ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1929/23 Справа № 205/2130/21 Суддя у 1-й інстанції - Остапенко Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Халаджи О. В.

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

секретар Кругман А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Римська Анастасія Вікторівна, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального окургу Кохан Ганна Леонідівна, Приватний виконавцеь Мосейко Анжела Геннадіївна про витребування майна, визнання недійсним іпотечного договору, визання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та скасування державної реєстрації права власності (суддя першої інстанції Остапенко Н.Г.),

В С Т А Н О В И В:

16 березня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Римська Анастасія Вікторівна, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального окургу Кохан Ганна Леонідівна, Приватний виконавцеь Мосейко Анжела Геннадіївна про витребування майна, визнання недійсним іпотечного договору, визання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та скасування державної реєстрації права власності.

У позові ОСОБА_1 просив:

- витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 склад літ. Х-1, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсним іпотечний договір, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Римською А.В. за № 1631 від 14.12.2017 року;

- визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л. № 418 від 14.06.2016 року вчинений шляхом звернення стягнення на нерухоме майно: склад літ. Х-1, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу (далі - ДМНО) Кохан Г.Л. № 47383070 від 18.06.2019 року, яким здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на склад літ. Х-1, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора КП «Центр реєстрації» Широківського району Дніпропетровської області Луб Д.Г. № 33874991 від 15.02.2017 року, яким здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на склад літ. Х-1, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Римська Анастасія Вікторівна, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Ганна Леонідівна, Приватний виконавець Мосейко Анжела Геннадіївна про витребування майна, визнання недійсним іпотечного договору, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та скасування державної реєстрації права власності відмовлено.

Із вказаним рішенням суду не погодився ОСОБА_1 , та через свого представника ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, вважає, що воно ухвалено без повного та всебічного дослідження матеріалів справи. є таким, що суперечить нормам чинного законодавства та ухвалено з порушенням матеріального та процесуального права.

У скарзі наголошує на тому, що позивач наполягав у позові , спірний об`єкт нерухомого майна з 2007 року належить позивачеві, що підтверджується витягом, а також неодноразово засвідчувалось під час розгляду інших судових справ. Суд першої інстанції не мав підстав стверджувати, що ОСОБА_5 виступав або виступає власником майна. Суд зазначаючи твердження відносно ОСОБА_5 не надав жодної оцінки численним судовим рішенням, які по суті встановлювали, що саме позивач є власником спірного нерухомого майна.

Наголошує на тому, що не було досліджено на підставі яких документів ОСОБА_4 набув право власності на спірне майно, суд не надав жодної оцінки даним документам.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 205/6879/15-ц від 23 червня 2016 року, з врахуванням ухвали від 22 червня 2018 року про виправлення описки в прізвищі, позов ОСОБА_4 задоволено, визнано за ним право власності на спірне майно, В регулятивній частині заочного рішення була відсутня адреса нерухомого майна, вчинити будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна на підставі вказаного рішення було неможливо.

Вказує на те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали фіктивний договір іпотеки та переоформили об`єкт нерухомості не маючи на те законних підстав, а також не маючи жодних прав на спірне нерухоме майно.

ОСОБА_2 просила заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2022 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 , задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити.

Інші сторони до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернувся з позовом щодо захисту права власності на нерухоме майно, а саме: склад літ. Х-1 загальною площею 668,4 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

На підтвердження права власності позивач надав витяг про державну реєстрацію прав комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 26.12.2011 року, відповідно до якого за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на будівлі та споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , 28.11.2011 року на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області (а.с.49).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, наданої позивачем, право власності на вищевказаний об`єкт нерухомості 08.02.2012 року зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі ухвали Хортицького районного суду м. Запоріжжя про визнання мирової угоди від 30.01.2012 року (т.1 а.с.11-13).

Також з наданої приватним виконавцем Мосейко А.Г. інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вбачається, що 13.02.2017 року державним реєстратором комунального підприємства «Центр реєстрації» Шестірнянської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області Луб Д.Г. на підставі рішення Ленінського районного суду від 23.06.2016 року по справі № 205/6879/15-ц внесено запис про реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно за ОСОБА_4 ; 14.12.2017 року приватним нотаріусом ДМНО Римською А.В. внесено запис про іпотеку спірного майна, іпотекодавець ОСОБА_4 , іпотекодержатель ОСОБА_3 ; 18.06.2019 року приватним нотаріусом ДМНО Кохан Г.Л. на підставі виданих 18.06.2019 року приватним виконавцем Мосейко А.Г. постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, зареєстровано право власності на спірне нерухоме майно (т.1 а.с.194-196).

