Справа № 307/1647/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 листопада 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Джуги С.Д.,

суддів Фазикош Г.В., Кондора Р.Ю.

за участі секретаря Чичкало М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 липня 2017 року у складі судді Чопик В.В., у справі позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и в :

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що згідно укладеного між сторонами договору позики від 20.09.2016, ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 позику у сумі 2000000 грн. на строк до 15.10.2016.

Для забезпечення виконання зобов`язань боржника за цим договором, 20.09.2016 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки, відповідно до умов якого Іпотекодавець ОСОБА_2 передав в іпотеку нерухоме майно: торгово-офісний комплекс, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ринкова вартість якого станом на 20.09.2016 складає 2 486 254 гривні та земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі з кадастровим номером :07:007:0046, вартість якої становить 126409 гривень.

Взяті на себе зобов`язання боржник належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 29.06.2017 у нього виникла заборгованість у розмірі 2450000 гривень.

Посилаючись на дані обставини, уточнивши позовні вимоги, позивач остаточно просив суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 2450000 гривень, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, з наданням позивачу права на продаж від імені іпотекодавця предмета іпотеки - торгово-офісного комплексу та земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі з кадастровим номером :07:007:0046, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Тячівського районного суду від 25.07.2018 року позов ОСОБА_1 - задоволено. В рахунок заборгованості в розмірі 2000000 гривень звернуто стягнення на предмет іпотеки - торгово-офісний комплекс площею 914,4кв.м., що належить ОСОБА_2 , розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером :07:007:0046 шляхом продажу вказаного предмета іпотеки іпотекодержателем ОСОБА_1 з укладенням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу предмета іпотеки. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 8000 гривень.

ПАТ «Дельта Банк» (далі - Банк), як особа, яка не брала участі у справі, однак права якої на його думку були порушені, подав апеляційну скаргу на вказане рішення.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що Банк є власником майна, на яке звернуто стягнення, оскільки Банк набув на нього право власності від ОСОБА_3 за Договором задоволення вимог іпотекодержателя від 28.02.2013; у подальшому Банк дізнався, що спірні торгово-офісний комплекс та земельна ділянка вибули з володіння Банку поза його волею - так, на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 05.12.2015 власником цього майна стало ТОВ «Мегна Груп Індустрія-Ук», однак у судах не було жодних спорів між Банком та ТОВ «Мегна Груп Індустрія-Ук», таке судове рішення відсутнє в Єдиному реєстрі судових рішень, містить ряд невідповідностей, які свідчать про його підробку; за даним фактом у Шевченківському управлінні поліції ГУ НП в м. Києві порушено кримінальне провадження; після цього, 28.03.2016 на підставі договору купівлі-продажу № 160 та № 170 власником стало ТОВ «Карат-Шек», а згідно договору купівлі-продажу від 11.05.2016 власником став ОСОБА_2 . Просив скасувати рішення місцевого суду та в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 19 листопада 2018 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Дельта Банк» на рішення Тячівського районного суду від 25.07.2018 року закрито.

Постановою Верховного Суду від 08 липня 2020 року касаційну скаргу ПАТ«Дельта Банк» задоволено, ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 19 листопада 2018 року скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року задоволено заяву ПАТ «Дельта Банк» про відвід суддів Готри Т.Ю. та Бисаги Т.Ю. по даній справі.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено наступний склад колегії суддів: суддя-доповідач Джуга С.Д., судді Фазикош Г.В., Мацунич М.В. та в подальшому визначено склад колегії суддів: суддя-доповідач Джуга С.Д., судді Фазикош Г.В., Кондор Р.Ю.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року прийнято дану справу до провадження вищевказаним складом колегії суддів та призначено її до розгляду.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року зупинено провадження у даній справі № 307/1647/17 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №307/3386/20 за позовом ОСОБА_2 до ПАТ "Дельта Банк", ТзОВ "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп", третя особа ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання нечинним та скасування договорів купівлі-продажу майнових прав.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 16 листопада 2022 року поновлено провадження у даній справі та призначено розгляд справи на 16 лютого 2022 року.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до участі у справі як правонаступника ПАТ «Дельта Банк».

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат Кукарека К.С. просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, посилаючись на те, що апелянт уже захистив своє право в рамках судового процесу у справі №307/2993/16-ц шляхом витребування з володіння вказаного нерухомого майна, і задоволення апеляційної скарги не призведе до захисту прав апелянта, а лише створить підгрунття до порушення майнових прав третіх осіб, не залучених до розгляду справи на спірне нерухоме майно, які останні набули доброчинно.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися. Про дату, час, місце розгляду справи належним чином повідомлені. Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до п.9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У ст. 18 ЦПК України зазначено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення або оспорювання саме її прав (ст.4 ч.1, ст.19 ЦПК України), зазначене стосується як права на позов, так і права на апеляцію.

Згідно із ч.1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Матеріалами справи установлено, що 20 вересня 2016 року між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики грошових коштів, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 2 000 000 гривень, які відповідач зобов`язався повернути до 15 жовтня 2016 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 20 вересня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки, відповідно до якого іпотекодавець ОСОБА_2 передає в іпотеку нерухоме майно, а саме: торгово-офісний комплекс площею 914,4кв.м., та земельну ділянку з кадастровим номером :07:007:0046, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки зобов`язання відповідачем ОСОБА_2 за договором позики не виконано, оскаржуваним рішенням в рахунок погашення заборгованості у розмірі 2 000 000 грн. звернуто стягнення на вказаний предмет іпотеки.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою на оскаржуване рішення, Банк, правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», як особа, яка не брала участі у справі, в апеляційній скарзі вказує, що він є власником майна, на яке звернуто стягнення, оскільки спірні об`єкти нерухомого майна спочатку перебували в іпотеці, а потім Банк набув на них право власності від ОСОБА_3 за Договором задоволення вимог іпотекодержателя від 28.02.2013, та які в подальшому на підставі підробленого судового рішення, незаконно поза його волею вибули від нього, і власником даного майна неправомірно став ОСОБА_2 , а тому оскаржуваним рішенням порушенні права Банку.

Такі доводи апелянта відповідають фактичним обставинам справи та повністю доведені матеріалами справи.

Згідно із 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Встановлено, що 28 лютого 2013 року між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 укладений договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О. В., зареєстрований у реєстрі за № 1744, відповідно до якого у рахунок задоволення вимог іпотекодержателя, банк набув у власність нерухоме майно: торгово-офісний комплекс, загальною площею 914,4 кв. м, та земельну ділянку площею 0,0498 га, кадастровий номер :07:007:0046, цільове призначення - для комерційного використання, що розташовані за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 .

19 лютого 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т. В. внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності ТОВ «МЕГНА ГРУП ІНДУСТРІЯ-УК (МГОЛД)» за № 13338297 (індексний номер рішення 29034478) щодо спірної земельної ділянки, та за № 13338979 (індексний номер рішення 28338904) щодо спірного торгово-офісного комплексу. Підставою внесення таких записів зазначено рішення Апеляційного суду Київської області від 05 грудня 2015 року (справа № 357/5413/13, провадження № 22-ц/780/67/15).

28 березня 2016 року між ТОВ «МЕГНА ГРУП ІНДУСТРІЯ-УК (МГОЛД)» та ТОВ «Карат-Шек» укладені договори купівлі-продажу, посвідчені приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Черніковою О. Є., зареєстровані у реєстрі за № 169 та № 170, відповідно до яких спірне нерухоме майно було відчужене на користь ТОВ «Карат-Шек», про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено записи про право власності ТОВ «Карат-Шек» за № 13957297 (індексний номер рішення 29033679) щодо торгово-офісного комплексу та за № 13958000 (індексний номер рішення 29034478) щодо земельної ділянки.

11 травня 2016 року між ТОВ «Карат-Шек» та ОСОБА_2 укладені договори купівлі-продажу, посвідчені приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Стойкою Н. М., зареєстровані у реєстрі за № 1644 та № 1645, відповідно до яких спірне нерухоме майно було відчужене на користь ОСОБА_2 , про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено записи про право власності ТОВ «Карат-Шек» за № 13957297 (індексний номер рішення 29033679) щодо торгово-офісного комплексу та за № 13958000 (індексний номер рішення 29034478) щодо земельної ділянки.

З повідомлення Ірпінського міського суду Київської області від 09 серпня 2016 року № 357/5413/13, убачається, що згідно з перевіркою автоматизованої системи документообігу суду КП «Д3», у період з 2011 року по 2016 роки включно, у провадженні суддів Ірпінського міського суду Київської області, у тому числі судді Чернова Д . Є., не перебувала справа № 357/5413/13 за позовом ТОВ «МЕГНА ГРУП ІНДУСТРІЯ-УК (МГОЛД)» до АТ «Дельта Банк» про визнання права власності на нерухоме майно та земельну ділянку, зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до повідомлення Апеляційного суду Київської області від 25 серпня 2016 року вих. № 03-16/24633/16, згідно з автоматизованою системою документообігу суду КП «Д3» у 2014-2015 роках, цивільна справа № 357/5413/13 за апеляційною скаргою представника ТОВ «МЕГНА ГРУП ІНДУСТРІЯ-УК (МГОЛД)» на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22 вересня 2014 року у справі за позовом ТОВ «МЕГНА ГРУП ІНДУСТРІЯ-УК (МГОЛД)» до АТ «Дельта Банк» про визнання права власності на нерухоме майно та земельну ділянку, зобов`язання вчинити певні дії, до суду не надходила, не реєструвалася та не розглядалася. Судове рішення колегію суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 05 грудня 2015 року про визнання за ТОВ «МЕГНА ГРУП ІНДУСТРІЯ-УК (МГОЛД)» права власності на нежитлову будівлю, торгово-офісний комплекс, на земельну ділянку, що знаходять у Закарпатській області не ухвалювалось.

05 серпня 2016 року за вих. № 6788, АТ «Дельта Банк» звернулося до Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення за фактом шахрайського заволодіння торгово-офісним комплексом та земельною ділянкою за адресою: вулиця Армійська ,4 місто Тячів, Закарпатська область, шляхом підроблення судового рішення Апеляційного суду Київської області.

У жовтні 2016 року АТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ТОВ «Карат-Шек», ТОВ «МЕГНА ГРУП ІНДУСТРІЯ-УК (МГОЛД)», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Т. В., приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Чернікова О. Є., приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Стойка Н. М., про витребування майна з чужого незаконного володіння, зазначаючи, що ТОВ «МЕГНА ГРУП ІНДУСТРІЯ-УК (МГОЛД)» заволоділо належним банку майном без відповідної правової підстави, згідно з неіснуючим (очевидно підробленим) рішенням Апеляційного суду Київської області від 05 грудня 2015 року, а отже спірне нерухоме майно вибуло з володіння власника поза його волею, та просив витребувати із незаконного володіння ОСОБА_2 на користь АТ «Дельта Банк» нерухоме майно: торгово-офісний комплекс, загальною площею 914,4 кв. м, та земельну ділянку площею 0,0498 га, кадастровий номер :07:007:0046, цільове призначення - для комерційного використання, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 02 жовтня 2017 року позов АТ «Дельта Банк» задоволено. Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь АТ «Дельта Банк» торгово-офісний комплекс, загальною площею 914,4 кв. м, та земельну ділянку площею 0,0498 га, кадастровий номер :07:007:0046, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 15 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 02 жовтня 2017 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову АТ «Дельта Банк» відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 10 червня 2020 року постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 15 березня 2018 року скасовано, рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 02 жовтня 2017 року залишено в силі.

У своїй постанові Верховний Суд звернув увагу на законність вимог банку про витребування майна з чужого незаконного володіння з огляду на неправомірність вибуття цього майна від законного власника на підставі неіснуючого судового рішення - рішення Апеляційного суду Київської області від 05 грудня 2015 року у справі № 357/5413/13, провадження № 22-ц/780/67/15, що підтверджено довідками Ірпінського міського суду Київської області від 09 серпня 2016 року № 357/5413/13 та Апеляційного суду Київської області від 25 серпня 2016 року вих. № 03-16/24633/16.

Таким чином, рішенням суду, яке набуло законної сили, встановлено, що власником нерухомого майна:торгово-офісного комплексу, загальною площею 914,4 кв. м, та земельної ділянки площею 0,0498 га, кадастровий номер :07:007:0046, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , є апелянт ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», відповідач ОСОБА_2 незаконно заволодів даним майном, і таке підлягає витребуванню від нього на користь власника.

З врахуванням наведеного, вирішення судом першої інстанції цивільно-правового спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки вище вказане нерухоме майно, власником якого є апелянт ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», без залучення до участі у справі у якості співвідповідача власника цього майна, свідчить про те, що спір вирішено з порушенням прав, інтересів та (або) обов`язків останнього, що є неприпустимим.

Відповідно до п. 4 ч. 3. ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Оскільки справу судом першої інстанції розглянуто у неналежному суб`єктному складу, в апеляційного суду відсутні повноваження щодо залучення до розгляду справи співвідповідача в порядку ст. 51 ЦПК України, а відтак виходячи з повноважень апеляційного суду, рішення суду першої інстанції згідно п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову з вищенаведених підстав.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з позивача на користь апелянта підлягає стягненню судовий збір у розмірі 12 000 грн. понесений за подання апеляційної скарги, та судовий збір понесений за подання касаційної скарги у розмірі 16 000 грн., всього 28 000 грн.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», задовольнити.

Рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 липня 2017 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ), на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», (, адреса: Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул. Автотранспортна, буд.1 офіс 205) 28 000 (двадцять вісім тисяч) грн. витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 17 листопада 2023 року .

Головуючий :

Судді: