає лише юридичні наслідки, зокрема, виникнення права на зарахування періоду роботи до трудового стажу для призначення пенсії, що відповідає положенням п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 315 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про залишення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа без розгляду відмовити.

Ухвала оскарження не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 18.05.2023.

Суддя Л.В.Лузан