ПОСТАНОВА

Іменем України

18 травня 2023 року м. Кропивницький

справа № 387/909/22

провадження № 22-ц/4809/602/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «Українська залізниця»,

третя особа Первинна профспілкова організація Знам`янського загону відомчої воєнізованої охорони,

розглянув в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 13 січня 2023 рокуу складі судді Лусти С. А. і

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі АТ «Укрзалізниця») та просив:

-стягнути з АТ «Укрзалізниця» на свою користь виплати в розмірі десяти середньомісячних заробітків у зв`язку з виходом на пенсію за віком, що становить 121 378 грн 40 коп;

-стягнути з АТ «Укрзалізниця» на свою користь грошову винагороду в розмірі 100 % посадового окладу з нагоди настання ювілейної дати в житті, передбачену п. 8.8 Положення про оплату праці працівників АТ «Укрзалізниця», що становить 7 470 грн;

-стягнути з АТ «Укрзалізниця» на свою користь середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні у зв`язку із виходом на пенсію за віком по день ухвалення судового рішення;

-судові витрати, пов`язані з розглядом справи покласти на відповідача.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 у період з 23 грудня 1983 року по 08 серпня 2022 року знаходився у трудових відносинах з АТ «Укрзалізниця», працюючи на посаді пожежного (респіраторника) пожежного поїзду станції Помічна виробничого підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укрзалізниця» та був звільнений з вказаної посади у зв`язку з отриманням права виходу на пенсію за віком.

Позивачу при звільненні була передбачена виплата одноразової допомоги у зв`язку з виходом на пенсію у розмірі 10 середньомісячних заробітків та грошової винагороди, в розмірі 100% посадового окладу, з нагоди настання ювілейної дати в житті, однак, на момент звернення до суду, вказані виплати позивачу не виплачені.

Оскільки, відповідач не провів повний розрахунок з ОСОБА_1 при звільненні, останній вважав, що його права порушені, а тому звернувся до суду з позовом.

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 13 січня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Укрзалізниця» про стягнення належних працівникові при звільненні виплат та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено.

Стягнуто з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 128 848,4 грн, належних працівникові при звільненні виплат, з яких 121 378,40 грн - одноразова допомога у зв`язку з виходом на пенсію за віком та 7 470 грн - грошова винагорода з нагоди настання ювілейної дати.

Стягнуто з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні в розмірі 45 367,44 грн, з утриманням із цієї суми встановлених законодавством податків та зборів.

Стягнуто з АТ «Укрзалізниця» на користь держави судовий збір в розмірі 1 742,16 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що правових підстав для призупинення виплати позивачу одноразової допомоги у зв`язку з виходом на пенсію за віком та грошової винагороди з нагоди настання ювілейної дати у відповідача не було, будь-яких змін до колективного договору, укладеного між адміністрацією та профспілковим комітетом Знам`янського загону відомчої воєнізованої охорони, з цього приводу внесено не було.

Рішенням правління відповідача від 24 жовтня 2022 року ухвалено здійснити нарахування та виплату працівникам АТ «Укрзалізниця», які звільнилися в період з лютого до грудня 2022 року, зокрема, одноразової матеріальної допомоги у зв`язку з виходом на пенсію вперше, однак, вона на час ухвалення судом рішення, виплачена позивачу не була, а тому наявні підстави для стягнення вказаних виплат та середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні.

В апеляційній скарзі АТ «Укрзалізниця» просить скасувати рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 13 січня 2023 року та закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а судом не у повній мірі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, внаслідок чого висновки суду не відповідають обставинам справи.

Рішення правління АТ «Укразалізниця» від 14.03.2022 було ухвалено за погодженням та участю відповідних профспілкових органів.

