Справа № 201/6418/23
Провадження № 2/201/2371/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

16 листопада 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г.,

за участю представника позивачки - адвоката Турчака А.Б.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (третя особа - Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради) про визначення місця проживання дитини за місцем проживання матері,

ВСТАНОВИВ:

06.06.2023 ОСОБА_2 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 (третя особа - Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради) про визначення місця проживання дитини за місцем проживання матері (а.с.1-6).

Ухвалою судді Наумової О.С. від 09.06.2023 відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, зобов`язано Орган опіки та піклування Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради надати письмовий висновок щодо доцільності або не доцільності визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 51).

Підготовче засідання у справи закрите 28.9.2023 і справу призначено до розгляду по суті (а.с. 74).

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що з 20.06.1998 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_1 . Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_4 і малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.04.2023 у справі № 201/5555/23 шлюбі розірвано.

З початку 2023 року не проживає з відповідачем однією сім`єю, неповнолітня дитина проживає з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 , у домоволодінні, яке належить на праві власності батькові позивачки ОСОБА_5 , останній склав заповіт на позивачку на це домоволодіння. Будинок придатний для нормального життя і розвитку дитини. Дитина має облаштовану кімнату для належного відпочинку і розвитку. Позивака працює, має постійний дохід. Піклується станом здоров`я дитини її розвитком, виховує, з дитиною добрі відносини, прив`язаність. На обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, спиртними напоями не зловживає, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно. Дитина має позитивну характеристику із закладу освіти.

Батько позивачки ОСОБА_5 проживає з нею, допомагає у вихованні дитини. Мати, ОСОБА_6 , хоч проживає окремо, але також приймає активну участь у вихованні та утриманні дитини.

Відповідач постійного місця проживання не має, ніде не працює, не має постійного доходу, не бере участь в утриманні дитини, своєю поведінкою може зашкодити дитини. Малолітня ОСОБА_3 проживати з батьком категорично не хоче, майже не спілкується з ним, останній дозволяє в присутності дитини агресивну поведінку. Позивачка не має наміру перешкоджати відповідачеві у здійсненні батьківських прав та обов`язків.

Після подання позову про розірвання шлюбу відповідач неодноразово приходив до будинку за адресою : АДРЕСА_1 , який йому не належить, щоб забрати речі. Одного разу прийшов, коли нікого не було вдома, самостійно забрав речі, золоті прикраси дітей, позивачки, ключі від спільного автомобіля. Одного разу намагався винести інструменти батька, між ними стався конфлікт, була викликана поліція, на відповідача скалений терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

На підставі викладеного, просила визначити місце проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник позивачки - адвокат Турчак А.Б. (діє на підставі ордеру від 11.07.2023 - а.с. 58) в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав. Правом на надання відзиву не скористався. Однак у судовому засіданні пояснив, що проти позову заперечує, не розуміє для чого він заявлений, дитина і так проживає із позивачкою, що передбачено законом. Позивачка має чоловіка, дитина йому не потрібна. Сторони не ділили спільне майно. Позивачка безпідставно звинувачує його у крадіжці. Він ремонтував будинок, де позивачка проживає із дитиною. Просив відмовити у задоволенні позову.

Від представника третьої особи - Адміністрації Соборного району Дніпровської місткої ради - Голик О.І. (діє на підставі довіреності від 23.12.2022 - а.с. 70) 08.09.2023 надійшла заява про розгляд справи без представника органу опіки та піклування. Наданий висновок про визначення місця проживання дитини із матір`ю (а.с. 66 - 69).

Суд, вислухававши в судовому засіданні сторін, оцінивши позиції сторін та докази у справі, встановив такі обставини справи та відповідні ним правовідносини.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.06.1998 (а.с. 11).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.04.2023 у справі № 201/5555/23 шлюбі розірвано (а.с. 72).

Відповідач ОСОБА_1 є батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 13).

Судовим наказом Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2023 у справі № 201/5557/23 із ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 у розмірі частини від всіх видів заробітку (а.с. 71).

Сторони проживають окремо з початку 2023 року.

Малолітня ОСОБА_3 після розлучення залишилася проживати і проживає разом і позивачкою ОСОБА_2 , що сторонами не заперечується.

Мати і донька проживають у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності батькові позивачки ОСОБА_5 , що підтверджено договором дарування від 21.05.1975р., укладеним між ОСОБА_5 і ОСОБА_9 (18 - 19).

ОСОБА_5 12.11.2019 складено заповіт на позивачку ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Демуш Є.В., реєстровий номер 3-885 (а.с. 21).

Позивака ОСОБА_2 працює продавцем-консультантом у ТОВ «Омега», має постійний дохід, що підтверджено довідками про доходи за 2022 та 2023 роки (а.с. 23-24). За місцем роботи характеризується позитивно, що видно із характеристики з місця роботи від 10.05.2023 (а.с. 25). На обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, що підтверджено медичними довідками (а.с. 22).

Дитина ОСОБА_3 навчається у 2-А класі КЗО «Середня ЗОШ № 76» ДМР (а.с. 17). Згідно із характеристикою на дитину, ОСОБА_3 характеризуються у школі позитивно, мати ОСОБА_2 відповідально ставиться до виховання, підтримує постійний зв`язок зі школою (а.с. 16).

Згідно із актом обстеження умов проживання від 16.05.2023, у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , створені належні умови для проживання , виховання і розвитку дитини (а.с. 27).

Позивачкою 27.08.2018 укладена декларація із сімейним лікарем на ОСОБА_3 (ас. 34).

Також надана Виписка із медичної картки ОСОБА_3 , з якої також видно, що мати належним чином виконує свої батьківські обв`язки щодо медичного супровіду дитини, робляться профілактичні щеплення, дитини перебуває на обліку у лікаря офтальмолога (а.с. 35).

27.05.2023 стосовно відповідача ОСОБА_1 скалений терміновий заборонний припис стосовно кривдника серія АА №328755, відповідно до якого 27.05.2023 ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно свого тестя ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 36).

Після відкриття провадження у справі Адміністрацією Соборного району Дніпровської міської ради наданий висновок як органу опіки і піклування від 01.09.2023 за № 5/6-165 про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким установлено, що після розлучення з початку 2023 року діти залишилися проживати з матір`ю, ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 . Співробітниками управління-служби у справах дітей адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , умови проживання ОСОБА_3 задовільні (є все необхідне для комфортного проживання).

Із Златою проводили бесіду співробітники управління-служби у справах дітей, дівчина повідомила, що бажає проживати з матір`ю.

ОСОБА_2 працює в ГОВ «Омега» з 10.04.2018, на даний час займає посаду продавець-консультант, отримує заробітну плату. В характеристиці з місця роботи в ТОВ «Омега», ОСОБА_2 д 10.05.2023 вказано, що вона за час роботи показала хороші результаті проявила високу працездатність, відповідальність, пунктуальність, професійний підхід до виконання обов`язків, відповідає вимогам корпоративної культури компанії. Із колегами перебуває у дружніх стосунках. Доброзичлива і стримана, у будь-якій ситуації готова до мирного вирішення конфлікту. Шкідливі звички відсутні.

Відповідно до довідки від 11.05.2023 № 2114 КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДМР, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в КП «ДБКЛПД» ДОР» не знаходиться і раніше за архівною документацією не значиться. В реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями не значиться.

Відповідно до довідки від 11.05.2023 № 3642 КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДМР, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в КП «ДБКЛПД» ДОР» не знаходиться і раніше за архівною документацією не значиться. Диспансерний нагляд за хворим з психічними розладами проводиться за їх місцем мешкання.

Відповідно до характеристики КЗО «Середня загальноосвітня школа № 76» ДМР від 12.05.2023 ОСОБА_3 навчається з 1-му класі. Дитина вихована, з повагою ставиться до вчителів та однокласників. Має багато друзів. Пропусків занять без поважної причини немає. Вихованням Злати активно займається мама, ОСОБА_2 . Вона відповідально ставиться до виховання та навчання доньки, багато уваги приділяє Златі. Вдома створено всі необхідні житлово-побутові умови для нормального розвитку дівчинки. ОСОБА_2 підтримує постійний зв`язок зі школою та класним керівником, допомагає батьківському комітету класу.

Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати належним чином виконує свої батьківські обов`язки щодо медичного супроводу дитини. Згідно форми 112, на огляди до лікарів дитину приводила мати. На щорічний диспансерний огляд дитину мати проводить своєчасно. Профілактичні щеплення проводились згідно віку. На диспансерному обліку дитина перебуває у лікаря офтальмолога. Всі рекомендації лікаря викопує. Останній раз мати з дитиною була на прийомі у лікаря ОСОБА_13 12.05.2023.

Також надані були пояснення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який пояснив, що проживає разом з донькою, ОСОБА_2 за однією адресою, а саме: АДРЕСА_1 . Мешкають в одному будинку, у різних кімнатах. Він часто буває свідком сімейних стосунків між дочкою та її чоловіком, ОСОБА_1 . Протягом останніх трьох років їх сімейного життя, він є свідком їх постійних сварок. Крики, неадекватна поведінка ОСОБА_1 у присутності малої дитини буває занадто часто. Він, як рідна людина, неодноразово намагався зупинити конфлікт, але, нажаль, без успіху. Вважав, що така поведінка ОСОБА_1 не допустима, такі сварки на очах дитини з психологічним насильством.

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , пояснила, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Є співробітницею ОСОБА_2 . Може охарактеризувати її тільки з позитивної сторони. ОСОБА_2 дуже спокійна, доброзичлива, товариська, ввічлива й тактовна. Завжди уникає конфліктів. ОСОБА_2 виховує двох дітей. Вона є свідком того, як ОСОБА_2 постійно піклується про своїх дітей (багато про них говорить, часто розмовляє з ними по телефону). Молодша дитина часто приходять до неї на роботу, бачить їх взаємовідносини (між ОСОБА_2 і дітьми) виключно з позитивної сторони. Зі слів ОСОБА_2 , старший син мешкає окремо, але кожен день син спілкується з ОСОБА_2 по телефону. ОСОБА_2 піклується за молодшою дитиною, яка завжди у неї у полі зору (дитина часто приходить на роботу, часто спілкується по телефону, як спілкується по телефону з класним керівником доньки). Як висновок, впевнено може сказати, що ОСОБА_2 завжди піклується про детей, є гарною мамою.

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 , пояснила, що проживає окремо від доньки ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_3 . Упродовж останніх років сімейні стосунки в сім`ї доньки напруженні. Постійні з`ясування відносин з ОСОБА_1 . Намагалась не втручатись, підтримувала обидві сторони, щоб улагодити конфлікт. Нажаль, це не допомогло. Донька останнім часом стала частіше приходите до неї жити, щоб захистити себе та дитину від психологічного стану. Постійні сварки, крики, свідком яких вона була у присутності дитини. Вважає, що це дуже погано впливає на психологічний стан дитини.

Орган опік та піклування вважав за доцільне визначити місце проживання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 67-69).

Відповідно до ч.ч. 4, 5, 6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Згідно зі ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Вирішуючи питання про визначення місця проживання, суд, проаналізувавши матеріали справи, доводи сторін, вважає, що у найкращих інтереси дитини є проживання із матір`ю, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років визначається за спільною згодою батьків.

Згідно ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 04.08.2021р. у справі № 654/4307/19 навів критерії, які необхідно враховувати при оцінці найкращих інтересів дитини.

Відповідно до статті 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам.

Таким чином, закон закріплює переважне право батьків на проживання разом з малолітньою дитиною. Таке переважне право полягає в тому, що таке суб`єктивне право надає його носієві можливість пріоритетно перед іншими особами набути інше або здійснити існуюче суб`єктивне сімейне право. Внаслідок цього переважне право на проживання разом з дитиною (а) спрямовано на набуття (відновлення) немайнового права на сім`ю, (б) виникає разом із певним суб`єктивним правом та перебуває в пасивному стані до настання юридичних фактів, передбачених у законі, (в) реалізується, як правило, за участю іншого суб`єкта, внаслідок чого носій переважного права може набути суб`єктивне право, (г) захищається шляхом переведення або відновлення прав та обов`язків, набутих третьої особою всупереч перевагам, які має суб`єкт переважного права на нього. Законом прямо допускається, що батькам може бути відмовлено в реалізації переважного права, якщо це буде суперечити інтересам дитини.

Оскільки СК України не визначає зміст категорії «інтереси дитини», то розкрити зміст цього поняття можна через підхід, що застосовує Європейський суд з прав людини.

Так, при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови:

1) у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною;

2) у найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному середовищі, що не є неблагополучним (пункти 78, 100 рішення ЄСПЛ у справі «Mamchur v. Ukraine» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09).

Втручання у право на повагу до сімейного життя не є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно (а) здійснено згідно із законом, (б) відповідає одній чи кільком законним цілям, що визначені пунктом 2 статті 8 Конвенції, (в) є необхідними у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей.

На питання, чи передбачене втручання у право сторін законом, закон (стаття 163 СК України) відповідає ствердно, оскільки закріплює переважне право батьків на проживання разом з малолітньою дитиною, але закон допускає, що батькам може бути відмовлено в цьому, якщо це буде суперечити інтересам дитини.

На питання, чи відповідає втручання у право однієї зі сторін цілям, про які йдеться в пункті 2 статті 8 Конвенції, суд знаходить, що таке втручання спрямоване на захист прав і свобод дитини і, відповідно, воно має законну мету у значенні пункту 2 статті 8 Конвенції.

Визначаючи, чи був захід із втручання у право однієї зі сторін необхідним у демократичному суспільстві, суд, беручи до уваги справу в цілому, має розглядати підстави, наведені для виправдання застосування заходу, на предмет їх відповідності та обґрунтованості відповідно до пункту 2 статті 8 Конвенції.

Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме ретельної оцінки низки факторів, і залежно від обставин справи вони можуть відрізнятися.

Відповідно до пункту 1 статті 3 Конвенції про права дитини, дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги як першочергове міркування при прийнятті відносно неї будь-яких дій або рішень як у державній, так і у приватній сфері. Найкраще забезпечення інтересів дитини - це право, принцип і правила процедури, які засновані на оцінці усіх елементів, що відображають інтереси дитини у конкретних обставинах. При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини з метою прийняття рішення про застосування тієї чи іншої конкретної міри належить діяти наступним порядком: 1) з урахуванням конкретних обставин справи слід визначити, в чому полягають відповідні елементи оцінки найкращих інтересів, наповнити їх конкретним змістом і визначити значимість кожного з них у співвідношенні з іншими; 2) з цією метою необхідно слідувати правилам, що забезпечують юридичні гарантії та належну реалізацію цього права.

При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню наступні базові елементи: (а) погляди дитини, (б) індивідуальність дитини, (в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин, (г) піклування, захист і безпека дитини, (ґ) вразливе положення, (д) право дитини на здоров`я, (е) право дитини на освіту.

Возз`єднання дитини з біологічним батьком є важливим позитивним обов`язком держави, і право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя. Право батька на проживання з його малолітньою дитиною має бути захищене, й у правовідносинах, що складаються між батьком і дитиною, бабою і дитиною, він має переважне право на проживання з дитиною.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» та рішення від 27 листопада 1992 року у справі «Олссон проти Швеції», між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Принцип «забезпечення якнайкращих інтересів дитини», закріплений у Конвенції про права дитини від 20.11.1989р. (ратифікована Україною 27.02. 1991р.), вимагає, щоб в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділялась якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 року (справа № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18 вказала, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року.

Судом установлено, що дитина від самого народження проживає із матір`ю, після розлучення батьків у 2023 році також залишилася проживати із матір`ю. Матеріалами справи у сукупності підтверджено, що дитина проживає із позивачкою у комфортних умовах, забезпечена усім необхідним для розвитку дитини свого віку, позивачка піклується про її фізичний і духовний розвиток, матеріальне забезпечення, здоров`я.

Суд доходить висновку, що проживання дитини разом із матір`ю відповідатиме якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У сукупності оцінюючи вищевикладені обставини і взаємний зв`язок доказів, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини (8 років), її стать, виходячи з того, що вирішальне значення мають інтереси дитини, врахувавши малолітній стан дівчинки, яка окрім виховання потребує постійного материнського догляду та піклування, відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, надавши першочергове значення інтересам дитини, суд доходить висновку про наявність правових підстав для визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 із матір`ю ОСОБА_2 .

Умови побачень і виховання дитини має вирішується батьками спільно.

Щодо заперечень відповідача проти позову.

Відповідач пояснив у судовому засіданні, що позов не визнає, оскільки вважає, що позов заявлений безпідставно, адже дитина і так проживає із матір`ю, і водночас проти позову заперечував.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 13.05.2020р. у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20) вказано, що «відсутність заперечень з боку відповідача щодо проживання дитини разом із позивачем не дає підстав стверджувати про відсутність предмета спору у справі».

Позивачка в обґрунтування позову посилалася на те, що не заперечує щодо побачень відповідача із дитиною, однак визначення місця проживання дитини із позивачкою забезпечить інтереси дитини.

Та обставина, що відповідач не заперечує щодо проживання доньки з матір`ю є фактично визнанням позову в цій частині, проте не свідчить про відсутність спору.

Право позивачки на визначення місця проживання дитини з нею шляхом звернення з позовом передбачено законом і хоча відповідач не заперечував проти такого визначення місця проживання їх спільної дитини на час вирішення справи в суді, проте існування невизначеності у правах і обов`язках сторін щодо місця проживання дитини безпосередньо впливає саме на інтереси дитини.

Визначення місця проживання дитини з матір`ю в установленому законом порядку є правом позивача на звернення до суду за захистом свого права та права дитини.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд виходить з такого.

З урахуванням того, що позов задоволений, судові витрати зі сплати судового збору позивачкою в сумі 1073,60 грн. (а.с. 1) покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 82, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (третя особа - Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради) про визначення місця проживання дитини за місцем проживання матері - задовольнити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 23 листопада 2023 року

Суддя Наумова О.С.