15.11.2023 227/1777/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Притуляка С.А.

за участю

секретаря судового засідання Коверченкової М.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля за правилами загального позовного провадження позовну заяву Органу опіки та піклування Білозерської міської ради, в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відібрання малолітньої дитини від батьків без позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ

Представник позивача Органу опіки та піклування Білозерської міської ради, який діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 , звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відібрання малолітньої дитини від батьків без позбавлення батьківських прав.

Представник позивача в обґрунтування позову зазначив, що малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із батьками: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до характеристики ОСОБА_4 від Білозерської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 14, батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання малолітньої дитини, не приділяють належну увагу вихованню та навчанню дитини. Батьки дитини не працюють, зловживають алкогольними напоями, за дітьми не слідкують, між батьками постійно виникають сварки. Родину постійно відвідують працівники відділу превентивної діяльності Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, представники інших служб з метою профілактичної роботи та захисту дитини. Питання щодо відібрання малолітньої ОСОБА_4 у матері ОСОБА_2 та батька ОСОБА_3 без позбавлення їх батьківських прав розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Білозерській міській раді 14.07.2023 року, про що комісією було прийнято рішення про доцільність відібрання дитини. У зв`язку з чим представник Органу опіки та піклування Білозерської міської ради звернувся до суду із позовом про відібрання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у батьків без позбавлення їх батьківських прав.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27.07.2023 року було прийнято позовну заяву, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13.09.2023 року підготовче судове засідання було закрите та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Також зауважив, що органом опіки та піклування знайдено місце для влаштування малолітньої ОСОБА_4 , це сім`я, яка вже доглядає малолітніх дітей і в якій створені всі належні умови для проживання та виховання дитини та як наразі релокована в м.Черкаси.

Відповідачі в судовому засіданні заперечували проти позову, вважаючи, що вони належним чином виконують батьківські обов`язки та створили належні умови для проживання дитини. Щодо застосування фізичного насильства під час занять відносно доньки відповідач ОСОБА_3 зазначив, що він не сильно вдарив дитину і зробив це через її поведінку.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтвердили суду, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 часто перебувають у стані алкогольного сп`яніння, доньку залишають без турботи. Дівчина залишається без піклування від батьків, також часто перебуває голодна. Іноді в сім`ї трапляються сварки.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності, заслухавши доводи сторін в судовому засіданні, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12.12.2013 року, яке видане виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області. (а.с.8)

Згідно копії характеристики ОСОБА_4 , 2013 року народження, яка видана Білозерською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 14 № 109 від 06.06.2023 року, за останній навчальний рік дитина несистематично відвідувала онлайн-уроки. Батьки приділяють неналежну увагу вихованню і навчанню доньки. Батьківські збори відвідують рідко, були випадки, коли батько дівчини приходив до школи у нетверезому стані. За останній рік навчання, на дзвінки класного керівника батьки відповідали у неналежному стані. Також згідно копії побутової характеристики на ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , від голови АОСББ «Сузір`я-1» № 14 від 17.07.2023 року, вони мешкають за адресою: АДРЕСА_1 . Не працюють, показали себе як негативні мешканці по даній адресі, часто бувають у нетверезому стані, донька ОСОБА_8 часто залишається одна на вулиці або у сусідів, голодна. У квартирі постійно сварки і трапляються бійки. (а.с. 9,18)

Згідно листу відповіді т.в.о. начальника полковника поліції ВП № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області № 6177/302/01-2023 від 29.06.2023 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період с 2021 року по 2023 року двічі притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей) та один раз за ч. 2 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей, вчинене повторно). ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , також притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. (а.с.17)

Відповідно до наказу Служби у справах дітей Білозерської міської ради № 34 від 02.06.2021 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взято на облік як таку, що проживає в сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. (а.с.10)

Також судом були досліджені копії актів обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , які містяться в матеріалах справи та встановлено, що згідно копії акту обстеження умов проживання від 02.06.2019 року, в квартирі брудно, все залохмічено речами, в квартирі відчувається стійкий запах диму від цигарок, для виховання та розвитку дитини створено такі умови: є ліжко, стіл, який використовується як стіл для їжі та який повинен використовуватись для навчання, в дитячій кімнаті темно, брудно. Також в акті зазначено, що батьки не працюють, зловживають спиртними напоями, всім необхідним дівчину забезпечує бабуся. Членами комісії рекомендовано навести лад в квартирі та рекомендовано вести здоровий спосіб життя. (а.с.19)

З копії акту обстеження умов проживання від 16.02.2022 року стає відомо, що відповідно до умов проживання в квартирі все захломічено речами, в кімнатах наявні меблі та необхідні електричні прилади, також в квартирі стійкий запах диму від цигарок. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: у дитини є окрема кімната, є власне спальне місце, стіл для навчання, речі на кожний день. В акті зазначено, що батьки не працюють, всім необхідним дівчину забезпечує бабуся. Членами комісії рекомендовано навести лад в квартирі, провітрити приміщення, зайнятись пошуком роботи. З батьками також була проведена профілактична розмова. (а.с.20)