Незважаючи на те, що виплати, передбачені пунктом 4.11 Колективного договору та пунктом 8.8 Положення про оплату праці працівників АТ «Укрзалізниця» можуть бути здійснені ОСОБА_1 лише після припинення/скасування режиму воєнного стану в Україні або у разі покращення фінансового стану товариства, рішенням правління АТ «Укрзалізниця» від 24.10.2022 нарахування та виплата працівникам, які звільнилися/будуть звільнені у період з лютого до грудня 2022 року, одноразової матеріальної допомоги залежно від стажу роботи в галузі при звільненні вперше у зв`язку з виходом на пенсію та додаткової матеріальної допомоги за сумлінну працю на залізничному транспорті, виплати яких були призупинені рішенням правління від 14.03.2022, будуть проводитись у хронологічній послідовності, починаючи з листопада 2022 року згідно з графіком погашення, у відповідності до якого виплата ОСОБА_1 заплановані на квітень поточного року.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги АТ «Укрзалізниця», а рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 13 січня 2023 року залишити без змін.

Відзиву на апеляційну скаргу від Первинної профспілкової організації Знам`янського загону відомчої воєнізованої охорони не надходило, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими цією главою.

За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки ціна позову становить 128 848,40 грн, тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму (станом на 01.01.2023 становить 268 400 грн), апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 23 грудня 1983 року по 08 серпня 2022 року позивач ОСОБА_1 знаходився у трудових відносинах з АТ «Укрзалізниця», працюючи на посаді пожежного (респіраторника) пожежного поїзду станції Помічна виробничого підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укрзалізниця».

Наказом виробничого підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» АТ «Укрзалізниця» № 22/ос від 01 серпня 2022 року, позивача було звільнено із займаної посади за ст. 38 КЗпП України, у зв`язку з отриманням права виходу на пенсію за віком.

Вказаним наказом, на підставі протоколу засідання комісії з установлення трудового стажу працівникам виробничого підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укрзалізниця» № НОР-3-16/146 від 01 серпня 2022 року, визначено виплатити позивачу передбачені п. 4.11. Колективного договору (з урахуванням внесених змін) десять середньомісячних заробітків, однак, в день звільнення вони позивачу виплачені не були.

За протоколом засідання комісії з питань оплати праці працівників виробничого підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» № НОР-3-16/123 від 29 червня 2022 року, відповідно до п. 8.8 Положення про оплату праці працівників АТ «Укрзалізниця», визначено право позивача, за багаторічну і сумлінну працю, на одноразове заохочення до ювілейної дати (60 років), в розмірі 100% посадового окладу за червень 2022 року, що за штатним розписом виробничого підрозділу складає 7470,00 грн, однак, на підставі п.1.1.4 протокольного рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 14 березня 2022 року, нарахування та виплата даної винагороди призупинена на період дії режиму воєнного стану до окремого рішення правління.

Згідно п. 13.1.-13.2. протокольного рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 24 жовтня 2022 року, ухвалено здійснити нарахування та виплату працівникам АТ «Укрзалізниця», які звільнилися в період з лютого до грудня 2022 року, зокрема, одноразової матеріальної допомоги у зв`язку з виходом на пенсію вперше, яка була зупинена на підставі п.1.1.4 рішення правління від 14 березня 2022 року, однак на час ухвалення судом рішення, вказана допомога позивачу виплачена не була.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.

Однак, встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв оцінки пропорційності щодо врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця.

Слід також мати на увазі, що працівник є слабшою, ніж роботодавець стороною у трудових правовідносинах. Водночас у вказаних відносинах і працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 в період з 23 грудня 1983 року по 08 серпня 2022 року перебував у трудових відносинах з АТ «Укрзалізниця», працюючи на посаді пожежного (респіраторника) пожежного поїзду станції Помічна виробничого підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укрзалізниця» (а. с. 10-11).

Наказом виробничого підрозділу Знам`янський загін воєнізованої охорони" АТ «Укрзалізниця» № 22/ос від 01 серпня 2022 року, позивача було звільнено із займаної посади за ст. 38 КЗпП України, у зв`язку з отриманням пава виходу на пенсію за віком (а. с. 12).

