ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/976/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: Сирбул О.Ф.,

за участю секретаря: Херенкової К.К.,

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача Кочмарука М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до "ДГ Індастріс ГмбХ" про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 (далі по тексту - Позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до "ДГ Індастріс ГмбХ"(далі по тексту - Відповідач, "ДГ Індастріс ГмбХ") про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 12 грудня 2017 року між нею та «ДГ Індастріс ГмбХ» яка на момент укладення Трудового договору іменувалася «Ферросталь Індустріанлаген ГмбХ» було укладено строковий Трудовий договір.

01 березня 2019 року Позивача було переведено на посаду менеджера з комерційних питань (код КП 1475.4) адміністративно-керівного відділу Представництва «Ферросталь Індустріанлаген ГмбХ», про що між Позивачем та Відповідачем було укладено Додаткову угоду № 2 від 01 березня 2019 року до Трудового договору від 12 грудня 2017 року.

Відповідно до пункту 4.1. Трудового договору від 12 грудня 2017 року в редакції Додаткової угоди № 2 від 01 березня 2019 року до Трудового договору від 12 грудня 2017 року, посадовий оклад Працівника становить еквівалент в українських гривнях 4 800,00 евро на місяць до вирахування та сплати всіх податків та обов`язкових внесків, що мають утримуватися із заробітної плати і станом на дату підписання цієї Додаткової угоди № 2 дорівнює 147 179,63 грн. (100,00 евро = 3 066,2423 грн.) та сплачується переказом заробітної плати на банківський рахунок працівника.

Починаючи з 01 березня 2022 року з боку Відповідача не здійснювалося виплати Позивачу заробітної плати у розмірі, передбаченому пунктом 4.1. Трудового договору, в редакції Додаткової угоди № 2 від 01 березня 2019 року та у строки, передбачені пунктом 4.2. Трудового договору. З боку Відповідача не було наведено жодної законної підстави припинення виплати заробітної плати Позивачу у відповідності до вимог Трудового договору.

Позивач вважає що недотримання Відповідачем встановлених Трудовим договором строків виплати заробітної плати Позивача порушує конституційне право Позивача на своєчасне одержання винагороди за працю та, керуючись правом, передбаченим ч.1 ст. 4 ЦПК України та п.1 ч. 1 ст. 232 Кодексу законів про працю України.

Відповідго до пункту 5.2. Трудового договору передбачає, що Працівник наймається на строк виконання робіт за Договором про закупівлю робіт № від 29 квітня 2013 року, укладеного між AT «УКРТРАНСГАЗ» та Роботодавцем до 31 березня 2022 року.

Таким чином, між Позивачем та Відповідачем було укладено строковий трудовий договір.

Відповідно до ч. 1 ст. 39-1 Кодексу законів про працю України, якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк.

Після 31 березня 2022 року з боку Позивача було продовжено виконання своїх посадових обов`язків та вказівок Відповідача.

Таким чином, оскільки після 31 березня 2022 року Позивачем систематично виконувалася свої трудові функції та посадові обов`язки, у тому числі, за вказівкою Відповідача, а Відповідачем не вчинялося будь-яких дій, які свідчили б про недопуск Позивача до роботи, з боку Позивача було продовжено трудові правовідносини в розумінні частини 1 статті 39-1 Кодексу законів про працю України.

Протягом періоду з 01 березня 2022 року по 01 листопада 2022 року з боку Позивача виконувалася робота у відповідності до посадових обов`язків, передбачених Посадовою інструкцією Менеджера проекту з комерційних питань (Код КП 1475.4) адміністративно-керівного відділу Представництва Компанії «Ферросталь Індустріанлаген ГмбХ», затвердженої Головою Представництва Компанії «Ферросталь Індустріанлаген ГмбХ» Химинець В.М. 01 березня 2019 року.

Протягом строку існування заборгованості з виплати заробітної плати з боку Позивача неодноразово вживалися заходи, спрямовані на досудове врегулювання спору з Відповідачем.

