Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/5719/23
Провадження № 2-н/357/1311/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2023 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ярмола О. Я. за заявою Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Міська служба замовника» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за надані житлово-комунальні послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій,

В С Т А Н О В И В:

17.05.2023 на адресу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява КП БМР «Міська служба замовника» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за надані житлово-комунальні послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій.

Заява про видачу судового наказу за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст. 163 ЦПК України.

Так відповідно до вимог п. 4 та п. 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, зокрема вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються зокрема документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Вивчивши заяву КП БМР «Міська служба замовника», встановлено, що вона не відповідає вказаним вище нормам закону вимогам п. 4 ч. 3 ст. 163 та п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, а саме до заяви не додано доказів на підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Зокрема, позивач просить стягнути із трьох боржників суму заборгованості, посилаючись на те що вони є співвласниками житлового приміщення, однак договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладений лише із ОСОБА_1 .

Заявником до заяви долучено копію свідоцтва про право спільної часткової власності на житлове приміщення від 18.11.2015 року, однак документів на підтвердження того, що боржники на час звернення до суду з заявою про видачу судового наказу продовжують бути власниками зазначеного нежитлового приміщення або користуються ним на підставах, передбачених чинним законодавством, заявником не надано.

Також із довідки про місце проживання від 04.12.2019 року, вбачається, що у житловому приміщенні, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані двоє осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

Вказані обставини свідчать про те, що заявником не надано доказів на підтвердження обставин, що зазначені у заяві про видачу судового наказу, зокрема, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є споживачами послуг по утриманню будинків і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема за той період за який заявник просить стягнути заборгованість.

Із поданої заяви вбачається спір про право, оскільки, окрім іншого, стягувач просить покласти на декількох боржників грошові зобов`язання.

Крім того, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право є підставою для відмови у видачі судового наказу за заявою про видачу судового наказу.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму норми ЦПК України не передбачають можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки, він видається лише за умови безспірності вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами вимог, передбачених статтею 161 ЦПК України. Крім того, наказне провадження є спрощеним порядком розгляду справи, а тому вимоги, за якими видаються судові накази, мають бути безспірними.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу, оскільки заява не відповідає вимогам статті 163 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст. ст. 163, 165, 166 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити Комунальному підприємству Білоцерківської міської ради «Міська служба замовника» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за надані житлово-комунальні послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Суддя О. Я. Ярмола