Вказаним наказом, на підставі протоколу засідання комісії з установлення трудового стажу працівникам виробничого підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» АТ «Укрзалізниця» № НОР-3-16/146 від 01 серпня 2022 року, визначено виплатити позивачу передбачені п. 4.11. Колективного договору (з урахуванням внесених змін) десять середньомісячних заробітків.

Зазначені кошти в день звільнення позивачу виплачені не були, про що свідчить копія розрахункового листа позивача за серпень 2022 року (а. с. 13, 18, 22-47).

Крім того, згідно протоколу засідання комісії з питань оплати праці працівників виробничого підрозділу «Знам`янський загін воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона» № НОР-3-16/123 від 29 червня 2022 року, відповідно до п. 8. 8 Положення про оплату праці працівників АТ «Укрзалізниця», визначено право позивача, за багаторічну і сумлінну працю, на одноразове заохочення до ювілейної дати (60 років), в розмірі 100% посадового окладу за червень 2022 року, що за штатним розписом виробничого підрозділу складає 7 470 грн, однак на підставі п. 1.1.4 протокольного рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 14 березня 2022 року, нарахування та виплата даної винагороди призупинена на період дії режиму воєнного стану до окремого рішення правління (а. с. 19-20, 52, 106-107).

Відповідно до п. 13.1.-13.2. протокольного рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 24 жовтня 2022 року, ухвалено здійснити нарахування та виплату працівникам АТ «Укрзалізниця», які звільнилися в період з лютого до грудня 2022 року, зокрема, одноразової матеріальної допомоги у зв`язку з виходом на пенсію вперше, яка була зупинена на підставі п. 1.1.4 рішення правління від 14 березня 2022 року (а. с. 108).

Аналіз наданих сторонами доказів свідчить про те, що за позивачем визнано право та вирішено виплатити одноразову допомогу у зв`язку з виходом на пенсію та одноразову допомогу з нагоди ювілейної дати, проте, даних про те, що належні ОСОБА_1 при звільненні кошти були випачені, матеріали справи не містять.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач посилався на протокол засідання правління АТ «Укрзалізниця» від 14 березня 2022 року, як на законну підставу для невиплати позивачу належних йому сум при звільненні в період дії правового режиму воєнного стану в Україні, введеного Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

Згідно ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про колективні договори і угоди» умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали.

За змістом ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про колективні договори і угоди» положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов`язковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства.

Відповідно до п. 1.6 колективного договору, укладеного між адміністрацією та профспілковим комітетом Знам`янського загону відомчої воєнізованої охорони на 2011-2015 роки, зареєстрованого Управлінням праці та соціального захисту населення Знам`янського міськвиконкому 17 березня 2011 року, з продовженням терміну його дії на 2022 рік за спільною постановою керівництва та профспілкового комітету від 15 лютого 2022 року №7-к, в період дії колективного договору адміністрація та профспілковий комітет можуть вносити зміни і доповнення лише, які не погіршують умови праці, соціальні і трудові інтереси робітників. Вони вносяться на спільному засіданні адміністрації та профкому за згодою сторін, з обов`язковим інформуванням колективу загону (а. с. 22-45).

Пункт 1.7 вказаного колективного договору передбачає, що договір не може погіршувати положення працівників по відношенню до діючого законодавства, Генеральної та Галузевої угод. У випадку якщо в період дії колективного договору будуть прийняті державні нормативні акти з гарантіями, нижче ніж передбачено колективним договором, то норми колективного договору діють до закінчення строку його дії.

Доказів внесення змін до колективного договору у 2022 році стосовно призупинення на період дії військового стану в Україні нарахування та виплати належних працівникам додаткових виплат, зокрема одноразова допомога у зв`язку з виходом на пенсію за віком та грошової винагороди з нагоди настання ювілейної дати, відповідачем до суду не надано.

15 березня 2022 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», яким на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, передбачених статтями 43, 44 Конституції України.

