Справа №569/2245/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

за участю представника позивача Твердого М.К. ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Рівненська міська рада в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про знесення самовільного будівництва та звільнення земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі - позивач), діючи через адвоката Твердого М.К., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Рівненська міська рада в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради, в якому просила зобов`язати відповідача повністю знести самочинно збудовану нею на межі земельних ділянок для обслуговування будинковолодінь № НОМЕР_1 та АДРЕСА_1 господарську будівлю, яка складається із двох секцій, кожна із яких має такі технічні характеристики: одна із яких - прямокутної форми, одноповерхова, розмірами 5,3 м х 2,95 м, висотою 3,20 м, фундамент - бетонний, стіни - дерев`яні та частково зведені із звичайної керамічної цегли, покрівля - азбестоцементні листи, а інша - прямокутної форми, двоповерхова, розмірами 3,65 м х 2,95 м, висотою 5,0 м, фундамент - бетонний, стіни - із звичайної керамічної цегли, перекриття - дерев`яні балки, покрівля - азбестоцементні листи, та звільнити таким чином самовільно захоплену цією будівлею частину земельної ділянки для обслуговування будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона є співвласницею квартири АДРЕСА_2 , а відповідач - співвласницею квартири АДРЕСА_3 будинки є сусідніми, садибного типу, кожен із яких розділений на декілька окремих квартир, а земельні ділянки для їх обслуговування - суміжними. Спільна межа цих земельних ділянок в натурі (на місцевості) не визначена, однак, відповідно до законодавчо унормованого порядку її визначення, має проходити посередині між двома будинками та ділити спільний двір між ними від вул. І. Гонти і до кінця цих земельних ділянок навпіл.

У свою чергу, визначити в натурі (на місцевості) спільну межу цих земельних ділянок неможливо через самочинне зведення відповідачем на цій межі господарської будівлі. Починаючи із 2011 року вона ініціює приватизацію земельної ділянки для обслуговування будинковолодіння, співвласником якого вона є. Для цього вона отримала дозвіл на здійснення її землеустрою, внесла зміни до нього, однак затвердити його не може через не визначення в натурі межі земельних ділянок, їх фактичного розміру та через існування на ній самочинно збудованої будівлі.

У свою чергу, відповідач разом із іншими співвласниками будинковолодіння АДРЕСА_4 , отримавши відмову на здійснення землеустрою земельної ділянки для його обслуговування, у квітні 2014 року самостійно замовили землевпорядній організації проект її землеустрою у розмірі 346 кв.м, а 05 грудня того ж року їй був присвоєний кадастровий номер та здійснена державна реєстрація. Межею, визначеною землеустроєм, вказана лінія, яка проходить від вул. І. Гонти посередині між двома будинками до стіни самочинно збудованої господарської будівлі, а далі із зміщенням її по зовнішній стіні цієї будівлі, тобто зі збільшенням її розміру за рахунок земельної ділянки для обслуговування будинковолодіння АДРЕСА_1 , співвласницею якого є вона.

Землеустрій земельної ділянки площею 346 кв.м для обслуговування будинковолодіння АДРЕСА_4 не був та не є затвердженим Рівненською міською радою до сьогодні через існування спору щодо її межі, у зв`язку із чим речове право співвласників будинковолодіння АДРЕСА_4 на неї не виникло, а державна реєстрація цієї земельної ділянки від 05 грудня 2014 року є недійсною в силу закону.

Тобто, спірна межа обох земельних ділянок у встановленому законом порядку до сьогодні не є визначеною через існування самочинно збудованої відповідачем на її межі господарської будівлі, а факт існування спору щодо межі є перешкодою для її визначення в натурі (на місцевості) та для затвердження землеустрою земельної ділянки для обслуговування будинковолодіння АДРЕСА_1 , співвласницею якого вона є.

Відповідно до Акту №810 від 17 листопада 2015 року на земельній ділянці між будинками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_1 самочинно збудованою є господарська будівля, яка складається із двох секцій (приміщень) та має наступні технічні характеристики: перша - приміщення прямокутної форми, двохповерхове, розмірами 3,65 м х 2,95 м, висота 5 м, фундаменти - бетонні, стіни - зведені із звичайної керамічної цегли, перекриття - дерев`яні балки, покрівля - азбестоцементні листи; друга - приміщення прямокутної форми, одноповерхове, розмірами 5,3 м х 2,95 м, висота 3,20 м, фундамент - бетонний, стіни - дерев`яні та частково зведені із звичайної керамічної цегли, покрівля - азбестоцементні листи.

