Провадження № 2-о/357/401/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В., ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в м. Біла Церква цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, зокрема, просив суд встановити факт належності ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документа (свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ), виданого 09.12.1987 року виконавчим комітетом Острійківської сільської ради народних депутатів.

Заява обґрунтована тим, що при оформленні спадкових прав після смерті батька, нотаріус відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки існують розбіжності в написанні прізвища спадкодавця: свідоцтві про смерть ОСОБА_4 прізвище спадкодавця записано « ОСОБА_5 », а у свідоцтві про право власності на житловий будинок прізвище спадкодавця « ОСОБА_6 ». Вказані розбіжності позбавляють права заявника на оформлення спадщини після померлого.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 26.10.2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

22.11.2023 заявник та представник заявника адвокат Чайка О.В. заявлені вимоги підтримали в повному обсязі.

Заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, покази свідка, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане виконавчим комітетом Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області (а.с.9).

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_4 , що вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 24.04.2070 року (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що 27.06.2023 року державним нотаріусом Узинської державної нотаріальної контори Малькевич Л.В. було відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , оскільки з поданих документів неможливо встановити належність житлового будинку померлому, оскільки в свідоцтві про смерть ОСОБА_4 прізвище спадкодавця записано « ОСОБА_5 », а у свідоцтві про право власності на житловий будинок прізвище спадкодавця « ОСОБА_6 », а тому наявні розбіжності в прізвищі спадкодавця, зазначеному в правовстановлюючому документі, слугували підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Заявнику рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту правовстановлюючого документу.

З вказаного листа вбачається, що державним нотаріусом Узинської державної нотаріальної контори Малькевич Л.В.10.01.2023 заведена спадкова справа № 123/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживав та був зреєстрований на день смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про народження прізвище, ім`я, по-батькові батька заявника - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).

Саме таке прізвище, ім`я, по-батькові вказано і в інших документах, стосовно особи померлого батька заявника - ОСОБА_4 , зокрема: в свідоцтві про народження заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого Острійківською сільскою радою Білоцерківського району Київської області 24.04.1970 року серія НОМЕР_2 , де у графі батько вказано « ОСОБА_4 ».

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 , яка добре знає родину ОСОБА_5 , проживає по-сусідству, суду ствердила, що заявник є сином покійного ОСОБА_4 , який постійно проживав в АДРЕСА_1 . Свідок ствердила, що не знає осіб на прізвище " ОСОБА_6 ". Батько заявника ОСОБА_8 придбав будинок за вказаною адресою, перебудував його і постійно проживав в своєму будинку АДРЕСА_1 .

Звертаючись до суду з вказаною заявою, заявник просить встановити факт належності правовстановлючого документа померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , оскільки неможливо встановити належність житлового будинку померлому, що наразі викликає сумніви та виникають перешкоди при нотаріальному оформленню спадкових прав. Інші спадкоємці, які є заінтересованими особами у справі, після смерті батька спадщину не прийняли та не претендують на неї.

При вирішенні справи, суд виходить з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до п.п. 4.1 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 295/5 від 22.02.2012, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва.

Згідно з п. 4.15 глави 10 розділу ІІ вказаного Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» убачається, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 315 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, в порядку встановленому ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документу, який необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту.

Судом встановлено, що в написанні прізвища спадкодавця наявні розбіжності в правовстановлюючому документі в підтвердження права власності на будинок, що стало підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії, при цьому з матеріалів справи вбачається, що вказані розбіжності зумовлені орфографічним помилковим записом прізвища власника будинку.

У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що правоустановлюючий документ - свідоцтво про право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та при видачі даного документу була допущена помилка в написанні прізвища власника будинку.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для заявника, оскільки наявність належним чином оформленого правовстановлюючого документу на житловий будинок дає можливість заявнику повною мірою реалізувати своє право на отримання спадщини за законом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 12-13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу - Свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , виданого 09.12.1987 року виконавчим комітетом Острійківської сільської ради народних депутатів та записаний в реєстрову книгу за № 1 за реєстром №2.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду виготовлено 23.11.2023 року.

Суддя О. Я. Ярмола