ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м.Суми

Справа №591/2827/21

Номер провадження 22-ц/816/2007/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Рунова В. Ю.

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

у присутності :

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Пономаренка Олександра Вікторовича,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Пономаренком Олександром Вікторовичем,

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 18 вересня 2023 року у складі судді Сидоренко А.П., постановлену в м. Суми, повний текст якого виготовлено 20 вересня 2023 року,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У квітні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив: визнати недостовірною (такою, що не відповідає дійсності) та такою, що ганьбить честь та гідність позивача (порушує право на повагу до честі та гідності позивача), завдає шкоди його діловій репутації, інформацію, яка поширена відповідачами ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 через соціальну мережу «Facebook» шляхом здійснення публікації; зобов`язати відповідачів спростувати поширену ними інформацію щодо нього; стягнути на його користь моральну шкоду з ОСОБА_3 в сумі 25000 грн 00 коп., з ОСОБА_1 в сумі 20000 грн 00 коп. та з ОСОБА_4 в сумі 15000 грн 00 коп.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 червня 2023 року позов ОСОБА_2 залишено без розгляду.

26 червня 2023 року представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Пономаренка О.В. подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу в сумі 16000 грн.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 вересня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі представника адвоката Пономаренка О.В. про ухвалення додаткового рішення у справі відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Пономаренка О.В., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що позивач, зловживаючи своїм процесуальним правом, подав до суду позов, що заздалегідь не мав обґрунтованих підстав, щодо задоволення позовних вимог, тобто умисно звернувся з необґрунтованим (недобросовісним зверненням) позовом. Наголошує на тому, що позивач в позовних вимогах просить визнати недостовірними та спростувати власні тлумачення частин коментарів вирваних з контексту, неможливо визнати недостовірною і спростувати інформацію, яку відповідач не поширював. Інформація про яку йде мова, носить формат оціночного судження під час суспільної дискусії студентів на офіційній сторінці СНАУ. Посилаючись на те. що зазначена інформація є достовірною, а тому не підлягає спростуванню і вона ґрунтується на фактах проти яких позивач не заперечує, а тому зазначене висловлювання є оціночним і не підлягає спростуванню.

Крім того, наголошує на тому, що суду першої інстанції були надані належні та допустимі докази понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 16000 грн 00 коп., а розмір цих витрат відповідає ступеню складності цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді.

Представником ОСОБА_2 адвокатом Бровком Р.М. подано відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду, просить її залишити без змін, а доводи апеляційної скарги без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги , перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що під час судового розгляду не встановлено наявності підстав для визнання дій позивача необґрунтованими, оскільки звернення до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання своїми процесуальними правами, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем судові витрати.

Такі висновки суду узгоджується з матеріалами справи та відповідають вимогам закону.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга статті 137 ЦПК України).

Частиною п`ятою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Частина шоста статті 142 ЦПК України визначає умови, за яких можливе застосування частини п`ятої цієї статті, а саме: сторона, звернувшись

із відповідною заявою, має дотриматись вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Згідно з частиною дев`ятою статті 141 цього Кодексу у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Отже, виходячи зі змісту наведених норм закону, задовольнити клопотання про компенсацію здійснених стороною витрат, пов`язаних з розглядом справи, шляхом покладення витрат на другу сторону повністю чи частково у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду суд може лише у разі доведення відповідачем, що позивач допустив вчинення необґрунтованих дій чи зловживання процесуальними правами.

На підтвердження необґрунтованих дій або зловживання процесуальними правами відповідач у такому випадку згідно з процесуальним обов`язком доказування повинен довести, а суд установити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача мали місце під час розгляду справи та в чому вони виявлялись, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно і пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна дотримуватись моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав

з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

Схожі за змістом висновки викладено у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 148/312/16-ц (провадження № 61-24189св18), від 24 лютого 2022 року у справі № 446/2448/20 (провадження № 61-2739ск22).

На думку заявника апеляційної скарги, позивач, зловживаючи своїм процесуальним правом, подав до суду позов, що заздалегідь не мав обґрунтованих підстав, щодо задоволення позовних вимог, тобто умисно звернувся з необґрунтованим позовом.

Проте, питання чи є поширена відповідачами щодо позивача інформація достовірною або вона є оціночним судженнями, що б вказувало на недобросовісність дій зі сторони позивача, підлягало встановленню в рамках розгляду даної судової справи.

Звернення ОСОБА_2 до суду із заявою про залишення його позову без розгляду не свідчить про безпідставність та необґрунтованість цього позову. Саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не може бути розцінено як необґрунтовані дії позивача, так як це його право, передбачене цивільним процесуальним законодавством України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Тобто, як обґрунтовано вказував суд першої інстанції, матеріали справи не містять доказів зловживання позивачем процесуальними правами або вчинення необґрунтованих дій.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що до предмета доказування у справі також входить склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування (правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18)).

Отже, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи повинен подати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До матеріалів справи представником ОСОБА_1 адвокатом Пономаренком О.В., на підтвердження понесення відповідачем судових витрат, було надано договір про надання правової (правничої) допомоги від 15 травня 2023 року, рахунок-фактура №1 до цього договору товарний чек №1 від 15 травня 2023 року на суму 16000 грн (т.2, а.с. 13-16, 17, 18).

Умовами укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Олександра Пономаренка» договору було передбачено, що вартість наданих юридичних послу адвокатське бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги, та виставляє клієнту відповідний рахунок. За результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної із сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським бюро юридичної допомоги і її вартість.

Проте, суду не було надано акту виконаних робіт, з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (відповідних розрахунків матеріали справи не містять), що позбавляє суд можливості перевірити наданий рахунок-фактуру №1 оцінити співмірність сплаченої відповідачем суми витрат характеру виконаної представником роботи та наданих ним послуг.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належно зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Установивши, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність оскаржуваної ухвали суду не впливають, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Пономаренком Олександром Вікторовичем, залишити без задоволення, а ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 18 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складене 23 листопада 2023 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

В. Ю. Рунов