Вона з позовом про визнання цієї будівлі самочинною та про її знесення вже зверталась до суду, однак помилково зазначила менші її розміри, у зв`язку із чим рішенням Рівненського міського суду у справі №569/10027/15-ц від 02 листопада 2018 року, яке набрало законної сили, зобов`язано ОСОБА_4 знести самочинно збудовану нею господарську будівлю на АДРЕСА_5 , яка має наступні технічні характеристики: приміщення прямокутної форми одноповерхове розмірами 3,65 м х 2,95 м, висота 3,20 м, фундамент бетонний, стіни дерев`яні та частково зведені із звичайної керамічної цегли, покрівля азбестоцементні листи. Зобов`язано її також звільнити самовільно захоплену цією будівлею земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_4 та АДРЕСА_1 .

Рішення Рівненського міського суду по справі №569/10027/15-ц від 02 листопада 2018 року обґрунтоване посиланням на обставини, які є преюдиційними для цієї справи: на самочинність господарської будівлі в цілому, бездозвільну забудову її саме відповідачем та на частині саме земельної ділянки для обслуговування будинковолодіння АДРЕСА_1 , співвласницею якого є вона; на наявність до сьогодні спору щодо межі земельних ділянок для обслуговування будинковолодінь АДРЕСА_4 та АДРЕСА_1 та на нормативно встановлену таку межу, як лінію, що має ділити спільну територію між будинками навпіл по всій її довжині, однак на якій і збудована від вулиці і по всій її довжині; на неможливість, у зв`язку із цим, затвердити проект землеустрою земельної ділянки для обслуговування будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Рішення Рівненського міського суду по справі №569/10027/15-ц виконане: частина самочинної будівлі знесена. Між тим, в іншій її частині самочинно збудована господарська будівля залишається існувати та продовжує бути перешкодою для визначення в натурі межі суміжних земельних ділянок для обслуговування будинковолодінь № НОМЕР_1 та АДРЕСА_1 , для затвердження проекту землеустрою земельної ділянки для обслуговування будинковолодіння АДРЕСА_1 , для реалізації її права на користування у повному обсязі належною їй в силу закону земельною ділянкою для обслуговування будинковолодіння АДРЕСА_1 .

20 травня 2022 року відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому просила застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позову.

У відзиві вказала, що вимоги про знесення самочинно збудованої господарської будівлі, яка складається із двох секцій, зокрема одна із яких - прямокутної форми, одноповерхова, розмірами 5,3 м х 2,95 м, фундамент - бетонний, стіни - дерев`яні та частково зведені із звичайної керамічної цегли, покрівля - азбестоцементні листи не можуть бути задоволені, так як вказану будівлю знесено вже в повному розмірі згідно рішення Рівненського міського суду по справі № 569/10027/15-ц.

Залишок не знесеної будівлі в розмірах, в яких позивач відмовилася в справі 569/10027/15-ц, було в подальшому прийнято постанову Рівненського апеляційного суду по справі № 569/20694/20 від 17 травня 2022 року, якою скасовано за результатами перегляду рішення Рівненського міського суду від 31 січня 2022 року, яким було відмовлено повністю у задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Рівненська міська рада, ОСОБА_8 , Управління містобудування та архітектури Рівненської міської ради, Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області про знесення самовільного будівництва та звільнення земельної ділянки.

Також, в справі № 569/10027/15-ц, після визначення технічних характеристик спірної будівлі, починаючи з 22 січня 2016 року позивач уточнила позовні вимоги і просила про знесення лише будівлі розміром 3,65 м х 2,95 м, висотою 3,20 м, і саме з 22 січня 2016 року позивачу була відома інформація щодо розміру забудови та процедури звернення до суду за захистом порушеного права. Справа неодноразово переглядалась касаційними інстанціями, однак позивач у жодному випадку не скаржилася на невірність зазначених розмірів, а також починаючи із цієї дати позивачу було відомо про існування порушеного права, а відтак для неї почав перебіг строків позовної давності. За період із 22 січня 2016 року по 09 грудня 2020 року позивач не ставила вимог про захист своїх порушених прав, тому строк позовної давності позивачем пропущений, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Щодо позовних вимог про знесення самочинно збудованої на межі земельних ділянок господарської будівлі, яка складається із двох секцій, зокрема одна з них - прямокутної форми, двоповерхова, розмірами 3,65 м х 2,95 м, висотою 5,0 м, фундамент - бетонний, стіни - із звичайної керамічної цегли, перекриття - дерев`яні балки, покрівля - азбестоцементні листи, та звільнення таким чином самовільно захопленої цією будівлею частини земельної ділянки для обслуговування будинковолодіння АДРЕСА_1 , зазначає, що земля на якій знаходиться вказана будівля є власністю Рівненської міської ради, і лише Рівненська міська рада має право ставити питання про знесення самочинно збудованого об`єкта. До матеріалів позовної заяви не додано жодного доказу, що будівля знаходиться на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_7 .

