Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2023 Справа №607/19389/23

Провадження №2/607/237/2023

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.

за участі секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.

представника позивача адвоката Семененко С.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах яких діє адвокат Семененко Сергій Михайлович до Великоберезовицької селищної ради, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах яких діє адвокат Семененко С.М. звернулись в суд з позовом до відповідачів Великоберезовицької селищної ради, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначають, що житловий будинок АДРЕСА_1 є колишнім робітничим двором та рахується за ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті останнього відкрилась спадщина в тому числі і на вказаний житловий будинок, яку вони прийняли спадщину, як такі, що постійно проживали з померлим на день смерті. Окрім них, спадщину також прийняв відповідач ОСОБА_3 13.03.2023 між ними та відповідачем ОСОБА_3 , як спадкоємцями ОСОБА_4 було укладено Договір про поділ спадщини, зареєстрований в реєстрі за №2-181, за умовами якого до них у власність переходить житловий будинок АДРЕСА_1 по частці. Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину на відповідні частки вказаного житлового будинку державним нотаріусом їм було відмовлено, з підстав відсутності правовстановлюючих документів та державної реєстрації вказаного житлового будинку. Таким чином, позивачі просять: визнати ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_2 ; визнати ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_2 .

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.10.2023 відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

У судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат Семененко С.М. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Великоберезовицької селищної ради в судове засідання не з`явився, попередньо звернувшись до суду із заявою у якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, у якій вказав, що позовні вимоги позивачів визнає у повному обсязі та просить слухати справу у його відсутності.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне:

Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 виданого 11.09.1982 Тернопільським районним відділом ЗАГСу Тернопільської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 11.09.1982 зареєстрували шлюб, у зв`язку з чим остання змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим Тернопільським районним відділом ЗАГСу Тернопільської області.

Відповідно до інформаційної довідки №628 про технічний стан нерухомого майна від 15.09.2022, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, по обліку бюро, будинковолодіння АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_4 .

Згідно Інформаційної довідки №629 від 15.09.2023, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 01.01.2013 державна реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в бюро не проведена.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер в м. Тернопіль, що вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 04.05.2022 Виконавчим комітетом Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області.

Як слідує з довідок № 508 від 23.05.2022та №830 від 15.09.2022 виданих Великоберезовицькою селищною радою, в с. Петриків по вул. Подільська, буд. №29 згідно погосподарської книги за 1991-1995 р.р., за померлим ОСОБА_4 рахується житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який відноситься до суспільної групи робітничий. За адресою: АДРЕСА_1 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з померлим проживали і були зареєстровані та проживають на даний час: дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

13.03.2023 державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темніковою Л.Г. було посвідчено Договір про поділ спадщини, зареєстрований в реєстрі за №2-181, укладений між спадкоємцями померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно якого у власність дружини померлого ОСОБА_1 переходить: частка житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 ; у власність дочки померлого ОСОБА_2 переходить: частка житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 ; у власність сина померлого ОСОБА_3 переходить: земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1126 га., яка розташована на території Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1021 га, яка розташована на території Петриківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темнікової Л.Г. №919/02-31 від 09.05.2023, відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , після смерті чоловіка та батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з підстав відсутності правовстановлюючого документа та державної реєстрації на вказаний житловий будинок.

Згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, який виготовлений 14.09.2022 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення ОСОБА_1 , житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , побудований у 1990 році та має загальну площу 256,0 кв.м, житлова площа 98,8 кв.м.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 №7/5 і зареєстроване в Міністерстві Юстиції України від 18.02.2002 за №157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачою свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 07.12.1990 № 533-XII «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25.12.1974 «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11.03.1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12.04.1985 № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975 № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19.01.1976 № 1/5, та іншими нормативними актами.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 № 105 у 1985 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином, суд вважає доведеним, що спірний житловий будинок на момент смерті належав спадкодавцю ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відтак, після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, щодо складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, як визначено ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

Згідно з ч. 1ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

За п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу II "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Підпунктом 4.18 п. 4 глави 10 розділу II вказаного порядку передбачено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дружина ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 , які прийняли спадщину, як такі, що постійно проживали з померлим ОСОБА_4 на день смерті та уклали між собою договір про поділ спадщини від 13.03.2023, за умовами якого з поміж іншого, у власність дружини померлого ОСОБА_1 переходить частка житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , а у власність дочки померлого ОСОБА_2 переходить: частка житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 .

За умовами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.10.2018 у справі № 557/1209/16-ц, від 22.06.2021 у справі № 200/606/18.

Так само у листі Вищого господарського суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що до 2004 року нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків.

У п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 № 127, міститься перелік об`єктів (будівельних робіт), які не належать до самочинного будівництва. Зокрема, зазначено, що до самочинного будівництва не належать індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05.08.1992.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність 30.12.2004) було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва. Згідно з п. 84 постанови документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не вимагається в разі державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 05.09.1992.

Також відповідно до п. 42 вказаного вище Порядку документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05.08.1992, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

Системний аналіз зазначених вище положень свідчить про те, що до 05.08.1992 законодавець не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Законодавство, чинне на той час, не пов`язувало виникнення права власності на житлові будинки з господарськими будівлями і спорудами з державною реєстрацією такого права. Відтак, її відсутність не свідчить про відсутність права власності, а правові засади прийняті в експлуатацію об`єктів, побудованих до 05.08.1992 року, відсутні.

Документом, що засвідчував факт існування об`єкта нерухомого майна і містив його технічні характеристики, був технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації.

14.09.2022 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення ОСОБА_1 виготовлено технічний паспорт на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого останній побудований у 1990 році, а відтак у відповідності до п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна цей будинок не є самочинним будівництвом і не потребує введення в експлуатацію.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Відтак судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , будучи спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , мають право на спадкування по частці житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , проте позбавлені можливості реалізувати свої спадкові права через органи нотаріату, як і підтвердити своє право власності на вказаний садовий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу та державної реєстрації за спадкодавцем, на вказаний будинок.

Аналізуючи вищенаведені обставини, враховуючи викладені вимоги законів, досліджені у судовому засіданні письмові докази, суд дійшов висновку, що спадкові права позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як спадкоємців майна після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягають захисту в судовому порядку, шляхом визнання за визнання за ОСОБА_1 право власності на частку житлового будинку, загальною площею 256 кв.м., житловою площею 98,8 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Тернопіль та визнання за ОСОБА_2 право власності на частку житлового будинку, загальною площею 256 кв.м., житловою площею 98,8 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Тернопіль.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 81, 200, 247, 259, 265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах яких діє адвокат Семененко Сергій Михайлович до Великоберезовицької селищної ради, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частку житлового будинку, загальною площею 256 кв.м., житловою площею 98,8 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Тернопіль.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на частку житлового будинку, загальною площею 256 кв.м., житловою площею 98,8 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Тернопіль.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 17.11.2023.

Відомості проучасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивачів: адвокат Семененко Сергій Михайлович, свідоцтво №283, місце праці вул. За Рудкою, 33 офіс 102 м. Тернопіль.

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса місця реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Великоберезовицька селищна рада, , адреса місцезнаходження вул. Степана Бандери, 26 с. Велика Березовиця Тернопільський район Тернопільська область.

Головуючий суддяН. Р. Кунець