Справа № 682/809/23
Провадження № 2/682/311/2023
16 травня 2023 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Матвєєвої Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Дубовки Г.Ю.
позивачки - ОСОБА_1 ,
представника позивача - адвоката Горщар Б.А. ,
представника органу опіки та піклування виконкому Славутської міської ради - Шаргородської Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута Хмельницької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Горщар Богдан Анатолійович до ОСОБА_4 , виконавчий комітет Славутської міської ради в особі органу опіки та піклування служби в справах дітей виконавчого комітету Славутської міської ради, про позбавлення батьківських прав,
Позивачка, в інтересах якої діє адвокат Горщар Б.А., звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, вказавши, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 29.02.2020 року , актовий запис № 174. В період шлюбу у них народилися діти, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того вона має двох малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьком ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є відповідач ОСОБА_10 , з яким вона не проживає понад 7 років. Відповідач ОСОБА_4 взагалі не цікавиться життя дітей, не забезпечує їх моральний, фізичний та духовний розвиток, тобто ухиляється від виконання батьківського обов`язку, з дітьми не спілкується та не проявляє до них батьківської любові. Так, батько ОСОБА_4 не цікавиться навчанням дітей, не створює умов для отримання ними належної освіти, що підтверджується довідкою № 03-01/61 від 22.03.2023 року та довідкою № 03/01/61 від 22.03.2023 року , згідно яких батько ОСОБА_4 , участі у вихованні дітей не бере, не цікавиться їх вихованням у школі, батьківські збори не відвідує.
Крім того, відповідач не піклується про стан здоров`я та розвиток дітей, про що свідчить довідка КПН ЦПСД № 3 Дарницького району м. Києва від 27.03.2023 року, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_4 жодного разу не цікавився здоров`ям дітей у лікаря педіатра Сакевич О.Є. , життям, здоров`ям дітей займається лише мати.
Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради від 16.06.2022 року, служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно його дітей - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Факт ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків можуть підтвердити свідки - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .
Просив суд з урахуванням уточнень, позбавити відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь позивачки, в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дітей.
В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлені вимоги.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав, повідомлений належним чином про розгляд справи, тому за згодою позивачки та її представника суд ухвалює рішення на підставі ст.280-289 ЦПК України у заочному порядку на підставі наданих доказів.
Представник третьої особи - виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області підтримала заявлені вимоги, зазначивши, що ОСОБА_4 викликався на засідання комісії, але не з`явивився, із зібраних доказів зроблено висновок про те , що батько малолітніх дітей не цікавиться їх життям, не приймає участі у їх вихованні. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Славутської міської ради було заслухано дітей, вирішено за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Суд, заслухавши вступні слова учасників справи, пояснення свідків, думку малолітніх дітей, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, ОСОБА_1 уклала шлюб із ОСОБА_5 29.02.2020 року, та змінила прізвище на ОСОБА_1 . Зі свідоцтв про народження дітей слідує, що від цього шлюбу у ОСОБА_1 народилося двоє дітей - ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком яких є ОСОБА_5 . Крім того, позивачка ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 до шлюбу) є матір`ю двох малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком яких відповідно до свідоцтв про народження є ОСОБА_4 . З довідки про склад сім`ї, складеної відділом з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Славутської міської ради від 30.08.2022 року № 2835/26-13 вбається, що ОСОБА_1 разом із малолітніми дітьми - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 зареєстровані в АДРЕСА_1 .
З довідок, виданих директором школи 1-3 ступенів №309 м. Києва від 22.03.2023 року № 03-01/61, слідує, що ОСОБА_20 навчається в 6-Т класі школи 1-3 ступенів №309 Дариницького району м. Києва. ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_4 навчається у 3-Д класі школи 1-3 ступенів №309 Дариницького району м. Києва. ОСОБА_4 не цікавився вихованням дітей- ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в школі, участі у вихованні не бере, батьківсько збори не відвідує.
З відповіді КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 Дарницького району м. Києва" від 27.03.2023 року № 01-16/306 слідує, що діти - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спостерігаються у медичному закладі, декларація укладена з лікарем -педіатром Сакевич О.Є . Батько ОСОБА_4 , жодного разу не цікавився здоров`ям дітей у лікаря - педіатра, на прийом до лікаря в амбулаторію з неповнолітними ОСОБА_2 звертається мати ОСОБА_1 .
Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 16.06.2022 року, встановлено, що ОСОБА_4 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не турбується про здоров`я, фізичний та духовний розвиток дітей, їх вихованням, підготовкою до самостійного життя, в тому числі не забезпечує належним харчуванням, не спілкується з дітьми, не створює умов для отримання ними належної освіти, тому вважають доцільним позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно його малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та стягнути аліменти на користь дітей.
З відповіді Державної прикордонної служби України від 18.04.2023 року на запит суду, слідує, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин росії, перетинав кордон України 18.04.2018 року - в`їзд, 26.04.2018 року - виїзд, 24.06.2018 року - в`їзд, 29.06.2018 року - виїзд до м. москва російська федерація.
З пояснень свідка ОСОБА_22 - бабусі малолітніх дітей слідує, що її донька проживала в цивільному шлюбі з ОСОБА_4 , від якого народилося двоє малолітніх дітей, після 2014 року ОСОБА_4 поїхав до м. Москва відкривати бізнес, майже три роки не приїздив, матеріально не допомагав дітям, посилаючись на складне матеріальне становище. Потім вони з донькою із соцмереж дізналися, що ОСОБА_4 одружився із іншою жінкою і в них буде дитина. З того часу припинилося спілкування ОСОБА_4 з дітьми, вони стали йому не потрібні, він не допомагав їм матеріально, не підтримував морально, не приїздив. ОСОБА_23 було менше одного року, коли ОСОБА_4 їх покинув, ОСОБА_8 дуже був прив`язаний до батька, коли він припинив спілкування, дитина почала морально страждати, великим ударом для нього було одруження батька і народження у нього дитини в шлюбі. Зараз діти не хочуть спілкуватися з батьком, бо він не проявляє до них турботи і не цікавиться їх життям.
З пояснень свідка ОСОБА_5 слідує, що він перебуває в шлюбі із позивачкою, виховує двох малолітніх дітей - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , батьком яких є ОСОБА_4 , з часу проживання із ОСОБА_24 він ОСОБА_4 жодного разу не бачив, до дітей він не приїздив, дуже рідко з ними спілкується, матеріально він дітей не утримує. Одного разу пересилав гроші ОСОБА_8 на день народження, близько 1000 грн. Діти до нього ( ОСОБА_5 ) добре ставляться, не бажають спілкуватися з біологічним батьком, ображені на нього, що він їх кинув.
Відповідно до ст. 51 Конституції України, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ст. 8,12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВР України від 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Згідно з ч.1-4 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.
Відповідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст.164 СК України, зокрема п.2 ч.1 ст.164 СК України, визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Виходячи з тлумачення п.2 ч.1 ст.164 СК України суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька так і для дитини (ст.166 СК України).
Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Як зазначено у п. 15,16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
З доказів наданих суду слідує, що ОСОБА_25 є батьком двох малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Шлюб між позивачкою та ОСОБА_4 не реєструвався. Після припинення фактичних шлюбних відносин з ОСОБА_4 , батько дітей не піклується про них, не цікавиться їх успіхами в школі, здоров`ям, не приймає участі у їх вихованні, відсутній у житті дітей, не допомагає їм матеріально, вони перебувають на утриманні матері і її чоловіка. Діти - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не бажають спілкуватися з батьком, згодні на позбавлення його батьківських прав, про що у суді в присутності соціального педагога висловили своє ставлення до батька. Орган опіки та піклування у своєму висновку визнав доцільним позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітніх дітей - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яким погоджується суд та вважає його обґрунтованим.
Враховуючи досліджені судом докази, суд вважає, що є підстави для позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки поведінка ОСОБА_4 , свідчить про самоусунення від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей без наявності для цього поважних причин.
Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст. 181 СК України).
Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", з 1 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку становить: у віці до 6 років - 2272 грн, віком від 6 до 18 років - 2833 грн.
Вирішуючи питання про стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача, а також те, що відповідач фізично здоровий, доказів про наявність постійного заробітку суду не надано, з пояснень позивачки слідує, що відповідач ОСОБА_4 має в росії свівй бізнес, утримує нову сім`ю, доказів відсутності в нього доходу суду не надав, тому суд приходить до висновку, що відповідач спроможний і зможе забезпечити виплату аліментів на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яких добровільно не утримує, в розмірі 5000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати подачі позову - 03.04.2023 року.
Стягнення аліментів в даному розмірі, суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку кожної дитини у даному віці.
Крім того, суд роз`яснює, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.
Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з моменту пред`явлення позову.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
З цих підстав позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачкою слід стягнути з відповідача у зв`язку із задоволенням позову, а також на користь держави у зв`язку із звільненням позивачки від сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення аліментів.
На підставі ст. 9 Конвенції про права дитини, ст. 8-12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.7, 19 ч.6, 150, 164-166,189, 181-188,192 СК України, керуючись ст. 6-16,141, 263-265,280-289 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Горщар Богдан Анатолійович до ОСОБА_4 , виконавчий комітет Славутської міської ради в особі органу опіки та піклування служби в справах дітей виконавчого комітету Славутської міської ради, про позбавлення батьківських прав, задовольнити.
Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , судовий збір у сумі 1073,60 грн., на користь держави в сумі 1073,60 грн.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів, з дня проголошення рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляція безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду або через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а при оголошенні судом вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене 19.05.2023 року.

Головуючий суддя Матвєєва Н.В.