Справа № 462/353/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючого-судді Іванюк І.Д., розглянувши у приміщенні суду у м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Львівського комунального підприємства «Сяйво» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за надання послуги з управління багатоквартирним будинком, -

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за надання послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 01.08.2021 року по 31.08.2022 року в розмірі 7670,45 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між ЛКП «Сяйво» та співмешканцями будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладено Типовий договір № 26 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 01 травня 2019 року (надалі Типовий договір). Відповідачі мешкають у квартирі АДРЕСА_2 . Відповідно до Типового договору споживачі зобов`язані оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та в строки, встановлені договором. В свою чергу, управитель має право вимагати від споживачів оплату наданої послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені договором. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ЛКП «Сяйво» є управителем багатоквартирного будинку, тобто суб`єктом підприємницької діяльності, який за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Законом передбачено, що послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідно комунально послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електрично енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку. ЛКП «Сяйво» надає послуги відповідачам, а відповідачі в свою чергу ними користуються, однак їх оплату не проводять. До виникнення заборгованості вони оплачували надану їм послугу з управління будинком, що свідчить про визнання ними обов`язку по оплаті наданих послуг. Із врахуванням наведеного просить задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідачів солідарно заборгованість у розмірі 7650, 45 грн, а також в рівних частинах судові витрати в сумі 2684,00 грн.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 03 квітня 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_1 подав до суду відзив, в якому просить відмовити у позові ЛКП «Сяйво» про стягнення заборгованості за надання послуги з управління багатоквартирним будинком в сумі 7670,45 грн з мотивів безпідставності, оскільки така позовна заява ґрунтується на неналежних правових підставах. Зазначає, що позивач ЛПК «Сяйво» при розрахунку суми боргу посилається на «Відомість про нарахування та оплату послуг «Утримання буд. та прибуд. територій» із зазначенням заборгованості в сумі 7670,45 грн, однак така не може бути доказом наявності заборгованості за послугу з управління багатоквартирним будинком. Також, зазначає, що норми ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-ІV, на які покликається позивач, втратили чинність з дня введення в дію Закону № 2189-VIII (тобто з 01.05.2019 року). За наведеного просить у позові відмовити.

Представник позивача 28.04.2023 року скерувала до суду відповідь на відзив, у якому зазначила, що відомість про нарахування та оплату послуг «Утримання буд. та прибуд. територій» сформована відповідно до кошторису витрат на утримання будинку і прибудинкової території, на підставі якого формується ціна послуги з управління багатоквартирним будинком. Така назва кошторису затверджена Постановою КМУ від 05.09.2018 року № 712. Також зазначила, що посилання на ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є помилковим, та слід було вказати ст. 18 вказаного Закону.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до приписів ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно із п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Пунктом 9 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач має право складати та підписувати акти-претензії у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їхніх споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновних робіт.

Згідно із ч. 2 ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. Частиною 4 вказаної статті визначено, що за результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Згідно із ч. 5,6 ст. 27 даного Закону виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. У разі неприбуття виконавця комунальної послуги або управителя (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) в установлений строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем, а також не менш як двома споживачами відповідної послуги, які проживають (розташовані) в сусідніх будівлях (у приміщеннях - якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю комунальної послуги або управителю (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) рекомендованим листом.

Судом встановлено, між ЛКП «СЯЙВО» та співмешканцями будинку за адресою: АДРЕСА_1 укладено Типовий Договір № 26 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 01 травня 2019 року /надалі Типовий договір/, який долучено до матеріалів позовної заяви (а.с 4-13). Відповідно до умов Типового договору, ЛКП «СЯЙВО» в особі управителя ОСОБА_9 , що діє на підставі Статуту, є управителем будинку, в якому проживають відповідачі. Згідно із умовами договору, управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно із вимогами законодавства та умовами цього договору. Послуга з управління включає утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо. Кожен із співвласників має право одержувати від управителя своєчасно та належної якості послугу з управління згідно із законодавством та умовами цього договору. Разом з тим, кожен із співвласників зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки встановлені цим договором. Згідно із умовами договору, сторони погодилися, що ціна послуги з управління становить 4,92 гривень на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку та включає: витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 4,10 гривень відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території; винагороду управителю в розмірі 0,28 гривень на місяць. Плата на послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. Додатковою угодою до Типового договору від 04.01.2021 встановлено, що ціна послуги з управління становить 4,96 гривень на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку та включає: витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 3, 83 гривень відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території; винагороду управителю в розмірі 0,31 гривень на місяць.

З довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки вбачається, що відповідачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 75,90 кв.м., що складається із 4 кімнат площею 49,99 кв.м. (а.с. 3). Відповідач ОСОБА_10 є власником такої квартири.

Відповідач ОСОБА_1 є співвласником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується списком співвласників, що є додатком до Типового договору (а.с. 10).

Відповідно до «Відомості про нарахування та оплату послуги утримання буд. та прибуд. Територій» у мешканця ОСОБА_1 з особовим рахунком НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 виникла заборгованість у сумі 7650,45 грн за період 08.2021 по 08.2022 (а.с.14). Належних і допустимих доказів того, що послуга з управління багатоквартирним будинком не надавалась позивачем чи надавалась неякісно відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідачами не надано.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України).

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.7 Закону «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За положеннями ч. 1 ст. 9 цього Закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Статтею 156 ЖК України визначено, що члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Наведене узгоджується із положеннями п. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до якої дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно із ч.3 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-VIII п. 32 постанови Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2018 р. № 712 «Про затвердження Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком» витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі № 916/2197/13 (№ 3-28гс15), від 27.01.2016 у справі № 904/8242/14 (№ 3-1028 гс15) та постановах Верховного Суду від 14.12.2017 у справі № 910/582/17, від 22.05.2018 у справі № 910/12065/17.

Суд звертає увагу, що відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача оплачувати надані послуги. Аналогічна позиція міститься у висновку Верховного суду України, викладеному у постанові від 30.10.2013 р. по справі 6-59цс13, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16ц, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №639/10591/14-ц, а також у пунктах 76-79 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/89/17 (провадження № 14- 448цс19).

Згідно із ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідачі не виконали свого обов`язку перед позивачем щодо оплати наданої ним послуги з управління багатоквартирним будинком та допустили виникнення за період з 01.08.2021 по 31.08.2022 заборгованості загальною сумою 7670,45 грн. Жодного належного і допустимого доказу в підтвердження ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості послуги з утримання багатоквартирного будинку, як і доказів порушення позивачем їх прав не надали.

Суд критично оцінює твердження відповідача з приводу того, що «Відомість про нарахування та оплату послуг «Утримання буд. та прибуд. територій» із зазначенням заборгованості в сумі 7670,45 грн. не може бути доказом наявності боргу з надання послуги з управління багатоквартирним будинком, оскільки згідно із ч. 3 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-VIII п. 32 постанови Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2018 р. № 712 «Про затвердження Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком» послуга з управління багатоквартирним будинком включає в себе витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території.

Із врахуванням наведеного, позов слід задовольнити та стягнути солідарно із відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 7670,45 грн.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при подачі до суду позову сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 2186 від 17 січня 2023 року (а.с. 15).

Із врахуванням наведеного, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2684,00 грн в рівних частинах, що становитиме по 335,50 грн судового збору з кожного.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 133, 141, 247, 274, 275, 279, 264, 265, 268 ЦПК України, суддя

у х в а л и л а :

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь Львівського комунального підприємства «СЯЙВО» 7670 (сім тисяч шістсот сімдесят) грн 45 коп заборгованості за надання послуги з управління багатоквартирним будинком та в рівних частинах судовий збір в розмірі 2684,00 грн, а саме по 335 (триста тридцять п`ять) грн 50 коп. судового збору із кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Львівське комунальне підприємство «СЯЙВО», , місцезнаходження: 79052, вул. Сяйво, буд. 21, м. Львів, р/р НОМЕР_2 ТВБ ФЛОУ Ощадбанк, МФО 325796.

Відповідачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_6 , паспорт НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП: НОМЕР_8 , паспорт НОМЕР_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_10 , ID 000400692, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_11 , паспорт НОМЕР_12 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_13 , паспорт НОМЕР_14 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Іванюк І.Д.