Провадження № 2/127/3865/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки від всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно до досягнення дитиною, трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позов мотивований тим, що позивач з відповідачем з 12.11.2021 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та на даний час у провадженні Вінницького міського суду знаходиться справа про розірвання шлюбу між подружжям. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає з матір`ю, перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку регулярну та необхідну допомогу на утримання спільного з позивачем неповнолітнього сина та на утримання позивача, як матері, з якою проживає дитина, яка не досягла трирічного віку не надає. Позивач перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною та не в змозі самостійно забезпечити дитині гідний рівень життя. Відповідач фізично здоровий, працездатний, інших утриманців не має, працює, і тому може сплачувати кошти на утримання дитини та позивача в розмірі, про який вона просить. Викладене стало підставою для звернення позивачем до суду з цим позовом.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2023 року відкрито спрощене позовне провадження в справі без повідомлення (виклику) сторін.

В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та просила його задоволити.

Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, але висловив свої заперечення з приводу заявлених вимог щодо стягнення аліментів на утримання дружини, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність, а також висловив заперечення щодо заявленої вимоги з приводу стягнення з нього витрат позивача на правову допомогу в розмірі 4000 грн.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому до задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 . Відносини між подружжям фактично припинені і на даний час існує провадження про розірвання шлюбу (а.с. 11).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.12).

Позивач разом з дитиною зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що слідує з наявних в матеріалах справи акта про фактичне проживання від 25.09.2023 року ОСББ «Грибоєдова3» довідок Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради, №51541 від 09.08.2023 (а.с. 9, 13).

З цих же доказів вбачається, що відповідач не проживає разом з позивачем та спільною малолітньою дитиною.

Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дітей і його виконання та обов`язку батька дитини утримувати дружину, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років.

Згідно положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).

Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини та звичайні потреби дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; особу платника аліментів, який являється людиною працездатного віку.

На підставі викладеного, враховуючи обов`язок обох батьків утримувати дитину до її повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, те, що відповідач працездатна особа та має можливість надавати матеріальну допомогу, а дитина потребує такої допомоги, суд прийшов до висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 27.02.2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Положеннями ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання є незалежним від того, чи працює дружина, незалежним від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19).

У відповідності до статті 80 СК України, у разі визначення розміру аліментів одному із подружжя за рішенням суду, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 84 СК України та роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Судом не встановлено виконання відповідачем своїх обов`язків по утриманню матері своєї дитини, до досягнення дитиною трирічного віку, а тому право позивача є порушеним та таким, що підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дружини.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення; сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень; суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 78-79 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування; достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Відповідач, отримавши позовну заяву з додатками, заяв по суті спору на розгляд суду не вніс, заперечення з приводу заявлених позовних вимог висловлені в судовому засіданні, жодним чином не обґрунтував, обставину неможливості надання матері своєї дитини утримання до досягнення спільною дитиною трирічного віку перед судом не довів.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років, суд враховує обов`язок чоловіка утримувати дружину до досягнення дитиною трьох років, те, що відповідач фізично здорова особа, працездатного віку (іншого судом не встановлено), його обов`язок з утримання дружини до досягнення дитиною трьох років має виконуватись з огляду також на те, що позивач не працює, оскільки здійснює догляд за спільною малолітньою дитиною сторін по справі.

Таким чином суд, виходячи із засад справедливості та розумності вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дружини (позивача по справі), яка потребує матеріальної допомоги чоловіка, в розмірі 1/6 частки від всіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною, трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 79 СК України з дня подання позовної заяви, тобто у даній справі з 27.09.2023.

При цьому, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ч. 3 ст. 80 Сімейного кодексу України).

У відповідності до ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) підлягає негайному виконанню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 1 073,60 гривень судового збору, а також 2 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача з урахуванням вимог розумності та справедливості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80, 84, 91, 180, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 430ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ; адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 27.09.2023, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 , аліменти на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , трьох років, в розмірі 1/6 частки від всіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 27.09.2023, і до 29.04.2025.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь держави 1073 гривні 60 копійок судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: