Ухвала

18 травня 2023 року

м. Київ

справа № 639/204/16-ц

провадження № 61-5022ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Лідовця Руслана Анатолійовича від участі у розгляді справи за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 лютого 2019 року та додаткового рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 березня 2019 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Інститут мікробіології та імунології імені І. І. Мечникова Національної академії медичних наук України», профспілкового комітету Державної установи «Інститут мікробіології та імунології імені І. І. Мечникова Національної академії медичних наук України», первинної профспілкової організації Державної установи «Інститут мікробіології та імунології імені І. І. Мечникова Національної академії медичних наук України», Харківської обласної організації профспілки працівників охорони здоров`я, за касаційною скаргоюОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 10 лютого 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 10 лютого 2023 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті касаційна скарга відправлена до Верховного Суду 04 квітня 2023 року.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25 квітня 2023 року заявнику поновлено строк на касаційне оскарження судового рішення, а касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Запропоновано заявнику уточнити прохальну частину касаційної скарги, яка має бути сформульована відповідно до положень статті 409 ЦПК України; уточнити касаційну скаргу, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та направити на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

08 травня 2023 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Лідовця Р. А., яка зареєстрована 18 травня 2023 року за №13685/5/220-23 та передана судді-доповідачу 18 травня 2023 року. Заява обґрунтована порушенням суддею-доповідачем норм Конституції України, ЦПК України, Кодексу суддівської етики та присяги судді. ОСОБА_1 зазначає, що суддя-доповідач незаконно, на її думку, зобов`язав обґрунтувати, у чому полягає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права та уточнити прохальну частину касаційної скарги, вважаючи, що касаційна скарга викладена відповідно до положень частини другої статті 392 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, заявник вважає, що суддя Лідовець Р. А. є упередженим і зазначені обставини викликають сумніви в його об`єктивності.

Посилаючись на положення пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України, ОСОБА_1 зазначає про необхідність відводу судді Лідовця Р. А. від розгляду справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно із частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід судді Лідовця Р. А. не свідчить про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, для відводу судді, а зводиться до незгоди заявника з прийнятим суддею процесуальним судовим рішенням.

Згідно із частиною четвертою статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність підстав стверджувати, що суддя Лідовець Р. А. виявив особисту заінтересованість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

При цьому доводи заяви не містять посилання на обставини, які б давали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість судді Лідовця Р. А.

Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Ураховуючи необґрунтованість заявленого ОСОБА_1 відводу судді Лідовця Р. А., питання про відвід судді, відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40, ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Лідовця Руслана Анатолійовича від участі у розглядісправи за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 лютого 2019 року та додаткового рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 березня 2019 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Інститут мікробіології та імунології імені І. І. Мечникова Національної академії медичних наук України», профспілкового комітету Державної установи «Інститут мікробіології та імунології імені І. І. Мечникова Національної академії медичних наук України», первинної профспілкової організації Державної установи «Інститут мікробіології та імунології імені І. І. Мечникова Національної академії медичних наук України», Харківської обласної організації профспілки працівників охорони здоров`я, за касаційною скаргоюОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 10 лютого 2023 року, визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід судді Верховного Суду Лідовця Р. А. передати для вирішення зазначеного питання іншому судді, який визначається у порядку встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець