Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/1751/21
провадження № 2/650/8/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого Сікора О.О.,

за участю секретаря Чечун В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особа Великоолександрівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання батьківства та стягнення аліментів,

встановив:

У грудні 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить визнати громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у смт. Велика Олександрівка, Бериславського (колишнього Великоолександрівського) району, Херсонської області.

Зобов`язати Великоолександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести відповідні зміни до актового запису про народження № 31 від 29.03.2018 року складений Великоолександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бериславському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у смт. Велика Олександрівка, Бериславського (колишнього Великоолександрівського) району Херсонської області, а саме: зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає: АДРЕСА_1 . та видати нове свідоцтво про народження, залишивши ОСОБА_3 прізвище « ОСОБА_4 » та по батькові « ОСОБА_5 ».

Стягнути з відповідача по справі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22.12.2021 року і до повноліття дитини.

Позов обґрунтований тим, що з відповідачем вона почала зустрічатися з вересня 2016 року, проживали разом без реєстрації шлюбу. В січня 2018 року відповідач вирішив поїхати на заробітки за кордон, ОСОБА_1 на вказаний момент була на 6 місяці вагітності.

24 березня 2018 року як вказує позивач у них народилася дитина ОСОБА_3 , батьківство щодо якої відповідач заперечує.

У зв`язку із вказаними обставинами народження дитини, знаходження відповідача за кордоном в свідоцтві про народження дитини було внесено відомості про батьків у відповідності до статті 135 СК України, у зв`язку з чим батьком дитини був записаний як ОСОБА_6 .

ОСОБА_2 не виконує обов`язку по утриманню дитини, тому позивач вимушена ставити питання про стягнення аліментів, що потребує визнати його батьком

На судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, до суду подала письмову заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач на судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні з підстав необґрунтованості.

Дослідивши письмові докази, перевіривши наведені обставини, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до актового запису про народження № 31 від 29.03.2018 року ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками дитини вказані: батько ОСОБА_6 , мати ОСОБА_1 , відповідно витягу № 3 від 17.10.2018 року відомості про батька записані згідно із статтею 135 СК України.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини.

Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною.

Згідно із статтею 128 СК України визнання батьківства за рішенням суду відбувається за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Щодо предмету доказування у даній категорії справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

На обґрунтування своїх позовних вимог позивачем надало лише фотографії позивача з дитиною на яких в своїй більшості присутні і інші чоловіки, інших доказів, в тому числі на підтвердження спільного проживання батька та матері дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи батьківства та інше не надано.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 09.02.202 року була призначена судова медико-генетична експертиза. Вказана експертиза не проведена в зв`язку з нез`явленням ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 на відбір зразків.

Відповідно до ст.109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Отже, визнання факту, для з`ясування якого була призначена експертиза, в разі ухилення від участі в проведенні експертизи є правом суду, а не беззаперечним обов`язком. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач вказує на відсутність доказів його батьківства. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, позивачем не надано достатніх та допустимих доказів на підтвердження свого батьківства відносно малолітньої дитини, які в своїй сукупності можуть засвідчити факт походження від нього дитини. Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення позову. Відповідно до пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України зважаючи на відмову у задоволенні позову судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору слід покласти на нього.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 209, 259, 263 265 ЦПК України та вищенаведеними положеннями цивільного законодавства, Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в и р і ш и в:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особа Великоолександрівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання батьківства та стягнення аліментів відмовити.

Судові витрати понесені ОСОБА_1 » покласти на неї.

Рішення суду може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.О. Сікора