За змістом ст. 11 вказаного закону на період дії воєнного стану дія окремих положень колективного договору може бути зупинена за ініціативною роботодавця.

Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» набрав чинності лише 24 березня 2022 року, а тому ухвалювати рішення про призупинення додаткових виплат працівникам посилаючись на правовий режим воєнного стану 14 березня 2022 року у правління АТ «Укрзалізниця» не було, через відсутність зворотної дії в часі вказаного Закону.

За таких обставин, суд приходить до висновку що правових підстав для призупинення виплати позивачу одноразової допомоги у зв`язку з виходом на пенсію за віком та грошової винагороди з нагоди настання ювілейної дати у відповідача не було, а тому вимога ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на його користь 121 378,40 грн одноразової допомоги у зв`язку з виходом на пенсію за віком та 7 470,00 грн грошової винагороди з нагоди настання ювілейної дати є обґрунтованою та нанявні підстави для її задоволення.

За змістом ч. 1 ст. 117 КЗпП у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100).

Згідно з абзацом третім пункту 2 Порядку № 100 середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

За змістом пункту 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до довідки про середню заробітну плату Знам`янського загону відомчої воєнізованої охорони АТ «Укрзалізниця» від 22 вересня 2022 року, заробітна плата позивача за червень та липень 2022 року становила 24 275,68 грн за 61 календарний день (а. с. 17).

Середньоденна заробітна плата обчислюється шляхом ділення заробітної плати, що враховується для розрахунку середньої заробітної плати на кількість календарних днів у розрахунковому періоді.

Відповідно середньоденна заробітна плата позивача складає 397,96 грн (24 275,68/61).

Позивач звільнений із займаної посади на пенсію 08 серпня 2022 року та за вимогами позовної заяви просив стягнути середній заробіток по день ухвалення судового рішення, тобто 13 січня 2023 року.

Кількість робочих днів за вказаний період, складає 114, а тому розмір середнього заробітку за цей же період, складає 45367,44 грн (397,96*114).

За таких обставин, враховуючи, що позивачу у день звільнення не було виплачено належні йому виплати, вимоги позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні є обгрунтованими та наявні підстави для їх задоволення.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-78, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення правління АТ «Укразалізниця» від 14.03.2022 було ухвалено за погодженням та участю відповідних профспілкових органів, є безпідставними з огляду на те, колективний договрів укладався між адміністрацію АТ «Укрзалізниця» та профсоюзним комітетом Знам`янського загону відомчої воєнізованої охорони, а доказів, що вказаними учасниками вносились зміни в колективний договір щодо спірних виплат, матеріали справи не містять.

Посилання відповідача на те, що виплати, передбачені пунктом 4.11 Колективного договору та пунктом 8.8 Положення про оплату праці працівників АТ «Укрзалізниця» рішенням правління АТ «Укрзалізниця» від 24.10.2022 вирішено проводити у хронологічній послідовності, починаючи з листопада 2022 року згідно з графіком погашення, у відповідності до якого виплата ОСОБА_1 заплановані на квітень поточного року, є безпідставними, адже не підтверджують виконання обов`язку вдповідача по виплаті належних ОСОБА_1 при звільненні коштів та не звільняють від обов`язку його виконання.

Посилання АТ «Укрзалізниця» на ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», якою передбачено, що роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили, є безпідставними, з огляду на те, що відповідачем не зазначається як саме бойові дії або дії інших обставин непереборної сили вплинули на його можливість виконувати покладений на АТ «Укрзалізниця» обов`язок виплатити працівникові при звільненні всі належні до сплати кошти.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив в судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Враховуючи, що ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 22 березня 2023 року було зупинено дію оскаржуваного рішення, дію рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 13 січня 2023 року необхідно поновити.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення, а рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 13 січня 2023 року без змін.

Поновити дію рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 13 січня 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді О. Л. Карпенко

О. І. Чельник