Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3071/23
Номер провадження 2-з/711/23/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Н.М., розглянувши заяву Черкаської міської ради про забезпечення позову у справі № 711/3071/23 за позовом Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, -

встановив:

Черкаська міська рада звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовною заявою до ОСОБА_1 , у якому просить визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Золотоніської міської ради Андрущенко Ірини Сергіївни від 02.11.2020 індексний номер: 54892567 про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на нежитлове приміщення - торгівельний павільйон, літ. «А-1», загальною площею 51,0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , з одночасним припиненням державної реєстрації права власності, на вказане нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Одночасно з позовною заявою до суду подано заяву про забезпечення позову, яку мотивує тим, що до суду було подано вказаний вище позов, позовні вимоги якого ґрунтуються на тому, що Черкаська міська рада є власником земель м. Черкаси на праві комунальної власності на підставі Закону України № 5245-17 від 06.09.2012 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності».

Під час здійснення моніторингу інформації наявної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо фізичної особи ОСОБА_1 на предмет об`єктів нерухомості, розміщених в межах території м. Черкаси було виявлено, що за ОСОБА_1 зареєстровано на праві власності в державному реєстрі нежитлове приміщення, торгівельний павільйон літ. А-1 загальною площею 51,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (спірний об`єкт), що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.04.2023 №328799393 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101). Згідно вказаного витягу з ДРРП, рішення про державну реєстрацію права власності на Спірний об`єкт, індексний номер: 54892567, прийнято 02.11.2020, номер запису про право власності 38953769 державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Золотоніської міської ради Андрущенко Іриною Сергіївною на підставі технічного паспорту, серія та номер: 19-42, виданого 23.10.2020, видавник: ТОВ «Гет Текнолоджі». Інших документів, зокрема тих, які посвідчують введення нежитлової будівлі як об`єкта нерухомості в експлуатацію, що стали б підставою для вчинення вказаної реєстраційної дії та які передбачено Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» та Порядком надано не було. При цьому, відповідачу не надавалося містобудівних умов та обмежень, будівельного паспорту на забудову земельної ділянки за вищевказаною адресою. Крім того, відповідачу ОСОБА_1 не надавалася у власність або користування й земельна ділянка по АДРЕСА_1 для забудови. Жодному об`єкту нерухомого майна не присвоювалася адреса - « АДРЕСА_1 ». Таким чином, об`єкт стосовно якого було прийнято рішення за індексним № 54892567 від 02.11.2020 про державну реєстрацію права власності (з відкриттям розділу) не є нерухомим майном, а є тимчасовою спорудою, а тому рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 54892567 від 02.11.2020 прийнято в супереч вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також порушує права територіальної громади м. Черкаси на розпорядження землею під об`єктом відповідача. Окрім цього, в обґрунтування заяви про забезпечення позову вказує, що на теперішній час ОСОБА_1 , будучи власником відповідного спірного об`єкту може розпоряджатися ним як об`єктом нерухомого майна на власний розсуд. Крім того, після відкриття провадження у даній справі щодо скасування рішення незаконного рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 54892567 від 02.11.2020, відповідач буде намагатися вчиняти дії направлені на відчуження спірного об`єкту на користь інших осіб з метою якнайдовше затягнути час прийняття остаточного рішення суду та відновлення прав територіальної громади м. Черкаси на розпорядження землею під таким незаконно розміщеним спірним об`єктом. На думку заявника, вказані дії відповідача безпосередньо впливатимуть на обсяг прав та обов`язків Черкаської міської ради як власника земельної ділянки, на якій розміщується вказаний спірний об`єкт, що фактично призведе до неможливості реального поновлення інтересів власника землі, що унеможливить виконання рішення суду у даній справі, а позивачу необхідно буде звертатися до суду з іншими позовними заявами до нових власників вищевказаного об`єкту, що призведе до тривалого поновлення інтересів територіальної громади м. Черкаси та нецільового використання бюджетних коштів через необхідність повторної сплати судового збору. Таким чином, вважає, що станом на момент звернення до суду з цією заявою, існує достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову у подальшому ускладнить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що є підставою для вжиття конкретних заходів забезпечення позову, передбачених ст. 150 ЦПК України.

З огляду на викладене, просить суд заборонити будь-якому суб`єкту, уповноваженому на вчинення реєстраційних дій, вчиняти будь-які дії та вносити будь які відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна: торгівельного павільйону, загальною площею 51,0 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

За правилами ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст.150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Крім того, ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову. Позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

До того ж, як зазначено у постанові ВС від 17.10.2018 року, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Дійсно заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову і це збігається з позицією Верховного суду викладеною у постанові від 26.08.2020 у справі 907/73/19.

Проте, сам факт того, що законодавство передбачає такий вид забезпечення не означає, що він має бути застосований. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Крім того, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник наводить такі ж доводи та підстави, що і в обґрунтування позовної заяви, в межах якої заявлено дане забезпечення, при цьому, не наводячи обставин, які б свідчили про те, що відповідачем вчиняються чи мають намір вчинятися будь-які реальні наміри чи дії щодо відчуження майна, чи здійснення реєстраційних дій, існування ризиків втрати цього майна, що не вжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити чи взагалі унеможливити виконання судового рішення.

Отже, доводи заявника, викладені у заяві, зводяться виключно до припущень про можливі дії з боку відповідача та перерахунку посилань на судову практику.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає дану заяву безпідставною, необґрунтованою та приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

Одночасно суд роз`яснює, що відмова не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви Черкаської міської ради про забезпечення позову у справі № 711/3071/23 за позовом Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст виготовлено 18.05.2023.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: Н. М. Кондрацька