Зокрема, 02 червня 2022 року з боку працівників Представництва «ДГ Індастріс ГмбХ» було і подано колективне звернення на ім`я Директора «ДГ Індастріс ГмбХ» ОСОБА_2 . Ведення бойових дій, або настання інших форс-мажорних обставин не звільняє Відповідача від обов`язку нараховувати та сплачувати заробітну плату відповідно до умов, передбачених Трудовим договором. В той же час, чинне законодавство передбачає, що невиплата, або несвоєчасна виплата заробітної плати не вважається протиправним діянням виключно у разі, якщо Відповідач доведе, що такі дії були зумовлені впливом форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Відповідачем жодним чином не доведено твердження щодо перебування Відповідача під дією форс-мажорних обставин, які об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань з виплати Позивачу заробітної плати.

Посилаючись на викладене, Позивач просила стягнути з «ДГ Індастріс ГмбХ» заборгованість по заробітній платі за період з 01 березня 2022 року по 01 листопада 2022 року у загальному розмірі 1 285 659,12 грн., що включає: заробітну плату за березень 2022 року у розмірі 157 555,20 грн., заробітну плату за квітень 2022 року у розмірі 149 958,24 грн., заробітну плату за травень 2022 року у розмірі 148 329,36 грн., заробітну плату за червень 2022 року у розмірі 145 896,48 грн, заробітну плату за липень 2022 року у розмірі 159 052,56 грн., заробітну плату за серпень 2022 року у розмірі 178 201,68 грн., заробітну плату за вересень 2022 року у розмірі 172 979,52 грн., заробітну плату за жовтень 2022 року у розмірі 173 686,08 грн. та стягнути з «ДГ Індастріс ГмбХ» компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати у розмірі 71 455,44 грн.

Ухвалою суду від 22.11.2022 відкрито провадження у вказаній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

05.12.2022 від представника позивача надійшло клопотання про приєднання доказів.

12.12.2022 від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позову шляхом додання нової позовної вимоги.

02.01.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

27.01.2023 від представника позивача надійшло клопотання про приєднання доказів.

30.01.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 09.02.2023, яку внесено до протоколу судового засідання, долучено відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 09.02.2023, яку внесено до протоколу судового засідання, долучено відповідь на відзив до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 09.02.2023, яку внесено до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника позивача про приєднання доказів.

Ухвалою суду від 09.02.2023, яку внесено до протоколу судового засідання, прийнято заяву представника позивача про зміну предмету позову шляхом додання нової позовної вимоги на підставі ст. 49 ЦПК України.

21.02.2023 від представника відповідача надійшли пояснення.

Ухвалою суду від 22.02.2023, яку внесено до протоколу судового засідання, долучено пояснення представника відповідача до матеріалів справи.

У судовому засіданні представник позивача заявила клопотання про витребування документів у «ДГ Індастріс ГмбХ».

Ухвалою суду від 22.02.2023 було частково задоволено клопотання представника позивача про витребування документів у представництва «ДГ Індастріс ГмбХ».

У судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про витребування інформації з Державної прикордонної служби.

Ухвалою суду від 22.02.2023 було задоволено клопотання представника відповідача про витребування інформації з Державної прикордонної служби.

30.03.2023 у судовому засіданні представник позивача надала пояснення, в яких позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

30.03.2023 у судовому засіданні представник відповідача надав пояснення в яких заперечував проти позовних вимог та просив у їх задоволені відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши відзив на позов, відповідь на відзив, їх доводи та заперечення, додаткові пояснення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступні підстави.

Судом встановлено, що 12 грудня 2017 року між ОСОБА_1 та «ДГ Індастріс ГмбХ», яка на момент укладення Трудового договору іменувалася «Ферросталь Індустріанлаген ГмбХ» було укладено строковий Трудовий договір, відповідно до якого Роботодавець погоджується найняти Працівника, а Працівник погоджується працювати на Роботодавця в Представництві в України на Менеджера з адміністративної діяльності (т. І а.с. 43-57).

01 березня 2019 року Позивача було переведено на посаду Менеджера з комерційних питань Менеджера з комерційних питань адміністративно-керівного відділу Представництва «Ферросталь Індустріанлаген ГмбХ», про що між Позивачем та Відповідачем було укладено Додаткову угоду № 2 від 01 березня 2019 року до Трудового договору від 12 грудня 2017 року.

Відповідно до п. 4.1 ст. 3 Додаткової угоди № 2 від 12.12.2017 року посадовий оклад Працівника становить 147 179,63 грн. та сплачується переказом заробітної плати на банківський рахунок Працівника (т. І а.с. 61).

29 грудня 2020 року змінено найменування відповідача з «Ферросталь Індустріанлаген ГмбХ» на «ДГ Індастріс ГмбХ».

Відповідно до п. 5.2. Трудового договору, в редакції Додаткової угоди № 10 від 15 грудня 2021 року до Трудового договору від 12 грудня 2017 року, Працівник наймається на строк виконання робіт за Договором про закупівлю робіт № від 29 квітня 2013 року укладеного між АТ «УКРТРАНСГАЗ» та Роботодавцем до 31 березня 2022 року.

Таким чином, між Позивачем та Відповідачем було укладено строковий трудовий договір.

Згідно витягу з реєстру Дільничного суду міста Вісбаден, «ДГ Індастріс ГмбХ» є іноземною юридичною особою, створеною та зареєстрованою відповідно до законодавства Федеративної Республіки Німеччина (т. І а.с. 76).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згідно з пунктом 3 Указу у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями30 - 34,38,39,41 - 44,53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першоюстатті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Указами Президента України від 14 березня 2022 року за № 133/2022, від 18 квітня 2022 року за № 259/2022, від 17 травня 2022 року за № 341/2022, від 12 серпня 2022 року за № 573,від 07 листопада 2022 року за № 757/2022, №58/2023 від 6лютого 2023року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні.

Згідно із вказаними вище Указами Президента України, воєнний стан введено на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 39-1 Кодексу законів про працю України, якщо після закінчення строку трудового договору трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк.

Так, відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 761/34471/16-ц від 12.02.2020, продовження трудових відносин, тобто вихід працівника на роботу наступного дня після закінчення строкового трудового договору, допуск його до роботи є юридичним фактом, у силу якого строковий трудовий договір набуває характеру безстрокового, укладеного на невизначений строк. Однак такі наслідки не настають, якщо хоча б одна із сторін вимагає припинення трудових правовідносин. Вимога власника оформлюється наказом про звільнення, записом у трудовій книжці і пропозицією отримати трудову книжку та розрахунок по заробітній платі.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 761/34471/16-ц від 12.02.2020.

Під час розгляду справи судом встановлено, що з боку Відповідача не вимагалося припинення трудових відносин із Позивачем, Трудовий договір від 12 грудня 2017 року є таким, що переукладений на невизначений строк та є дійсним. Також, Договір про закупівлю робіт № від 29 квітня 2013 року, укладений між АТ «УКРТРАНСГАЗ» та «ДГ Індастріс ГмбХ» не припинив свою дію. Так, представник відповідача визнав ту обставину, що заробітну плату за березень 2022 року Позивачу не було виплачено, також посилався на ту обставину, що у зв`язку з воєнним станом, офіс Представництва не працює, доступ до приміщення відсутній, наказ про звільнення Позивача не видано з технічний причин, але він існує, трудову книжку також не видано Позивачу.

Після 31 березня 2022 року з боку Позивача було продовжено виконання своїх посадових обов`язків та вказівок Відповідача, після 31 березня 2022 року Позивачем виконувалися свої трудові функції та посадові обов`язки, у тому числі, за вказівкою Відповідача, а Відповідачем не вчинялося будь-яких дій, які свідчили б про не допуск Позивача до роботи, з боку Позивача було продовжено трудові правовідносини в розумінні частини 1 статті 39-1 Кодексу законів про працю України.

З матеріалів справи вбачається, що трудова діяльність, яка здійснювалась Позивачем протягом 01 березня 2022 року по 01 листопада 2022 року була спрямована на забезпечення статутної діяльності «ДГ Індастріс ГмбХ».

Відповідно до витягу з реєстру Дільничного суду міста Вісбаден вбачається, що видом діяльності «ДГ Індастріс ГмбХ», зокрема є планування, проектування, будівництво та реалізація нафтогазового, транспортного та переробного обладнення та відповідних частин, вузлів та комплектуючих, торгівля такими виробами, а також надання послуг, насамперед, для нафтогазової, нафтохімічної та хімічної промисловості у сфері монтажу, ведення в експлуатацію та технічнічного обслуговування обладнання.

З матеріалів справи вбачається, що Позивачем, зокрема, вчинялися заходи, спрямовані на продовження строку тимчасового ввезення, а отже і використання на території України лазерного приладу для центрування валу Fluke-830, системи вобуляції наближеності та генератора заряду TSU, які використувавалися Відповідачем для надання послуг для нафтогазової промисловості у сфері монтажу, введення в експлуатацію, експлуатації та технічного обслуговування, в межах Договору про закупівлю робіт № від 29 квітня 2013 року, укладеного між АТ «УКРТРАНСГАЗ» та «ДГ Індастріс ГмбХ». Також, в матеріалах справи містяться докази, що з боку Позивача здійснювалася Координація приймання поставки пристрою одиризації МХ 1/2-3000, який підлягав використанню Відповідачем для надання послуг для нафтогазової промисловості у сфері монтажу, введення в експлуатацію, експлуатації та технічного обслуговування, в межах Договору про закупівлю робіт № від 29 квітня 2013 року, укладеного між АТ «УКРТРАНСГАЗ» та «ДГ Індастріс ГмбХ».

Таким чином, виконувана Позивачем робота є виконанням, саме, трудової функції, яка регулюється положеннями трудового законодавства України, оскільки така робота повністю збігалася з видами економічної діяльності Відповідача, або спрямовувалася на обслуговування його діяльності.

Враховуючи особливості трудової функції Позивача, факт виконання певного обсягу робіт, а також факти вказівок Відповідача підтверджується на підставі ділового електроного листування за корпоративними адресами електронної пошти, в домені « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та особистими адресами електронної пошти, які суд приймає як належними, допустими та достовірними доказами відповідно до ст.ст. 77, 78, 79 ЦПК України.

Відповідно до правової позиції викладеної у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13 жовтня 2021 року по справі № 923/1379/20, листування шляхом надіслання електронних листів уже давно стало частиною ділових звичаїв в України, а здійснення електронної переписки як усталеного звичаю ділового обороту в України, що не вимагає договірного врегулювання, визначається цивільним звичаєм за ст. 7 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03 серпня 2022 року по справі № 910/5408/21.

Разом з тим, Верховний Суд у складі суддів об`єднанної палати Касаційного господарського суду у постанов від 15 липня 2022 року у справі № 914/1003/21 зазначив, що чинним законодавством визначені випадки, коли використання електронного підпису є обов`язковим і за відсутності такого підпису документ не буде вважатися отриманим від певної особи. Але ці випадки не охоплюють комерційне, ділове чи особисте листування електронною поштою між приватними особами (якщо інше не встановлено домовленістю між сторонами). У таких відносинах презюмується, що повідомлення є направленим тим, хто зазначений як відправник електроного листа чи хто підписав від свого імені текст самого повідомлення.

Отже, відсутність кваліфікованого електронного підпису на повідомленні не свідчить про те, що особу неможливо ідентифікувати з достатнім ступенем вірогідності як відправника такого повідомлення, направленого електронною поштою, тобто поширювача інформації. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03 серпня 2022 року по справі № 910/5408/21.

Таким чином, надані Позивачем копії електронного листування, які містяться в матеріалах справи суд бере до уваги в розумінні вимог Цивільного процесуального кодексу України та правових позицій Верховного Суду.

Згідно ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно зі статтею 1 Конвенції Міжнародної організації праці "Про захист заробітної плати" № 95, ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін "заробітна плата" означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано. Цьому визначенню відповідає поняття заробітної плати, передбачене у частині першій статті 94 КЗпП України.

Наведений зміст поняття заробітної плати узгоджується з одним із принципів здійснення трудових правовідносин - відплатність праці, який дістав відображення у пункті 4 частини I Європейської соціальної хартії (переглянутої) від 3 травня 1996 року, ратифікованої Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, за яким усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Частиною 1 ст. 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

На підставі ст. 15 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці, а згідно ст. 24 цього Закону своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У відповідності до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором. В той же час, частина 2 зазначеної статті передбачає, що роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», Роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати.

Таким чином, ведення бойових дій, або настання інших форс-мажорних обставин не звільняє Відповідача від обов`язку нараховувати та сплачувати заробітну плату відповідно до умов, передбачених Трудовим договором. В той же час, чинне законодавство передбачає, що невиплата, або несвоєчасна виплата заробітної плати не вважається протиправним діянням виключно у разі, якщо Відповідач доведе, що такі дії були зумовлені впливом форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Під час розгляду справи представник Відповідача посилався на ту обставину, що "ДГ Індастріс ГмбХ" перебуває під дією форс-мажорних обставин, які унеможливлюють виконання зобов`язань з виплати заробітної плати працівникам "ДГ Індастріс ГмбХ".

Відповідно до ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України», форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно з законодавчими та іншими нормативними актами.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 січня 2022 року по справі № 904/3886/21, форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Таким чином, посилаючись на форс-мажорні обставини Відповідач повинен довести, що такі обставини невідворотно та об`єктивно зумовили невиконання ним конкретного обов'язку з оплати праці Позивача. Разом з тим, самі по собі посилання на форс-мажорні обставини не спростовують факту порушення Відповідача своїх обов`язків за Трудовим договором та положень трудового законодавства України.

Листом-роз`ясненням Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 Торогово-промислова палата України на підставі ст.ст.14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02 грудня 1997 року № 671/97-ВР, Статуту Торгово-промислової палати України, засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 20 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Відповідно до ч. 1 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємства видається безкоштовно.

Відповідно до п. 6.2. регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин, затвердженого Рішенням президії ТПП України від 15.07.2014 № 40(3), форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи по кожному окремому договору, контракту, угоді тощо, а також по податкових та інших зобов`язаннях/обов`язках, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Згідно п. 6.12. Регламенту, в сертифікаті вказуються дані заявника, сторони за договором (контрактом, угодою тощо), дата його укладення, зобов`язання, що за ним настало чи настане найближчим часом для виконання, його обсяг, термін виконання, місце, час, період настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які унеможливили його виконання, докази настання таких обставин.

Під час розгляду справи Відповідачем не було надано будь-яких доказів факту настання для нього форс-мажорних обставин, доказів наявності причинно-наслідкового зв`язку між військовою агресією російської федерації проти України та неможливістю виконання зобов`язань з виплати Позивачу заробітної плати, тощо.

В матеріалах справи міститься відповідь Торогово-промислової палати України № 1743/05-5 від 10.11.2022, так перевіривши в єдиному Реєстрі сертифікатів інформацію, зазначену у Заяві повідомляє, що станом на 10.11.2022 не знайдено в Реєстрі сертифікатів відомостей щодо видачі Сертифікатів про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) за вказаними фактами (т. ІІ а.с. 125).

Отже, Відповідач не звертався до Торгово-промислової палати України, або регіональних торгово-промислових палат із заявою про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) для підтвердження неможливості виконання зобов`язань за Трудовим договором із Позивачем, а з боку торгово-промислових палат в Україні не видавалося відповідного сертифікату про настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

В свою чергу Лист-роз`яснення Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 не містить ідентифікуючих ознак конкретного Трудового договору, укладеного між Позивачем та Відповідачем та не досліджує причинно-наслідкового зв`язку між військовою агресією російської федерації проти України та неможливістю виконання зобов`язань з виплати Позивачу заробітної плати.

Таким чином, використання такого Листа в якості доказу настання форс-мажорних обставин має супроводжуватися іншими доказами факту настання форс-мажорних обставин, сертифікатом про настання форс-мажорних обставин.

Місцезнаходженням Відповідача, місцем перебування керівництва Відповідача та основним місцем здійснення господарської діяльності Відповідача є Федеративна республіка Німеччина, територія якої не перебувє в окупації, на лінії фронту, чи у стані війни. Відповідачем не надано доказів, які підтвердили б об`єктивну неможливість виконання зобов`язань за Трудовим договором з виплати заробітної плати Позивачу. В той же час, сам факт військової агресії російської федерації проти України не призводить до об`єктивної неможливості виплати заробітної плати Позивачу.

Враховуючи вищевикладене, посилання Відповідача на його перебування під впливом форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) є необґрунтованим, не підтвердженим належними, допустими, достовірними та достатніми доказами та суд не бере їх до уваги.

Також, посилання Відповідача на відсутність грошових коштів для виплати заробітної плати жодним чином не звільняє його від обов`язку своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату заробітної плати Позивачу відповідно до умов Трудового договору.

Суд, звертає увагу, що відповідно до Витягу з актуальними даними з реєстру дільничного суду міста Вісбаден від 03 лютого 2021 року, розмір статуного капіталу "ДГ Індастріс ГмбХ" становить 11 379 000.00 євро, відсутні відомості про факти повідомлення про банкрутство з боку "ДГ Індастріс ГмбХ" за період з 01 січня 2019 року по 01 листопада 2022 року та відповідач не перебуває у стані банкрутства.

Відповідно до п. 4.1. Трудового договору, в редакції Додаткової угоди № 2 від 01 березня 2019 року до Трудового договору від 12 грудня 2017 року, посадовий оклад Працівника становить еквівалент у українських гривнях 4 800,00 євро на місяць до вирахування та сплати всіх податків та обов`язкових внесків, що мають утримуватися із заробітної плати і станом на дату підписання цієї Додаткової угоди № 2 дорівнює 147 179,63 грн. (100,00 євро = 3 066,2423 грн.) та сплачується переказом заробітної плати на банківський рахунок Працівника. Заробітна плата сплачується Роботодавцем Працівникові щомісячно двома платежами (аванс та остаточний платіж), кожний із платежів сплачується не пізніше, ніж через 16 днів після дати сплати попереднього платежу.

Як зазначає Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 22 грудня 2021 року по справі № 369/3384/15-ц, згідно зі статтею 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до п. 4.2. Трудового договору, вказана у п. 4.1. сума перераховується у гривні за офіційним курсом Національного банку України на день нарахування відповідної місячної заробітної плати «Заробітна плата».

Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 червня 2022 року по справі № 757/9865/20, згідно пложень статтей 115, 116 КЗпП України, відсутність заборгованості перед позивачем має довести саме роботодавець, але це не позбавляє позивача від обов`язку доведення наявності права на отримання певних сум.

З Індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою ОК-7 від 24 жовтня 2022 року, Даних про нараховану заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 24 жовтня 2022 року вбачається, що з боку Відповідача не здійснювалося нарахування та виплати заробітної плати Позивачу, а Позивачем не отримувалася заробітна плата від Відповідача протягом періоду з 01 березня 2022 року по 01 листопада 2022 року (т.І а.с. 142-144).

Також, вбачається, що з Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, вбачається відсутність відомостей про виплату заробітної платми та будь-яких інших доходів з боку Відповідача у період з 01 березня 2022 року по 01 листопада 2022 року.

Під час розгляду справи, ухвалою суду від 22.02.2023 було частково задоволено клопотання представника Позивача про витребування документів у представництва «ДГ Індастріс ГмбХ», а саме: оригінал Наказу про прийняття на роботу ОСОБА_1 на посаду менеджера з адміністративної діяльності (код КП 1475.4) адміністративно-керівного відділу Представництва "Ферросталь Індустріанлаген ГмбХ"; оригінал Наказу переведення ОСОБА_1 на посаду Менеджера з комерційних питань (код КП 1475.4) адміністративно-керівного відділу "Ферросталь Індустріанлаген ГмбХ"; копію трудової книжки ОСОБА_1 ; належним чином засвідчена копія повідомлення Державної пожаткової служби про прийняття ОСОБА_1 на роботу до "Ферросталь Індустріанлаген ГмбХ" на посаду Менеджера з адміністративної діяльності (код КП 1475.4) адміністративно-керівного відділу "Ферросталь Індустріанлаген ГмбХ"; належним чином засвідчену копію табелю обліку викорисання робочого чассу Менеджера проекту з комерційних питань (Код КП 1475.4) адміністративно-керівного відділу Представництва Компанії "ДГ Індастріс ГмбХ" ОСОБА_1 ; оригінали розрахунково-платіжних відомостей працівника ОСОБА_1 , відділу Представництва Компанії "ДГ Індастріс ГмбХ" за березень 2022 року, квітень 2022 року, травень 2022 року, червень 2022 року, липень 2022 року, серпень 2022 року, вересень 2022 року, жовтень 2022 року; оригінал рохрахунково-платіжної відмості (зведеної) за 2022 рік; оригінал довідки про заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_1 , Менеджером проекту комрційних питань (Код КП 1475.4) адміністративно-керівного відділу Представництва Компанії "ДГ Індастріс ГмбХ" за період з 01 березня 2022 року по 01 листопада 2022 року; належним чином засвідчені копії документів про нарахування та виплату запобітної плати ОСОБА_1 , Менеджера проекту комрційних питань (Код КП 1475.4) адміністративно-керівного відділу Представництва Компанії "ДГ Індастріс ГмбХ" за період з 01 березня 2022 року по 01 листопада 2022 року; належним чином засвідчені копії документів про нарахування та виплату заробітної плати ОСОБА_1 , Менеджера проекту комрційних питань (Код КП 1475.4) адміністративно-керівного відділу Представництва Компанії "ДГ Індастріс ГмбХ" на карткові рахунки (за наявності) за період з 01березня 2022 року по 01 листопада 2022 року.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься відповідь представника Відповідача щодо поважних причин неможливості виконання ухвали суду від 22.02.2023, про що надані письмові пояснення, в яких посилається, що усі вищезазначені документи, які мають бути витребувані, є в наявності та знаходяться у приміщенні Представництва "ДГ Індастріс ГмбХ" в Україні. Проте, Відповідач сьогодні не має можливості фізично дістатися до цих документів, оскільки черз початок повномасштабної збройної агресії російської федерації 24.02.2022 Представництво припинило функціонувати та на сьогодні не працює. По завершенню форс-мажорних обставин Відповідач матиме змогу ознайомити Позивача з вищезазначеною документацією.

Під час розгляду справи відповідачем не надано відомостей про погашення заборгованості з виплати заробітної плати перед Позивачем, також представник Відповідача визнав ту обставину, що за березень 2022 року заробітна плата не була виплачена Позивачу.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань з виплати заробітної плати Відповідачем у нього утворилася заборгованість перед Позивачем.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Оцінивши докази, подані сторонами, встановивши характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що в порушення ст. 115 КЗпП України, не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь Позивача заборгованості по заробітній платі за період з 01 березня 2022 року по 01 листопада 2022 року у розмірі 1 285 659 гривень 12 копійок, що включає: заробітну плату за березень 2022 року у розмірі 157 555,20 грн., заробітну плату за квітень 2022 року у розмірі 149 958,24 грн., заробітну плату за травень 2022 року у розмірі 148 329,36 грн., заробітну плату за червень 2022 року у розмірі 145 896,48 грн., заробітну плату за липень 2022 року у розмірі 159 052,56 грн., заробітну плату за серпень 2022 року у розмірі 178 201,68 грн., заробітну плату за вересень 2022 року у розмірі 172 979,52 грн., заробітну плату за жовтень 2022 року у розмірі 173 686,08 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу.

Згідно абзацу 5 частини 2 статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: заробітна плата (грошове забезпечення).

Згідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до пункту 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих ці за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Відповідачем порушено строки виплати Позивачу заробітної плати, передбачені п. 4.1. Трудового договору від 12 грудня 2017 року, а затримка випалати заробітної плати Позивачу за період з березня по жовтень 2022 року становить більше одного календарного місяця, то позовна вимога про стягнення з Відповідача компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати знайшла своє підтвердження під час розгляду справи та підлягає задоволенню.

Отже, згідно з розрахунком суми компенсації за порушення встановлених строків виплати заробітної плати, наданого Позивачем, з яким погоджується суд, сума компенсації за втрату частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати становить 71 455,44 грн. Цей розрахунок Відповідач також не спростував.

Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 992, 40 грн. та витрати на переклад та засвідчення документів, складених іноземною мовою у розмірі 2 359 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 280, 352 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до "ДГ Індастріс ГмбХ" про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати - задовольнити.

Стягнути з "ДГ Індастріс ГмбХ" (DG Industries GmbH) на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з 01 березня 2022 року по 01 листопада 2022 року у розмірі 1 285 659 (один мільйон двісті вісімдесят п`ять тисяч шістсот п`ятдесят дев`ять) гривень 12 копійок, що включає: заробітну плату за березень 2022 року у розмірі 157 555,20 грн., заробітну плату за квітень 2022 року у розмірі 149 958,24 грн., заробітну плату за травень 2022 року у розмірі 148 329,36 грн., заробітну плату за червень 2022 року у розмірі 145 896,48 грн., заробітну плату за липень 2022 року у розмірі 159 052,56 грн., заробітну плату за серпень 2022 року у розмірі 178 201,68 грн., заробітну плату за вересень 2022 року у розмірі 172 979,52 грн., заробітну плату за жовтень 2022 року у розмірі 173 686,08 грн.; компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати у розмірі 71 455 (сімдесят одну тисячу чотириста п`ятдесят п`ять) гривень 44 копійки, а всього 1 357 114 (один мільйон триста п`ятдесят сім тисяч сто чотирнадцять) гривень 56 копійок.

Стягнути з "ДГ Індастріс ГмбХ" (DG Industries GmbH) на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок, витрати на переклад та засвідчення документів, складених іноземною мовою у розмірі 2 359 (дві тисячі триста п`ятдесят дев`ять) гривень 00 копійок.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ДГ Індастріс ГмбХ" (DG Industries GmbH), реєстраційний номер фірми у Торговому реєстрі В дільничого суду Вісбаден: HRB 19908 (Nummer der Firma: HRB 19908), реєстраційний суд: дільничий суд міста Вісбаден (Registergericht: Amtsgerichts Wiesbaden), місцезнаходження юридичної особи: Федеративна Республіка Німеччина, 65375, Естріх-Вінкель, Шварцгассе, 13 (Oestrich-Winkel Geschaftsanschrift: Schwarzgasse 13, 65375 Oestrich-Winkel).

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст судового рішення складено 19.05.2023.

Суддя: