УХВАЛА

22 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 639/5744/21

провадження № 61-16203ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 квітня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» до ОСОБА_1 , треті особи: Управління соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» (далі - ТОВ «Харківгаз Збут») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання за період з 01 липня 2015 року по 31 липня 2021 року у розмірі 14 190,60 грн, 3% річних - 1 021,22 грн, інфляційні втрати - 2 240,48 грн та пеню - 35,26 грн.

В обґрунтування позову вказувало, що за даними оператора ГРМ за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 відкрито на ім`я ОСОБА_1 , яка є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Харківгаз Збут».

Внаслідок систематичного нехтування ОСОБА_1 обов`язків щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання, утворилася заборгованість.

Жовтневий районний суд м. Харкова рішенням від 26 квітня 2023 року, яке залишив без змін Харківський апеляційний суд постановою від 05 жовтня 2023 року, позов ТОВ «Харківгаз Збут» задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Харківгаз Збут» заборгованість за послуги з постачання природного газу за період з 01 серпня 2018 року по 31 липня 2021 року, пеню, 3% річних та інфляційні витрати у розмірі 9 656,47 грн. Вирішив питання щодо судового збору.

10 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 квітня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд, або скасувати оскаржувані судові рішення повністю або частково та ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судові рішення у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2023 року становить 2 684 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Таким чином, ціна позову у цій справі 17 487,56 грн не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн х 100 = 268 400 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга не містить посилань та обґрунтування підстав перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених у малозначній справі, а судом касаційної інстанції відповідних обставин не встановлено.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено передбачених законом підстав для перегляду оскаржуваного судового рішення в касаційному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу rаtione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року.

Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій в межах своїх повноважень, заявник не навів виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

З урахуванням того, що заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

За таких обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 квітня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» до ОСОБА_1 , треті особи: Управління соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров