ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/588/21 Номер провадження 22-ц/814/2097/23Головуючий у 1-й інстанції Фадєєва С.О. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Одринської Т.В.,

Суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.

за участю секретаря Сальної Н.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Крюківський вагонобудівний завод» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

за апеляційною скаргою представника ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» - адвоката Піцул Людмили Панайтівни

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 серпня 2022 року,-

в с т а н о в и в :

В лютому 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь підприємства матеріальну шкоду у сумі 12510 грн. 90 коп., а також стягнути витрати по оплаті судового збору у розмірі 2270 грн.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_3 з 04.05.2018 працювала у ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» на посаді комірника корпусу пасажирського вагонобудування, а з 10.12.2018 , її було переведено на посаду старшого комірника виробничо-диспетчерського бюро. ОСОБА_2 з 12.08.2019 року працювала в ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» на посаді комірника корпусу пасажирського вагонобудування. Зазначає, що робота комірника пов`язана з прийманням на зберігання, зберіганням, видачею матеріальних цінностей на складах, тому з відповідачами був укладений договір № 108 від 12.08.2019 про колективну матеріальну (бригадну) матеріальну відповідальність. У зв`язку з тим, що відповідачі виявили бажання звільнитися з роботи за власним бажанням, розпорядженням начальника корпусу пасажирського вагонобування від 25.05.2020 № 150 та розпорядженням головного бухгалтера від 25.05.2020 № 2-к було прийнято рішення про проведення приймання-передачі матеріальних цінностей, у тому числі вибіркової інвентаризації окремого виду матеріальних цінностей. В результаті проведеної вибіркової перевірки була встановлена недостача метисної продукції (шурупів, винтів, болтів, зажимів) на суму 12510 грн. 90 коп. Причиною виникнення недостачі матеріальних цінностей стало недбале ставлення до виконання своїх посадових обо`язків відповідачів із збереження матеріальних цінностей. Вина роботодавця у виникненні недостач товарно-матеріальних цінностей відсутня. З урахуванням вищевикладеного просив позов задовольнити.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 серпня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що позивачем не доведено факту винних, протиправних дій відповідачів, порушення відповідачами покладених на них трудових обов`язків, не встановлено і причинно-наслідковго зв`язку між діями відповідачів та завданою шкодою.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» - адвокат Піцул Л.П. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати, позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що приймання-передача здійснювалися в останній день роботи відповідачів, у зв`язку з їх звільненням. Приймання передача була проведена за даними бухгалтерського обліку наявності матеріальних цінностей у коморі на момент інвентаризації. А акті інвентаризації перелічені тільки матеріальні цінності відповідно до даних бухгалтерського обліку без їх фактичної перевірки. В подальшому прийнято рішення про проведення контрольної вибіркової інвентаризації, якою і було встановлено нестачу матеріальних цінностей за участю відповідачів.

В абзаці 4 наказу № 279-ОС від 05.05.2017 року «Про встановлення у ПАТ «КВБЗ» колективної матеріальної відповідальності» читко зазначено, що первинна профспілкова організація на засіданні 12.04.2017 року дала згоду на встановлення колективної (бригадної) матеріальної відповідальності у ряді структурних підрозділів, в тому числі корпусі пасажирського вагонобудування.

Вказує, що відповідачі при допуску до комори сторонніх осіб повинні були забезпечити належні умови зберігання майна.

Відзив до суд апеляційної інстанції не надходив.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 07.05.2018 ОСОБА_1 працювала комірником в корпусі пасажирського вагонобудування ПАТ «КВБЗ», а з 07.12.2018 року вона переведена на посаду старшого комірника.

З 13.08.2019 року ОСОБА_2 зарахована на роботу до корпусу пасажирського вагонобудування в ПАТ «КВБЗ» на посаду комірника.

Встановлено, що 12.08.2019 відповідно до ст. 135-2 КЗпП України на підставі наказу від 05.05.2017 № 279-ОС з метою забезпечення зберігання ТМЦ ПАТ "КВБЗ", від імені якого діяв начальник КПВ ОСОБА_4 на підставі довіреності №49-Юр-118 від 14.07.2017, та члени колективу (бригади) комори метизів в особі керівника колективу (бригади) ОСОБА_1 , уклали договір про колективну матеріальну (бригадну) відповідальність № 108 (далі- договір).

Умовами договору визначено, що колектив (бригада) бере на себе колективну (бригадну) матеріальну відповідальність за незабезпечення зберігання майна та інших цінностей, переданих йому для виконання робіт, зв`язаних з прийманням, вдачею, зберіганням та обліком ТМЦ.

П. 3 визначено, що при виконанні робіт може запроваджуватися колективна (бригадна) матеріальна відповідальність, затвердженого наказом Міністерства праці України від 12.05.1996 № 43.

Наказом № 184р від 27 травня 2020 року на підставі заяви ОСОБА_1 , її звільнено на підставі ст. 38 КЗпП України.

Наказом № 185р від 27 травня 2020 року на підставі заяви ОСОБА_2 , її звільнено на підставі ст. 38 КЗпП України.

Розпорядженням начальника корпусу пасажирського вагонобудування № 150 від 25 травня 2020 у зв`язку зі звільненням комірників метисної комори ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зобов`язано відповідальних працівників провести інвентаризацію наявності товарно-матеріальних цінностей в метизній коморі корпусу пасажирського вагонобудування та створити інвентаризаційну комісію.

Розпорядженням головного бухгалтера ПАТ «КВБЗ» № 2-к від 27 травня 2020 року запропоновано провести вибіркову перевірку обліку наявності ТМЦ та первинних документів в корпусі пасажирського вагонобудування з 27 травня 2020 року.

Згідно акту №1 ПАТ «КВБЗ» від 27 травня 2020 проведено вибіркову контрольну перевірку інвентаризації цінностей метизної комори ПАТ «КВБЗ», за наслідками якої виявлено, у тому числі нестачу товарно-матеріальних цінностей (далі ТМЦ) на суму 12510,90 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з того, що позивачем не доведено факту винних, протиправних дій відповідачів, порушення відповідачами покладених на них трудових обов`язків, не встановлено і причинно-наслідковго зв`язку між діями відповідачів та завданою шкодою.

Колегія судів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з частиною першою статті 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

Пунктами 1, 5 частини першої статті 134 КЗпП України передбачено, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли, зокрема, між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування.

Відповідно до статті 135-2 КЗпП України при спільному виконанні працівниками окремих видів робіт, зв`язаних із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей, коли неможливо розмежувати матеріальну відповідальність кожного працівника і укласти з ним договір про повну матеріальну відповідальність, може запроваджуватися колективна (бригадна) матеріальна відповідальність. Колективна (бригадна) матеріальна відповідальність установлюється власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації. Письмовий договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність укладається між підприємством, установою, організацією і всіма членами колективу (бригади). Перелік робіт, при виконанні яких може запроваджуватися колективна (бригадна) матеріальна відповідальність, умови її застосування, а також типовий договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність розробляються за участю профспілкових об`єднань України та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері праці, трудових відносин та зайнятості населення.

Згідно з частинами першою, третьою статті 136 КЗпП України покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду.

За загальним правилом, суд у кожному випадку зобов`язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП України залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню.

Розмір шкоди, заподіяної з вини кількох працівників, визначається для кожного з них з урахуванням ступеня вини, виду і меж матеріальної відповідальності. Солідарна матеріальна відповідальність застосовується лише за умови, якщо судом встановлено, що шкода підприємству, установі, організації заподіяна спільними умисними діями кількох працівників або працівника та інших осіб.

З урахуванням вимог трудового законодавства у трудових спорах саме роботодавець повинен довести наявність вини та винних дій працівника.

На підтвердження винних дій відповідачів позивачем надано Акт №1 від 27.05.2020 вибіркової перевірки, згідно якого встановлено нестачу ТМЦ в кількості 9001 шт. на суму 12510,90 грн. (т. 1 а.с. 12, 21).

В акті комісії від 27.05.2020 р. встановлено, що причиною виникнення недостачі стало неналежне виконання відповідачами своїх трудових обов`язків, передбачених договором про колективну (бригадну) відповідальність, яке виразилося у допуску до матеріальних цінностей в коморі сторонніх осіб, з якими договори про повну матеріальну відповідальність (колективну) не заключалися (комплектовщик ОСОБА_6 ) (т.1 а.с. 141).

В свою чергу, позивач не надав документального підтвердження того, які саме ТМЦ та в якій кількості передавалися та перебували на збереженні у коморі станом на час звільнення відповідачів. В матеріалах справи відсутня первинна документація, а також відомості щодо дати проведення останньої інвентаризації, а також дані що саме передано на зберігання відповідачам, кожному окремо.

Встановивши, що причиною недостачі стало допущення до матеріальних цінностей в коморі сторонніх осіб, роботодавець не встановив хто саме допустив до комори комплектовщика ОСОБА_6 . Доказів того, що саме присутність останнього є причиною нестачі ТМЦ, матеріали справи не містять. Позивачем не доведено причинно наслідкового зв`язку між присутністю комплектувальщика в коморі та нестачі ТМЦ. Покладаючи на відповідачів солідарний обов`язок відшкодувати матеріальну шкоду, позивач не надав належних та допустимих доказів того, що саме спільними умисними діями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підприємству була завдана шкода.

В порушення вимог трудового законодавства позивачем не вказано в чому конкретно полягала вина кожного з відповідачів, не вказано ступінь вини кожного з відповідачів та пропорційна її частка загальної шкоди, не зазначено чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними.

Відповідно до статті 138 КЗпП України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених вище підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення районного суду залишенню без змін.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод» - адвоката Піцул Людмили Панайтівни залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21.11.2023.

Головуючий: Т.В. Одринська

судді: О.О. Панченко

В.П. Пікуль