Згідно копії акту обстеження умов проживання від 28.12.2022 року, умови проживання незадовільні. Санітарно-гігієнічний стан квартири не відповідає нормам, в квартирі наявні брудні меблі, на столах стоїть брудний посуд, килим на полу брудний, кімнати захаращені брудним одягом, на стінах наявна павутина багаторічної давності. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: в спальні де спить дитина наявні ліжко та матрац на підлозі, у дівчини є одяг та взуття в обмеженій кількості, мобільний телефон, деякі іграшки. В акті зазначено, що родина існує за рахунок тимчасових підробітків батьків, також батьки зловживають алкогольними напоями, всім необхідним дитину забезпечує бабуся. Членами комісії з батьками було проведено профілактичну розмову, надані рекомендації щодо ведення здорового способу життя, надано строк для приведення ладу у квартирі. (а.с.21)

В копії акту обстеження умов проживання від 08.07.2023 року зазначено, зо умови проживання незадовільні, вся квартира захаращена та неприбрана, всюди брудний одяг, речі та посуд. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: в спальні, де спить дитина, є ліжко та матрац на підлозі, дитина не забезпечена письмовим столом для навчання, для розвитку дитини немає нічого. Зроблено висновок, що в таким умовах дитині проживати небезпечно. В акті також зазначено, що батьки зловживають алкогольними напоями, не працюють, дитина не забезпечена батьківським вихованням та турботою. За результатами перевірки дане питання було винесене на засідання комісії з питань захисту прав дитини. (а.с.22)

Також судом були досліджені фотознімки умов проживання під час обстеження умов проживання. (а.с.23-30)

Судом також були досліджені лист-прохання директора Білозерської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 18, в якому просять направити службу у справах дітей до сім`ї ОСОБА_4 , учениці 4-Б класу; доповідну записку ОСОБА_9 , яка є вчителем в Білзерській ЗОШ І-ІІІ ступенів № 18, та в якій зазначено, що під час проведення онлайн уроку, на який приєдналась ОСОБА_10 , до дитини підійшов батько та почав бити її по обличчю, голові, плечам, спині, побачивши ці дії вчитель зробила батьку зауваження, після яких він вийшов в іншу кімнату. Причину такої поведінки ОСОБА_3 вчитель вияснити не змогла, бо на телефонні дзвінки батьки не відповідали.

Також судом були дослідженні копії протоколів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 , на якого склали протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (протокол ВАВ № 977502), та на ОСОБА_2 , на яку склали протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП (протокол ВАВ № 977503), також був досліджений терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_3 серії АА № 417119 від 02.11.2023 року строком на 10 діб, та акт проведення оцінки рівня безпеки дитини.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Білозерської міської ради про доцільність відібрання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батьків без позбавлення їх батьківських прав зазначено, що батьки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують їй належного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; в достатній мірі не спілкуються з дитиною, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. На підставі зазначеного, з метою соціального захисту малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган опіки та піклування Білозерської міської ради вважає доцільним відібрання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батьків без позбавлення їх батьківських прав. (а.с.7)

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною згідно постанови Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Статтею ст. 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст. 155 Сімейного кодексу України).

Згідно п.8 Постанови КМУ від 24.09.2008 року № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Пунктами 2-5 частини першої ст. 164 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв`язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої.

Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення.

З огляду на вищевикладене, оцінивши усі зібрані по справі докази, суд вважає, що безвідповідальне ставлення відповідачів до дитини, ухилення від виконання своїх обов`язків, зловживання алкоголем, створює ризик для життя, здоров`я та морального виховання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому відібрання малолітньої дитини від матері та батька без позбавлення їх батьківських прав, буде відповідати інтересам дитини.

Відібрання малолітніх дітей від матері без позбавлення її батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє відповідача від спілкування з дітьми, а також права на звернення до суду з позовом про повернення дітей, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дітей.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 76, 81, 95, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 5, 7, 15, 60, 141, 150, 155, 157, 164, 180 СК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Органу опіки та піклування Білозерської міської ради (, адреса місцезнаходження: Донецька область, Покровський район, м. Білозерське, вул. Первія Олександра, 4), в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) про відібрання малолітньої дитини від батьків без позбавлення батьківських прав задовольнити.

Відібрати малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку міста Білозерське Донецької області, від матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та від батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення їх батьківських прав.

Питання подальшого влаштування малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на Орган опіки та піклування Білозерської міської ради.

Рішення суду в частині відібрання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , допустити до негайного виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 Сімейного кодексу України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15.11.2023 року.

Суддя С.А. Притуляк

06.11.23