Справа № 523/8469/23
Провадження №2-о/523/308/23
У Х В А Л А

"22" травня 2023 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Малиновський О.М. розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою у якій просить встановити факт, що він самостійно виховує дитину -доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без участі матері ОСОБА_2 .

Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у справі, вивчивши матеріали заяви, суддя дійшов до наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Як було роз`яснено, у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Заявник не вказує з якою метою йому необхідно встановити факт самостійного виховання та утримання малолітньої доньки та які юридичні наслідки породжує цей факт, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника чи інших громадян.

Посилання заявника, про те, що встановлення даного факту, йому потрібно для захисту прав та інтересів доньки та його прав, не може вважатися метою для звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки не має правових наслідків (юридичне значення).

Заявником не зазначено причину неможливості у позасудовому порядку вирішення заявником порушеного питання та неприйняття певних документів відповідною заінтересованою особою (заінтересованими особами) (недотримано вимоги п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України). До заяви не додано листування заявника із відповідною заінтересованою особою (особами) із приводу того питання, із яким пов`язується мета для установлення зазначеного в заяві юридичного факту, в яких зазначаються факти чи обставини щодо охорони прав заявника, створення умов для їх здійснення або для підтвердження його неоспорюваного права.

Крім того, заявник в заяві не посилається на докази, щодо перебування малолітньої доньки на його утриманні.

За наявності вказаних недоліків заяви провадження у справі не може бути відкрито, заява підлягає залишенню без руху, а заявнику слід надати строк на усунення вказаних в ухвалі недоліків заяви.

На думку судді, залишення вищезазначеної заяви без руху з метою уточнення істотних обставин справи та доказової підстави у даній справі не є порушенням вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі-Конвенція) в аспекті гарантування права на доступ до суду, оскільки національне законодавство може обмежувати окремі судові процедури, а держава в особі національних судів також може реалізувати певну свободу розсуду в різних аспектах без порушення самої сутності зазначеного права, зокрема, включаючи різні питання до відкриття проваджень у справах тощо із визначенням критеріїв прийнятності заяв і позовів (правові позиції із даного питання викладені Європейським судом з прав людини у п. 230 рішення від 17 січня 2012 року у справі «Станєв проти Болгарії» та у п. 85 рішення від 17 жовтня 2003 року у справі «Луордо проти Італії»).

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 - залишити без руху.

Повідомити заявника та його представника про необхідність виправити зазначені недоліки заяви в п`ятиденний строк з дня вручення копії ухвали. Роз`яснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженю не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повну ухвалу суду складено та підписано 22 травня 2023 року.

Суддя