Справа № 348/387/22
Провадження № 22-з/4808/106/23
Головуючий у 1 інстанції Грещук Р.П.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
23 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі:
головуючого (суддя-доповідач) Девляшевського В.А.,
суддів: Баркова В.М., Луганської В.М.,
секретаря Струтинської Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про захист прав споживачів, відновлення залишку коштів на рахунках та зупинення нарахування штрафних санкцій,
Заочним рішенням Надвірнянського районного суду від 12 січня 2023 задоволено позов ОСОБА_1 до АТ КБ «Приват Банк» про захист прав споживачів, відновлення залишку коштів на рахунках та зупинення нарахування штрафних санкцій.
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року апеляційну скаргу АТ КБ «Приват Банк» залишено без задоволення, а заочне рішення Надвірняського районного суду від 12 січня 2023 року - без змін.
16 листопада 2023 року представником ОСОБА_1 подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з апелянта витрат на правничу допомогу в розмірі 10 500,00 грн.
Заява обґрунтована тим, що, приймаючи постанову про відмову в задоволенні апеляційної скарги, суд не зазначив нового розподілу судових витрат, понесених позивачкою на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, на підтвердження яких було долучено докази.
Копія заяви та ухвала про внесення питання в судове засідання було направлено представнику апелянта. Роз`яснено право подати до суду апеляційної інстанції свої міркування або заперечення стосовно стягнення на користь позивача судових витрат.
В засідання апеляційного суду сторони не з`явились.
Відповідно до частини 4 статті 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).
Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).
Згідно із частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно із пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При визначенні розміру витрат на правничу допомогу, яка підлягає стягненню з іншої сторони, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§ 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19).
Як вбачається з матеріалів справи у відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні апеляційного суду 19 жовтня 2023 року адвокат Госедло О.Д. на підтвердження понесених судових витрат в суді апеляційної інстанції подав докази, а саме додаткову угоду до договору №22 від 10 січня 2023 року, укладеного між адвокатом Госедло О.Д. та ОСОБА_1, акт приймання-передачі наданих послуг від 19 жовтня 2023 року (а.с. 15-16 т.2). В матеріалах справи також знаходиться договір №22 про надання правничої допомоги, укладений між адвокатом Госедло О.Д. та ОСОБА_1 10 січня 2022 року ( а.с. 91 т.1), ордер на представлення інтересів позивачки в Івано-Франківському апеляційному суді від 21 серпня 2023 року; копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 233-234 т.1).
Відповідно до представлених доказів загальна вартість наданих адвокатом послуг в суді апеляційної інстанції становить 10 500,00 грн. До цих послуг включено консультації впродовж всього часу надання правничої допомоги щодо захисту інтересів в суді апеляційної інстанції вартістю 500,00 грн; вивчення судової практики та позицій Верховного Суду в аналогічних справах вартістю 1 000,00 грн; складення відзиву на апеляційну скаргу вартістю 7000,00 грн ( з розрахунку 1 сторінка тексту - 500 грн); участь у судовому засіданні апеляційної інстанції вартістю 2 000,00 грн.
Відповідно до квитанції від 19 жовтня 2023 року ОСОБА_1 сплатила адвокату Госедло О.Д. 10 500,00 грн за надані правові послуги (а.с. 17 т.2).
Стосовно заявлених до стягнення витрат суд апеляційної інстанції зазначає, що такі витрати пов`язані з розглядом справи підтверджуються належними доказами, зокрема складеними адвокатом відзивом на апеляційну скаргу, протоколами судового засідання від 19 жовтня 2023 року та 09 листопада 2023 року, відповідно до яких адвокат Госедло О.Д. брав участь у двох судових засіданнях.
Оскільки при ухваленні апеляційним судом постанови від 09 листопада 2023 року в даній справі не було вирішено питання про судові витрати, подана представником ОСОБА_1 заява про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягає до часткового задоволення.
Встановивши, що у суді апеляційної інстанцій правничу допомогу позивачці надавав адвокат на підставі договору про надання правової допомоги, понесення таких витрат підтверджується актом виконаних робіт та квитанцією, з огляду на відмову у задоволенні апеляційної скарги суд приходить до висновку про наявність правових підстав для відшкодування позивачці понесених нею витрат на професійну правничу допомогу.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат за надання правничої допомоги адвокатом Госедло О.Д., апеляційний суд враховує загальні засади цивільного законодавства та критерії такого відшкодування, складність справи та виконаних адвокатом робіт; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та значення справи для сторін.
При вирішенні питання про співмірність витрат на правничу допомогу в апеляційному суді, суд враховує, що юридичний супровід справи адвокатом ОСОБА_1 розпочався ще на стадії розгляду справи по суті в суді першої інстанції, отже підготовка відзиву у цій справі не вимагала від адвоката великого обсягу юридичної та технічної роботи. Характер позовних вимог є розповсюдженою категорією цивільних справ, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних.
Зважаючи на це, відшкодування витрат на правничу допомогу за складання відзиву на апеляційну скаргу вартістю 7 000,00 грн з розрахунку 1 сторінка тексту - 500 грн є завищеним та не співмірним обсягу виконаної роботи.
Крім того, як вбачається з протоколів судового засідання, під час апеляційного перегляду даної справи було проведено два судові засідання 19 жовтня 2023 року тривалістю 46 хвилин та 09 листопада тривалістю 51 хвилина.
Відтак, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, ціни позову, обсягу виконаної адвокатами роботи, тривалості судових засідань, враховуючи вимоги розумності і справедливості, колегія суддів вважає, що зазначений заявником розмір витрат на професійну правничу допомогу у 10 500,00 грн неспівмірний з наданими стороні справи послугами, що суперечить принципу розподілу судових витрат.
За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника ОСОБА_1 та стягнення на її користь з АТ КБ «Приват банк» 7 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, що відповідатиме критерію розумної необхідності цих витрат.
Керуючись статтями 137, 141, 270, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Заяву представника ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалити додаткове судове рішення.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.
Головуючий В.А. Девляшевський
Судді: В.М. Барков В.М. Луганська
Повний текст додаткової постанови виготовлено 23 листопада 2023 року.