Провадження № 2/537/1124/2023
Справа № 537/3800/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2023 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Фадєєвої С.О. з участі секретаря судових засідань Супруненко О.О., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_1 адвоката Щепілова О.В., представника відповідача акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод» Оробченко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод» про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким зобов`язати АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» внести запис у її трудовій книжці НОМЕР_1 від 03.07.1986 про поновлення її на роботі робітником зеленого будівництва 3-го розряду у АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» з 28.01.2015; зобов`язати АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» внести запис про недійсність запису № 31 від 02.06.2015 в трудовій книжці НОМЕР_1 від 03.07.1986 про прийняття в адміністративно-господарський відділ робітником зеленого будівництва 2 р. на підставі наказу № 32 від 02.06.2015; зобов`язати АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» внести виправлення до запису № 33 від 01.03.2017 в трудовій книжці НОМЕР_1 від 03.07.1986, а саме зазначити, що ОСОБА_1 переведена робітником зеленого будівництва 3 р. в адміністративно-господарський відділ; зобов`язати АТ «Кременчуцький сталеливарний завод», починаючи з 28.01.2015 по 08.12.2016 та з 01.03.2017 здійснити виплату на її користь недоотриманої заробітної плати, як робітнику зеленого будівництва 3-го розряду з урахуванням фактично виплачених сум заробітної плати.

На обґрунтування позову зазначила, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.04.2015 було частково задоволено її позов до ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод», скасовано наказ голови правління ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» за № 1454 від 26.01.2015 про її, ОСОБА_1 , звільнення за п.1 ст. 40 КЗпПУ, поновлено її на роботі робітником зеленого будівництва 3-го розряду у ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» з 28.01.2015, стягнуто з ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, моральну шкоду. Вказала, що згідно з записом в її трудовій книжці за № 31 від 02.06.2015 вона, ОСОБА_1 , прийнята в адміністративно-господарський відділ ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» робітником зеленого будівництва 2 розряду на підставі наказу № 32 від 02.06.2015. Згідно з записом № 32 від 08.12.2016 в трудовій книжці вона переведена контролером якості 6 р. до відділу головного енергетика за трудовим договором на підставі наказу № 53 від 0812.2016. Згідно з записом № 33 від 01.03.2017 в трудовій книжці вона переведена робітником зеленого будівництва 2 р. в адміністративно-господарський відділ на підставі наказу № 200 від 01.03.2017. Вказала, що станом на день звернення з позовом до суду вона не була ознайомлена з наказом про поновлення на роботі робітником зеленого будівництва 3-го розряду у ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» з 28.01.2015 на виконання вимог рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області, а також її не було ознайомлено з наказом № 32 від 02.06.2015 про прийняття в адміністративно-господарський відділ робітником зеленого будівництва 2 р. Вважає, що відповідач неправомірно вніс 02.06.2015 запис до її трудової книжки про прийняття на роботу, оскільки був зобов`язаний на виконання вимог рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.04.2015 внести до трудової книжки запис про поновлення на відповідній посаді з 28.01.2015 з урахуванням розряду відповідної посади. Вважає, що запис № 33 від 01.03.2017 в трудовій книжці має містити інформацію про переведення її робітником зеленого будівництва 3 р., але не 2 р. в адміністративно-господарський відділ на підставі наказу № 200 від 01.03.2017. У зв`язку з невиконанням відповідачем рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.04.2015 вона отримувала з 02.06.2015 по 08.12.2016 та з 01.03.2017 по теперішній час заробітну плату, як робітник зеленого будівництва 2 р. Вважає, що відповідач зобов`язаний з 28.01.2015 по 08.12.2016 та з 01.03.2017 і по теперішній час нараховувати та виплачувати їй заробітну плату, як робітнику зеленого будівництва 3-го розряду. З урахуванням викладеного просила задовольнити її позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, одночасно просила закрити провадження у справі. В обґрунтування клопотання посилалася на те, що звертаючись з даним позовом позивач просить суд ухвалити рішення, яким фактично зобов`язати відповідача виконати рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 16.04.2015 у справі № 524/1508/15-ц. Вважає, що предмет даного позову є тотожним з предметом позову у справі № 524/1508/15-ц, а саме поновлення позивача на роботі робітником зеленого будівництва 3-го розряду, що є безумовною підставою для закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, вважають, що відсутні підстави для закриття провадження у справі.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до наступних висновків.

Згідно із п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Отже, для закриття провадження у справі з даної підстави необхідним є в тому числі, щоб предмет та підстави позову у судовому рішенні, яке набрало законної сили, та позовом у справі, що розглядається судом, були тотожними.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Встановлено, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.04.2015 в справі № 524/1508/15-ц, яке набрало законної сили, частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод». Даним рішенням скасований наказ голови правління ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» за № 1454 від 26.01.2015 про звільнення ОСОБА_1 за п.1 ст. 40 КЗпП України; поновлена ОСОБА_1 на роботі робітником зеленого будівництва 3-го розряду у ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» з 28.01.2015; стягнуто з ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 3142 грн. 15 коп., у відшкодування моральної шкоди 1000 грн. та на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. Відмовлено ОСОБА_1 у задоволені позову в частині вимоги про стягнення моральної шкоди на суму 4000 грн.

Предметом даного позову не є поновлення на роботі, як помилково вважає представник відповідача, а також в даному позові відсутні вимоги про скасування наказу про звільнення чи стягнення моральної шкоди. Підставою стягнення заробітку у позові в справі № 524/1508/15-ц ОСОБА_1 вказувала її незаконне звільнення, що вбачається із тексту судового рішення.

В даному позові ОСОБА_1 просить внести записи та виправлення до її трудової книжки з підстав невиконання відповідачем судового рішення та здійснити виплату на її користь недоотриманої заробітної плати у зв`язку з неправильно внесеними записами до трудової книжки. Отже, предмет і підстава у рішенні суду, що набрало законної сили, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, не тотожні предмету і підставі в даному спорі. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення клопотання про закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 255 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання представнику акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод» Оробченко О.В. про закриття провадження у справі відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: С.О.Фадєєва

Повний текст ухвали складено 21.11.2023