Справа № 740/3548/23
Провадження № 2/740/852/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07.06.2023 через представника адвоката Савченка В.В. звернулася до суду із позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 .

Позов аргументує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , яка за життя склала заповіт від 21.03.2014, згідно з яким все належне майно заповіла їй ОСОБА_1 . ОСОБА_3 була зареєстрована по АДРЕСА_1 , проте з 24.12.2012 фактично проживала з нею.

Після смерті матері позивач здійснила поховання, поставила пам`ятник на могилі ОСОБА_3 за власні кошти. Оскільки була зайнята організацією похорону та поминок, тому відразу не зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

З початку повномасштабного вторгнення рф на територію України, змушена була виїхати з постійного місця проживання до Німеччини, де навчалась та працювала, змінила декілька місць перебування і не мала можливості звернутись до консульських установ.

Зазначені обставини і є причиною пропуску строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини.

Лише 29.05.2023 вона змогла повернутись в Україну і відразу звернулась до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_3 . Проте нотаріусом їй відмовлено у прийнятті заяви, у зв`язку з пропуском встановленого шестимісячного строку та повідомлено, що спадкова справа до майна ОСОБА_3 заведена на підставі заяви сина померлої від першого шлюбу - ОСОБА_2 .

У відзиві представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Аніщенко О.Г. просить у задоволенні позову відмовити повністю. В обгрунтування зазначає, що факт проживання позивача за межами України сам по собі не свідчить про наявність непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки позивач не була позбавлена можливості надіслати нотаріусу таку заяву поштою. Вчинення нотаріальних дій за кордоном покладається на консульські установи України, а у випадках, передбачених законодавством на дипломатичні представництва України. Також на консульські установи покладено обов`язок видавати свідоцтва про право на спадщину. Вважає, що позивач не надала доказів неможливості з`явитись до консульської установи на території Федеративної Республіки Німеччини або іншого дипломатичного представництва України за кордоном, а також доказів працевлаштування та перебування на курсах німецької мови, графік відвідування яких би підтверджував неможливість з`явитись до консульської установи. Крім того, відповідно до наданої позивачем посвідки на проживання, ОСОБА_1 на території Федеративної Республіки Німеччини проживала у ОСОБА_4 , що входить до складу ОСОБА_5 , відстань від якого до найближчого міста розташування консульства України Дюссельдорфа, становить 74 км, що свідчить про незначну віддаленість між містами. У зв`язку з цим, вважає наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини неповажними.

Ухвалою судді 16.06.2023 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду 15.09.2023 підготовче провадження у справі закрито і призначено судовий розгляд по суті.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Представник позивача - адвокат Савченко В.В. надіслав заяву про розгляд справи за відсутності його і позивача та підтримання позовних вимог.

Представник відповідача - адвокат Аніщенко О.Г. надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі його та відповідача, у задоволенні позову відмовити.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.5).

До складу спадщини увійшла 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною надвірних будівель, належна спадкодавцю на підставі свідоцтва від 18.05.2000 про право на спадщину за заповітом (а.с. 14).

Позивачка ОСОБА_1 є дочкою, а відповідач ОСОБА_2 - сином померлої ОСОБА_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 , НОМЕР_3 (а.с. 6, 39 на звороті).

Спадкодавець ОСОБА_3 все належне їй на день смерті майно заповіла позивачці ОСОБА_1 відповідно до заповіту від 21.03.2014 (а.с. 12).

Місце проживання спадкодавця ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_2 було зареєстроване у будинку АДРЕСА_1 .

Відповідачем ОСОБА_2 27.05.2022 подано заяву нотаріусу про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_3 (а.с. 38).

Позивачка ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини звернулася до нотаріуса 30.05.2023 та нотаріусом повідомлено позивача про пропуск встановленого законом шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини і рекомендовано звернутись до суду для визначення додаткового строку (а.с. 15).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

У позовній заяві стверджується, що ОСОБА_3 хоча і була зареєстрована по АДРЕСА_1 , фактично з 24.12.2012 проживала з позивачкою ОСОБА_6 .

Жодних доказів на підтвердження даної обставини не надано.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Згідно з ч. 1ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини і протягом якого відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у з`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, та у подальшому неодноразово продовжувався і триває до сьогодні.

На час відкриття спадщини 14.11.2021 для її прийняття відповідно до ст. 1270 ЦК України був визначений строк шість місяців.

З введенням 24.02.2022 воєнного стану прийнято постанову Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану».

Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» в редакції постанови КМУ №209 від 06.03.2022 установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється.

Згідно з пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» в редакції постанови КМУ №480 від 19.04.2022 установлено, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» в редакції постанови КМУ №719 від 24.06.2022 установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.05.2023 №469 пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» виключено.

Верховний Суд у постанові від 25.01.2023 у справі № 676/47/21 дійшов висновку, що законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як "зупинення перебігу строку на прийняття спадщини" та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини, а пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану" суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Даний висновок в силу положень частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ч.4 ст.263 ЦПК України підлягає врахуванню іншими судами при застосуванні таких норм права.

Як убачається із матеріалів справи спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таким чином строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України, після смерті ОСОБА_3 , закінчився через шість місяців з дня відкриття спадщини, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 , з огляду на те, що положення п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 про зупинення перебігу цього строку на час воєнного стану, застосуванню не підлягають.

За змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 року № 6-1320цс17.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд повинен враховувати, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Рішення обґрунтовується лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку та досліджені в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовані вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, він не скористався правом на прийняття спадщини, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 520/10377/17, провадження № 61-48230св18, від 11.08.2021 у справі №720/1079/19, провадження № 61-14663св20, від 22.01.2020 у справі № 592/18695/18, провадження № 61-13558св19.

В обгрунтування позовних вимог про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини вказується, що обставинами, які перешкодили позивачу своєчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини є те, що з 16.03.2022 вона виїхала до Німеччини, декілька разів змінювала там місце перебування, працювала та проходила курс навчання німецької мови, а тому не мала змоги звернутись до консульських установ чи приїхати в Україну.

Згідно відміток у паспорті громадянина України для виїзду за кордон слідує, що у березні 2022 року ОСОБА_1 виїхала за межі України, повернулася 29.05.2023 (а.с. 9-10).

Позивач 22.06.2022 отримала посвідку на тимчасове проживання у Німеччині (а.с. 11).

Діючим законодавством для громадян України, які перебувають за кордоном, встановлений спеціальний порядок подання заяви про прийняття спадщини, який передбачає кілька альтернативних варіантів оформлення та подання вказаної заяви.

Так, спеціальний механізм подання заяви про прийняття спадщини через консульські установи України встановлений Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства закордонних справ України від 27.12.2004 №142/5/310 "Про затвердження Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України". За зверненням громадянина України консул (або уповноважений секретар із консульських питань) засвідчує справжність підпису на заяві про прийняття спадщини, проставляє на заяві свій підпис та гербову печатку, після чого спадкоємець повинен направити заяву в Україну засобами міжнародного поштового зв`язку. Таким чином, громадянам України немає необхідності виїжджати з країни свого постійного проживання та повертатися в Україну для прийняття спадщини (підпункт 3.13 Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України та пункт 3.23 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства України від 22.02.2012 №296/5). Крім цього, пунктом 3.5. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлено, якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса.

У екстрених випадках, коли існує ризик пропущення строку для прийняття спадщини, спадкоємець має право направити нотаріусу за місцем відкриття спадщини електронне повідомлення (аналог телеграми), в якому вказати про прийняття спадщини (пункт 2.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Таким чином, законодавство України передбачає альтернативні варіанти процедури прийняття спадщини, що спрощує процес реалізації прав спадкоємців.

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 не надала доказів, що засвідчують неможливість скористатися жодним з вищевказаних варіантів подачі заяви для прийняття спадщини під час її тимчасового проживання у ФРН, а сам по собі факт перебування особи за кордоном не може бути визнаний поважною причиною пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини, що узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 13.04.2023 у справі № 607/13549/21.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зазначені позивачем обставини: зайнятість організацією похорону та поминок після смерті матері ОСОБА_3 , виїзд з постійного місця проживання за кордон, зайнятість та зміна декількох місць проживання на території Німеччини, не є поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, і позивачем не доведено, що причинами через які вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після визначеного законом строку є об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для вчинення дій для прийняття спадщини.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, тому у задоволенні позову слід відмовити з наведених підстав.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Карпусь