У позові ОСОБА_1 зазначає щодо неправомірності набуття права власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Однак, як вбачається з наданих позивачем доказів, 08.02.2012 року право власності на спірне нерухоме майно було зареєстровано за ОСОБА_5 , щодо правомірності набуття яким права власності на майно позивач не заперечує у позові. Також з наданої позивачем копії технічного паспорту на виробничий будинок, будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що у графі «Власник» зазначено ОСОБА_1 , а нижче ОСОБА_5 (т. 1 а.с.22-42). Отже, позивачеві при зверненні з даним позовом до суду було достеменно відомо, що ще до реєстрації права власності за ОСОБА_4 , реєстрації договору іпотеки, а також права власності за ОСОБА_3 , що оспорює ОСОБА_1 , право власності на спірне майно було зареєстровано за ОСОБА_5 , а не за позивачем.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 не довів належними та допустимими доказами порушення його права власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки до вчинення реєстрації права власності за ОСОБА_4 , укладення іпотечного договору, реєстрації права власності за ОСОБА_3 , власником будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно був не ОСОБА_1 , а ОСОБА_5 , право власності якого позивачем не оспорюється.

Апеляційний суд не погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна відсутні договірні відносини і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України (правовий висновок, сформульований у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 6-2407цс15).

Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Отже, право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпний перелік підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача (аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 16 серпня 2017 року у справі № 6-54цс17).

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Положення статті 388 ЦК України застосовується як правова підстава позову про витребування майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 21 листопада 2016 року у справі № 1522/25684/12).

На підставі договору купівлі-продажу від 15.02.2007 року укладеним між ТОВ «Науково-виробнича фірма «Блок» та ОСОБА_1 останній придбав спірну будівлю.

В матеріалах справи є витяг про державну реєстрацію прав комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 26.12.2011 року, відповідно до якого за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на будівлі та споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , 28.11.2011 року на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області (т.1 а.с.49).

Ухвалою Хортицього районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2012 року (справа № 22-ц-4796/12) визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , визнано за ОСОБА_5 право власності на об`єкти нерухомості, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер 36, яка на підставі договору оренди землі від 13.07.2010 року знаходиться у користуванні відповідача: літ. А-1 - будівля майстерні, загальною площею 652,3 кв.м.; літ. а - ґанок, загальною площею 3,5 кв.м.; літ. а' - рамка, загальною площею 103,2 кв.м.; літ. Б-1 - склад, загальною площею 201,3 кв.м.; літ. В-1 - склад, загальною площею 97,8 кв.м.; літ. Г -1 -гараж, загальною площею 46,4 кв.м.; літ. Д-1 - склад, загальною площею 36,1 кв.м.; літ. Е-1 - склад, загальною площею 23,2 кв.м.; літ. Ж - склад (тимчасово) , загальною площею 14,2 кв.м.; літ. З - склад(тимчасово), загальною площею 96,5 кв.м.; літ. И- склад(тимчасово), загальною площею 7,6 кв.м.; літ. К -склад (тимчасово), загальною площею 74 кв.м.; літ. М - склад(тимчасово), загальною площею 44,1 кв.м., літ. Н - вбиральня, загальною площею 4,9 кв.м.; літ. О -навіс, загальною площею 14,1 кв.м.; літ. У - навіс, загальною площею 45, 7 кв.м.; літ. Ф -навіс, загальною площею 19,2 кв.м.; літ. Т - будівля(тимчасово), загальна площа 5, 4 кв.м.; літ. Х-1 - приміщення складу, загальною площею 638,1 кв.м.; літ. Х - рампа, загальною площею 29 кв.м.; літ. Ц - приміщення сторожки, загальною площею 20,1 кв.м.; літ. Щ - навіс, загальною площею 13,8 кв.м.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, наданої позивачем, право власності на вищевказаний об`єкт нерухомості 08.02.2012 року зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі ухвали Хортицького районного суду м. Запоріжжя про визнання мирової угоди від 30.01.2012 року.

До апеляційної скарги представником позивача було надано копію ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 27 листопада 2012 року з якої вбачається, що за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Блок» ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2012 року про визнання мирової угоди було скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для подальшого розгляду, тобто після скасування ухвали про затвердження мирової угоди між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , об`єкт нерухомого майна залишився у власності ОСОБА_1 ..

Також, з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2016 року (№205/6879/15-ц) , з врахуванням ухвали цього ж суду від 22 червня 2018 року про виправлення описки, позов задоволено, визнано за ОСОБА_4 право власності на склад літ. Х-1 загальною площею 668,4 кв.м., рампа літ. X загальною площею 29,0 кв. м., вартову літ. Ц загальною площею 20,1 кв.м.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654,00 грн.

14 грудня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір позики на суму основного зобов`язання в розмірі 10 000 доларів США. Строк виконання зобов`язання 14 червня 2018 року.

14 грудня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, за яким ОСОБА_4 передав ОСОБА_3 у якості забезпечення виконання зобов`язання об`єкт нерухомості - склад літ.Х-1. розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Договір іпотеки посвідчено та зареєстровано приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Римською А.В. за номером 1631 від 14.12.2017 року.

14 грудня 2017 року державний реєстратор в особі приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Римської А.В. на підставі Іпотечного договору, що зареєстрований за номером 1631 від 14.12.2017 року зареєструвала обтяження на нерухоме майно. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Індексний номер: 38737811 від 14.12.2017 року.

14 червня 2019 року приватним виконавцем Мосейко А.Г. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 418 виданого 14.06.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л. про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 шляхом звернення стягнення на нерухоме майно склад літ. Х-1. розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належне на праві власності ОСОБА_6 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.06.2016 року по справі № 205/6879/15-ц.

Постановою приватного виконавця Мосейко А.Г. від 18.06.2019 року було передано майно склад літ. Х-1. розташований за адресою: АДРЕСА_1 , стягувачу ОСОБА_3 у рахунок погашення боргу за виконавчим написом № 418 від 14.06.2019 року, що належить боржнику ОСОБА_4 .

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 червня 2019 року (205/6879/15-ц) заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2016 року - скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності - відмовлено в повному обсязі.

Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що спірне майно вибуло із права власності ОСОБА_1 незаконно, оскільки після скасування ухвали суду від 30 січня 2012 року про затвердження мирової угоди між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , право власності на майно було за позивачем, проте даний запис ним зроблено не було, що не позбавляє його права власності.

Також слід зазначити, що матеріалами справи було встановлено, що право власності на спірне майно ОСОБА_4 набув не у встановлений законом порядку, право власності останнього спростовується постановою Дніпровського апеляційного суду вді 18 червня 2019 року де було встановлено, що представлена суду копія договору про спільну діяльність, укладеного 17 березня 2008 року між ОСОБА_4 та ТОВ «НВП «Блок», не є підтвердженням наявності у позивача права власності на нерухоме майно - склад по АДРЕСА_1 , а також необхідність визнання на нього права власності в судовому порядку, без здійснення всіх необхідних дозвільних процедур.

Апеляційний суд вважає, що у суду першої інстанції не було підстав відмовляти в задоволенні позову з посиланням на те, що власником спірного майна ОСОБА_5 , оскільки, згідно витягу з державного реєстру власником був ОСОБА_3 , право власності якого було зареєстровано 18.06.2019 року.

Оскільки апеляційний суд прийшов до висновку про задоволення позову в частині витребування майна з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 , тому вимоги про визнання недійсним іпотечний договір, що укладено між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Римською Анастасією Вікторівною за номером 1631 від 14.12.2017 року також підлягають задоволенню.

Також підлягають задоволенню вимоги про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Ганни Леонідівни № 418 від 14.06.2019 року, вчинений шляхом звернення стягнення на нерухоме майно: склад літ. Х-1, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2016 року по справі № 205/6879/15-ц та зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.02.2017 року за № 19032005 та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Ганни Леонідівни номер 47383070 від 18.06.2019 року, яким здійснено державну реєстрацію прав власності ОСОБА_3 на склад літ. Х-1, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

До того ж слід скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Комунального підприємства «Центр реєстрації» Шестірянської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області Луб Дмитра Григоровича номер: 33874991 від 15.02.2017 року, яким здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на склад літ. Х-1, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі вищезазначеного апеляційний суд приходить до висновку, що заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2022 року підлягає скасуванню через порушення норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи, а позовна заява ОСОБА_1 задоволенню.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Так з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 слід стягнути солідарно судовий збір у розмірі 37 455 гривень за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 374, 367, 376, 381, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2022 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Римська Анастасія Вікторівна, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Ганна Леонідівна, Приватний виконавець Мосейко Анжела Геннадіївна про витребування майна, визнання недійсним іпотечного договору, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та скасування державної реєстрації права власності задовольнити.

Витребувати з незаконного чужого володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 склад літ. Х-1, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати недійсним іпотечний договір, що укладено між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Римською Анастасією Вікторівною за номером 1631 від 14.12.2017 року.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Ганни Леонідівни № 418 від 14.06.2019 року, вчинений шляхом звернення стягнення на нерухоме майно: склад літ. Х-1, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2016 року по справі № 205/6879/15-ц та зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.02.2017 року за № 19032005.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Ганни Леонідівни номер 47383070 від 18.06.2019 року, яким здійснено державну реєстрацію прав власності ОСОБА_3 на склад літ. Х-1, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Комунального підприємства «Центр реєстрації» Шестірянської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області Луб Дмитра Григоровича номер: 33874991 від 15.02.2017 року, яким здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на склад літ. Х-1, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ,

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 37 455 (тридцять сім тисяч чотириста п`ятдесят п`ять) гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О. В. Халаджи

О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

Повний текст судового рішення складено 22 травня 2023 року.

Головуючий-суддя О. В. Халаджи