На земельну ділянку, на якій знаходиться спірна забудова, виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у спільну сумісну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд для ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Дана земельна ділянка сформована в цілісну ділянку із кадастровим номером :01:023:0080, яка знаходиться за адресою відповідача, і ні в який спосіб не зачіпає інтересів позивача. Згідно опису меж сусідніх земельних ділянок, земельна ділянка, яка є в користуванні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не межує із ОСОБА_7 . Вказана земельна ділянка межує виключно із земельними ділянками Рівненської міської ради та земельними ділянками ОСОБА_10 , Рівненського гарнізону, Кооперативу власників автотранспорту «Супутник».

Також вказує, що 03 червня 2008 року відповідача ОСОБА_4 . Інспекцією Державної архітектурно-будівельної комісії у Рівненській області було притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ст. 97 КУпАП за самовільне будівництво сараю на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , відповідачем було сплачено штраф. Відповідно до норм КУпАП ніхто не може бути двічі притягнутий до адміністративної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 червня 2022 року, яка занесена в протокол судового засідання, залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6

10 серпня 2022 року третя особа ОСОБА_6 подала пояснення, в яких просила відмовити в задоволенні позову.

У поясненнях вказала, що вона є співвласником частки нерухомого майна по АДРЕСА_6 . Згідно витягу із Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-014 від 05 грудня 2014 року земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 під нерухомим майном, яке належить на праві власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та їй.

Рівненською міською радою було надано дозвіл на приватизацію вказаної земельної ділянки для ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , таким чином дозвіл на приватизацію вказаної земельної ділянки належить для чотирьох осіб.

Позивач неодноразово зверталася до суду із різними позовними вимогами, що свідчить про процесуальне зловживання нею своїми правами. Правомірність побудови господарських будівель, які просить знести позивач, вже досліджувалася судом. На виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області в справі №569/10027/15-ц самочинно збудована господарська будівля на АДРЕСА_7 , яка має технічні характеристики: приміщення прямокутної форми, одноповерхове, розмірами 3,65 м х 2,95 м, висота 3,20 м, фундамент бетонний, стіни дерев`яні та частково зведені із звичайної керамічної цегли, покрівля азбестоцементні листи, вже знесена.

За таких обставин у позивача відсутні будь-які правові підстави для звернення до суду із вказаним предметом спору.

11 серпня 2022 року третя особа ОСОБА_5 подала пояснення, в яких просила відмовити в задоволенні позову.

Вказала, що вона є співвласником частки нерухомого майна по АДРЕСА_6 . Згідно витягу із Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-014 від 05 грудня 2014 року земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 під нерухомим майном, яке належить на праві власності ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їй. Рівненською міською радою було надано дозвіл на приватизацію вказаної земельної ділянки для ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , таким чином дозвіл на приватизацію вказаної земельної ділянки належить для чотирьох осіб.

Нерухоме майно, яке позивач просить знести, знаходиться на сформованій земельній ділянці з кадастровим номером :01:023:0080 і там знаходиться їхнє нерухоме майно. При цьому заявляючи позовні вимоги позивач фактично позбавляє їх прав на земельну ділянку, яка є цілісною та сформованою. Позивач не має жодного відношення до даної земельної ділянки та до нерухомого майна.

Земля, на якій знаходиться вказана будівля, є власністю Рівненської міської ради, і лише Рівненська міська рада має право ставити питання про знесення самочинно збудованого об`єкта.

До матеріалів поданої позовної заяви не додано жодного доказу, що будівля знаходиться на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_7 .

Дана земельна ділянка сформована в цілісну ділянку із кадастровим номером :01:023:0080, знаходиться за адресою відповідача та третіх осіб, і ні в який спосіб не зачіпає інтересів позивача.

Згідно опису меж сусідніх земельних ділянок, земельна ділянка, яка є в користуванні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не межує із ОСОБА_7 . Вказана земельна ділянка межує виключно із земельними ділянками Рівненської міської ради та земельними ділянками ОСОБА_10 , Рівненського гарнізону, Кооперативу власників автотранспорту «Супутник».

Про наявність вказаних документів позивачу було неодноразово відомо, як під час розгляду судового спору, так і з документів, які долучає власне позивач до позову.

За таких обставин у позивача відсутні будь-які правові підстави для звернення до суду із вказаним предметом спору.

15 серпня 2022 року представник позивача Твердий М.К. подав відповідь на пояснення третіх осіб, в якій вказав, що співвласники будинку АДРЕСА_4 дійсно мають передбачене законом право на земельну ділянку для його обслуговування, однак не оформили його у встановленому законом порядку, у зв`язку із чим здійснений ними без дозволу Рівненської міської ради землеустрій земельної ділянки у розмірі 346 кв.м., державна її реєстрація від 05 грудня 2014 року та присвоєний їй того ж дня кадастрового номеру :01:023:0080, є не чинними із 05 грудня 2015 року в силу закону. І саме тому, для збільшення розміру земельної ділянки, необхідної для обслуговування будинковолодіння АДРЕСА_4 в цілому, відповідач за згоди інших співвласників самочинно збудувала на межі, що умовно розділяє земельні для обслуговування будинковолодінь АДРЕСА_4 та АДРЕСА_1 , господарську будівлю, яка (у залишковій її частині) і є предметом спору у справі.

Позаяк державна реєстрація земельної ділянки площею 346 кв.м та її кадастровий номер :01:023:0080 є нечинними саме через існування спору щодо спільної її межі із земельною ділянкою для обслуговування будинковолодіння АДРЕСА_1 , співвласницею якої є позивач, остання має право на встановлення спільної межі земельних ділянок та на звільнення її від самочинної забудови. Позивач вправі звертатись до суду з позовом про визнання будівництва самочинним та зобов`язання її знести на підставі ч. 5 ст. 376 ЦК України.

Спільною межею двох земельних ділянок, право на які мають позивач та відповідач, нормативно визначена умовна лінія, яка ділить спільний двір будинків АДРЕСА_4 та АДРЕСА_1 навпіл. Будівництво господарської будівлі є незаконним вже на відстані менше 1 м до такої межі. Наявним же є факт будівництва господарської будівлі і на межі, і на частині земельної ділянки позивача. Такий факт і є доказом.

Рівненська міська влада не є суміжним землекористувачем по відношенню до земельної ділянки для обслуговування будинковолодіння АДРЕСА_4 , бо суміжна земельна ділянка вже передана у користування співвласникам будинковолодіння АДРЕСА_1 , зокрема і позивачу, а перехід права власності на неї передбачений законом.

А зловживає процесуальними правами не позивач, а співвласники будинку АДРЕСА_4 , які із порушенням норм матеріального права здійснили спробу штучно сформувати підстави для збільшення розміру земельної ділянки для обслуговування свого будинковолодіння.

17 лютого 2023 року представник позивача Твердий М.К. подав відповідь на відзив, в якій вказав, що сторони є співвласниками сусідніх будинків садибного типу та особами, що мають право на землеустрій та оформлення права власності на земельні ділянки, на яких ці будинки розміщені. Землеустрій земельних ділянок сторін для цілей їх приватизації здійснюється вперше, а тому, відповідно до унормованого законом порядку, спільна межа земельних ділянок має проходити посередині між належними їм будинками і ділити спільний двір між ними від вулиці і до кінця цих земельних ділянок навпіл. Визначити спільну межу цих земельних ділянок в натурі (на місцевості) неможливо до через самочинне зведення відповідачем на цій межі господарської будівлі, що складалась із двох розміщених одна за одною приміщень розмірами 5,3 м х 2,95 м, висота 3,2 м та 3,65 м х 2,95 м, висота 5,00 м.

Для усунення цієї перешкоди позивач у справі №569/10027/15-ц просила суд зобов`язати відповідача знести першу із двох частин самочинно збудованої нею будівлі, однак, вимагаючи знести будівлю в цілому, помилково вказала її розмірами розміри 3,65 м х 2,95 м, висота 3,20 м, тобто зазначила її довжину меншою від фактичної (від 5,3 м).

Рішенням у справі від 02 листопада 2018 року суд ухвалив знести першу секцію самочинно збудованої будівлі лише на 3,65 м її довжини, замість 5,3 м фактичної.

Відповідно, позивач вже у справі №569/20694/21 звернулась до суду із позовом про дознесення першої секції будівлі розмірами 5,3 м х 2,95 м, висота 3,2 м на залишкову її довжину - 1,65 м (5,3 м - 3,65 м). Послалась на те, що його предметом є вимога дознести частину будівлі із встановленими Актом №810 розмірами (розмірами 5,3 м х 2,95 м, висота 3,2 м) та із врахуванням часткового її знесення на довжину 3,65 м.

Рівненський міський суд у справі №569/20694/20 у задоволенні такого позову відмовив, апеляційний суд рішення скасував, а касаційний суд погодився із висновком суду першої інстанції в частині, що право позивача не є порушеним, а тому не може бути захищеним у суді. Висновок касаційного суду про відсутність порушення права позивача на частину земельної ділянки, яка перебуває під самочинно зведеною будівлею є правовою оцінкою, що не має значення для цієї справи, бо питання порушення права позивача самочинним зведенням спірної будівлі на межі земельних ділянок сторін вже вирішене у справі №569/10027/15-ц саме у касаційному порядку: порушеним є не право власності на земельну ділянку, а право на її приватизацію, тобто на реалізацію цього права, яке вже порушене та права власності на неї.

До того ж, якщо право власності на земельну ділянку позивача є комунальним, а комунальна власність - це власність територіальної громади, тобто, частково, і позивача.

Крім того, належне позивачу будинковолодіння передане їй у власність саме органом місцевого самоврядування, у зв`язку із чим до неї на підставі ст. 377 ЦК та 120 ЗК України, тобто в силу закону, перейшло і право на земельну ділянку для його обслуговування, але без визначення її спільної із земельною ділянкою відповідача межі, без встановлення якої землеустроєм спір неможливо вирішити.

19 квітня 2023 року позивач подала додаткове пояснення, де вказала, що фактично частина території земельної ділянки по довжині всієї їхньої вулиці відносилась військовій частині для стрільби і міською владою при передачі в комунальну власність ця територія передана житловим будинкам. В подальшому міською владою земельна ділянка, яку після стрільб потрібно було розрівняти, була розділена по середній лінії між будинками всієї вулиці, в тому числі і їхніх, не порушуючи нічиїх прав. Основа спору - недотримання відповідачем історичного розподілу місцевою владою прибудинкової території при самочинному будівництві, яке проводилось без жодних дозволів, з порушенням санітарних та будівельних норм. При заселенні будинків жильці всієї вулиці при користуванні земельною ділянкою її розрівнювали. За весь період і до теперішнього часу цього не зробили тільки жильці квартири АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 . Тому при самочинному будівництві вирішили прихватити їхню розрівнену ділянку, чим на свій розсуд змінили лінію межі. І все це власники старанно приховують і вводять в оману суд. Їхня сім`я отримавши квартиру в 1965 році, як і всі жителі, для користування земельною ділянкою, як приквартирною, її розрівняли. Проживаючи в квартирі 58 років вони мають право приватизувати свою приквартирну земельну ділянку, тим більше, як інвалід 1А групи та Ветеран праці міста, так як 43 роки законно нею користувались, до розпочатого без ніякого дозволу власниками кв. АДРЕСА_3 самовільного будівництва. Після самочинного будівництва відстань між будівлями становить 89 см, що ніяк не відповідає ДБН, порушує як будівельні, так і санітарні норми. Через це практично неможливе просування інваліда до свого гаражу для виїзду в медичний заклад міста. Крім того, постійні опади у вигляді снігу та дощу заважають проходу.

В судовому засіданні представник позивача Твердий М.К. позов підтримав з мотивів у ньому наведених, просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи Рівненської міської рада в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. 11 травня 2023 року представник третьої особи ОСОБА_11 подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи здійснити за відсутності представника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. В своїх поясненнях, поданих до суду 11 серпня 2022 року, просила справу розглядати без її участі.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. В своїх поясненнях, поданих до суду 10 серпня 2022 року, просила справу розглядати без її участі.

20 червня 2022 року представник позивача Твердий М.К. подав заяву про залишення позову (в частині) без розгляду, яка ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 21 листопада 2022 року задоволена, позовну заяву в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Рівненська міська рада в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , про зобов`язання ОСОБА_4 знести частину самовільно збудованої будівлі, якою є одна із двох її секцій, а саме прямокутної форми, одноповерхової, розмірами 5,3 м х 2,95 м, висотою 3,20 м, фундамент - бетонний, стіни дерев`яні та частково зведені із звичайної керамічної цегли, покрівля - азбестоцементні листи залишено без розгляду.

19 вересня 2022 року представник відповідача ОСОБА_2 подала клопотання про зупинення провадження у справі, в задоволенні якого ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 21 листопада 2022 року, яка занесена в протокол судового засідання, відмовлено.

20 березня 2023 року представник відповідача ОСОБА_2 подала клопотання про витребування документів в зв`язку з наявністю інформації про смерть третьої особи ОСОБА_8 , яке ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 21 березня 2023 року задоволено. На виконання вимог ухвали Рівненській відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надав повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №554 від 13 березня 2023 року на ОСОБА_8 , померлу ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19 квітня 2023 року представник відповідача ОСОБА_2 подала клопотання про зупинення провадження у справі, в задоволенні якого ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 19 квітня 2023 року відмовлено.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи і наявні у них докази, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 10 лютого 2014 року, серії НОМЕР_6 та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №298121216 від 06 лютого 2022 року.

ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_10 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №298122510 від 06 лютого 2022 року.

Житлові будинки АДРЕСА_4 і АДРЕСА_1 розташовані в одному подвір`ї на земельній ділянці, яка є власністю територіальної громади в особі Рівненської міської ради, що не оспорюється сторонами.

03 червня 2008 року Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області притягнуто ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за самовільне будівництво сараю на земельній ділянці на АДРЕСА_1 .

24 грудня 2009 року рішенням Рівненської міської ради №3115 «Про затвердження матеріалів вибору місця розташування земельної ділянки та надання згоди на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 » затверджено матеріали вибору місця розташування земельної ділянки та надано згоду на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 584 кв.м на АДРЕСА_1 для передачі безоплатно у спільну сумісну власність ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 для будівництва та обслуговування частини житлового будинку, господарських будівель і споруд.

28 квітня 2011 року рішенням Рівненської міської ради №562 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у спільну сумісну власність земельних ділянок на АДРЕСА_1 (квартири АДРЕСА_11 та АДРЕСА_8 )» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 (квартири АДРЕСА_11 та АДРЕСА_8 ) ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 безоплатно у спільну сумісну власність для будівництва та обслуговування частини житлового будинку, господарських будівель і споруд. Передано безоплатно у спільну сумісну власність ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 земельні ділянки загальною площею 584 кв.м на АДРЕСА_1 (квартири АДРЕСА_11 та АДРЕСА_8 ) з числа земель запасу житлової та громадської забудови міста для будівництва та обслуговування частини житлового будинку, господарських будівель і споруд, у тому числі: земельну ділянку №1 площею 358 кв.м.; земельну ділянку №2 площею 226 кв.м.

22 серпня 2019 року рішенням Рівненської міської ради №6508 «Про внесення змін до рішень Рівненської міської ради від 24 грудня 2009 року №3115 «Про затвердження матеріалів вибору місця розташування земельної ділянки та надання згоди на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 » та від 28 квітня 2011 року №562 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у спільну сумісну власність земельних ділянок на АДРЕСА_1 (квартири АДРЕСА_11 та АДРЕСА_8 )» внесено зміни до рішення Рівненської міської ради від 24 грудня 2009 року №3115 «Про затвердження матеріалів вибору місця розташування земельної ділянки та надання згоди на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 » у пункт 1, який стосувався затвердження матеріалів вибору місця розташування земельної ділянки, замінено загальну площу земельної ділянки з 584 кв.м. на 635 кв.м., у пункті 2, який стосувався надання згоди на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, замінено площу земельної ділянки №2 з 358 кв.м. на 409 кв.м., внесено зміни до пункту рішення Рівненської міської ради від 28 квітня 2011 року №562 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у спільну сумісну власність земельних ділянок на АДРЕСА_1 (квартири АДРЕСА_11 та АДРЕСА_8 )», який стосувався передачі у спільну сумісну власність земельних ділянок на АДРЕСА_1 , замінено загальну площу земельної ділянки з 584 кв.м. на 615 кв.м. та площу земельної ділянки АДРЕСА_11 з 358 кв.м. на 409 кв.м.

Як встановлено судом і не заперечується сторонами, ця земельна ділянка загальною площею 615 кв.м. Рівненською міською радою була передана у спільну сумісну власність власникам квартири АДРЕСА_11 та АДРЕСА_10 для будівництва та обслуговування частини житлового будинку, господарських будівель і споруд, однак право власності ними не оформлено, державна реєстрація не проведена. При цьому, вказана земельна ділянка не розташована під спірною спорудою.

В 2014 році на земельну ділянку, площею 346 кв.м., на якій знаходиться спірна споруда, було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатну у спільну сумісну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 18 липня 2014 року Управлінням Держземагенства у м. Рівному та Рівненській області за №03-908 надано висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 346 кв.м. безоплатно у спільну сумісну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 . 12 листопада 2014 року Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради за №01-11/1792 надано висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення тієї самої земельної ділянки.

Державна реєстрація вказаної земельної ділянки проведена 05 грудня 2014 року з присвоєнням кадастрового номеру :01:023:0080 та визначенням меж, що слідує з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-014 від 05 грудня 2014 року. Згідно кадастрового плану земельної ділянки, як додатку до вказаного витягу, земельна ділянка межує із земельними ділянками Рівненської міської ради, ОСОБА_10 , Рівненського гарнізонного кооперативу власників автотранспорту «Супутник».

Дана земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 під квартирою, яка належить на праві власності відповідачу та третім особам, і на якій знаходиться спірна будівля.

На розгляд сесії Рівненської міської ради 31 грудня 2014 року підготовлено проект рішення «Про затвердження проекту землеустрою та передачу безоплатно у спільну сумісну власність земельної ділянки на АДРЕСА_4 » ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, однак рішення Рівненською міською радою прийнято не було.

06 березня 2015 року Рівненською міською радою розглядався земельний спір між ОСОБА_12 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 щодо встановлення меж земельних ділянок на АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4 , за результатами якого їм рекомендовано вирішити встановлення порядку користування земельними ділянками у добровільному порядку, а у разі недосягнення згоди - звернутися до суду.

З Акту № 810 перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 17 листопада 2015 року Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області вбачається, що на земельній ділянці по АДРЕСА_1 розташована господарська будівля, яка складається із двох секцій та має такі технічні характеристики: перше приміщення прямокутної форми, двоповерхове, розмірами 3,65 м х 2,95 м, висота 5 м, фундаменти - бетонні, стіни зведені зі звичайної керамічної цегли, перекриття - дерев`яні балки, покрівля - азбестоцементні листи; друге приміщення - прямокутної форми, одноповерхове, розмірами 5,3 м х 2,95 м, висота 3,20 м, фундамент - бетонний, стіни дерев`яні та частково зведені зі звичайної керамічної цегли, покрівля - азбестоцементні листи.

Рішенням Рівненського міського суду від 02 листопада 2018 року у справі № 569/10027/15-ц задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи Рівненська міська рада, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Рівненській області, Державна інспекція сільського господарства у Рівненській області, ОСОБА_8 , про знесення самовільного будівництва та звільнення самовільно захопленої земельної ділянки. Зобов`язано ОСОБА_4 знести самочинно збудовану господарську будівлю на АДРЕСА_7 , яка має наступні технічні характеристики: приміщення прямокутної форми одноповерхове розмірами 3,65 м х 2,95 м, висота 3,20 м, фундамент бетонний, стіни дерев`яні та частково зведені зі звичайної керамічної цегли, покрівля - азбестоцементні листи. Зобов`язано ОСОБА_4 звільнити самовільно захоплену земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_7 , зайняту самовільним будівництвом господарської будівлі прямокутної форми одноповерхової розмірами 3,65 м х 2,95 м, висота 3,20 м, фундамент бетонний, стіни дерев`яні та частково зведені зі звичайної керамічної цегли, покрівля азбестоцементні листи.

Відповідно до постанови головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Матвійчук І.О. від 29 жовтня 2020 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 60948462 виконавчий лист № 569/10027/15-ц, виданий 19 березня 2019 року Рівненським міським судом Рівненської області про зобов`язання ОСОБА_4 знести самочинно збудовану господарську будівлю на АДРЕСА_7 , яка має наступні технічні характеристики: приміщення прямокутної форми одноповерхове розмірами 3,65 м х 2,95 м, висота 3,20 м, фундамент бетонний, стіни дерев`яні та частково зведені із звичайної керамічної цегли, покрівля азбестоцементні листи виконано боржником у повному обсязі.

09 грудня 2020 року позивач ОСОБА_3 знову звернулась до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Рівненська міська рада, ОСОБА_8 , Управління містобудування та архітектури Рівненської міської ради, Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області про знесення самовільного будівництва та звільнення земельної ділянки, в якій просила зобов`язати ОСОБА_4 повністю звільнити самовільно захоплену нею частину належної ОСОБА_3 земельної ділянки по АДРЕСА_1 (усунути перешкоди у користуванні нею) шляхом знесення самочинно збудованої між будинками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_1 господарської будівлі прямокутної форми, одноповерхової, розмірами (довжиною та шириною) 5,3 м х 2,95 м, висотою 3,2 м, фундамент бетонний, стіни дерев`яні та частково зведені із звичайної керамічної цегли, покрівля - азбестоцементні листи.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 31 січня 2022 року в справі №569/20694/20 в задоволенні позову відмовлено. Постановою Рівненського апеляційного суду від 17 травня 2022 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 31 січня 2022 року скасовано, позов задоволено. Постановою Верховного Суду від 11 січня 2023 року постанову Рівненського апеляційного суду від 17 травня 2022 року скасовано, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 31 січня 2022 року залишено в силі.

Як слідує з постанови Верховного Суду від 11 січня 2023 року суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що позивачкою ОСОБА_3 не наведено та не доведено відповідними доказами яким чином, станом на час звернення до суду з позовом, відповідачкою ОСОБА_4 порушуються її права та які саме. Як у рішенні Рівненського міського суду Рівненської області від 02 листопада 2018 року у справі № 569/10027/15-ц, так і у справі, яка переглядається у касаційному порядку, відсутні докази на підтвердження того, що наявність спірної будівлі порушує право позивачки ОСОБА_3 на приватизацію земельної ділянки. Отже, слушними є висновки місцевого суду про те, що ОСОБА_3 , у межах заявлених вимог у цій справі, не доведено належними, достовірними та достатніми доказами наявність станом на день звернення до суду, порушення її прав. Таким чином правильними є висновки місцевого суду про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 у зв`язку з їх недоведеністю.

Крім того, як вбачається з відповіді Рівненської міської ради від 31 жовтня 2022 року №05-2346 рішенням Рівненської міської ради від 21 жовтня 2021 року №1517 «Про проведення інвентаризації земельної ділянки на АДРЕСА_4 » вирішено провести інвентаризацію земельної ділянки орієнтовною площею 346 кв.м. на АДРЕСА_4 . Як слідує з відповіді ПП «Експерт-Рівне-Земля» від 15 грудня 2022 року №107 між ПП «Експерт-Рівне-Земля» (виконавцем) та Управлінням земельних відносин Виконавчого комітету Рівненської міської ради (замовником) укладений договір на виконання послуг № 22/02 від 22 лютого 2022 року на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки в АДРЕСА_4 . Станом на 15 грудня 2022 року підприємством був проведений комплекс топографо-геодезичних вишукувань, власне сама документація із землеустрою перебуває на стадії розроблення. 24 листопада 2022 року працівниками підприємства рекомендованими повідомленнями були відправлені листи співвласникам житлових будинків за адресою: АДРЕСА_4 та АДРЕСА_4 з пропозиціями по узгодженню меж земельної ділянки, прийнятої для розроблення документації із землеустрою. Із співвласниками та представниками їх інтересів (по довіреності) житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 була проведена зустріч, на якій вони письмово погодили запропоновану межу земельної ділянки. Відповіді від співвласників житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 чи їх представників поки що не надходило. Натомість, як вказав в судовому засіданні представник позивача Твердий М.К. інвентаризація проведена не на їх користь, тому вони її не погоджують.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною першою статті 16 ЦК України встановлено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Виходячи із змісту статті 376 ЦК України, позов про знесення самочинного будівництва споруди може бути пред`явлений будь-якою особою, яка вважає, що самочинне будівництво порушує її права.

Право на пред`явлення такого позову, безумовно, має особа, якій право володіння і користування земельною ділянкою, на якій зведена споруда, належить на законній підставі. Це випливає зі змісту статті 391 ЦК України, де закріплено правило, згідно якого власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Такою особою може бути не тільки власник земельної ділянки, але і особа, яка має інше речове право на земельну ділянку.

Перевіряючи наявність у позивача права на пред`явлення вимоги про знесення самочинного будівництва, суду доцільно пропонувати особі, що звертається до суду з такими вимогами, надати документи, що свідчать про наявність у позивача відповідних прав на конкретну земельну ділянку.

Вимоги про знесення самочинного будівництва, як правило, пред`являє власник земельної ділянки, на якій зведена споруда, або особа, яка має інше речове право на земельну ділянку.

Також вимагати знесення самочинного будівництва можуть відповідні органи державної влади або органи місцевого самоврядування.

Місцевим судам слід враховувати, що вимоги органу державної влади або органу місцевого самоврядування можуть бути мотивовані тільки публічним інтересом.

Окрім питання щодо належного позивача, суду при встановленні факту самочинного будівництва необхідно визначити, хто в даному випадку повинен відповідати перед позивачем як відповідач, оскільки саме на відповідача судом покладається обов`язок по знесенню самочинного будівництва.

Отже, у такій категорії справ суд повинен визначити належного позивача та відповідача, встановити факт порушеного права та факт здійснення самовільного будівництва.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2 , а ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_10 . Зазначені будинки розташовані в одному дворі на земельній ділянці, яка відноситься до земель житлової та громадської забудови Рівненської міської ради Рівненської області. Порядок користування вказаною земельною ділянкою не визначався.

Звертаючись до суду позивач вказує, що на земельних ділянках, які необхідні для обслуговування будинків АДРЕСА_4 та АДРЕСА_1 відповідач самочинно звела господарську будівлю, яка є перешкодою для визначення в натурі межі суміжних земельних ділянок для обслуговування будинковолодінь № НОМЕР_1 та АДРЕСА_1 , для затвердження проекту землеустрою земельної ділянки для обслуговування будинковолодіння АДРЕСА_1 , для реалізації її права на користування у повному обсязі належною їй в силу закону земельною ділянкою для обслуговування будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Тобто, будь-яке речове право на земельну ділянку, на якій розташована спірна споруда, у позивача відсутнє. Натомість, позивач стверджує, що частина земельної ділянки, на якій розташована спірна споруда це земельна ділянка необхідна для обслуговування її будинку, та вважає, що відповідно до законодавчо унормованого порядку її визначення, межа має проходити посередині між двома будинками та ділити спільний двір між ними від вул. І. Гонти і до кінця цих земельних ділянок навпіл.

Суд погоджується, що співвласники будинку АДРЕСА_1 мають право на користування тією частиною земельної ділянки, на якій розміщений будинок та частиною ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Натомість, судом встановлено, що земельна ділянка на якій знаходиться спірна будівля належить до земель житлової та громадської забудови Рівненської міської ради Рівненської області та межує із земельними ділянками Рівненської міської ради, ОСОБА_10 , Рівненського гарнізонного кооперативу власників автотранспорту «Супутник», з будинком АДРЕСА_1 ця земельна ділянка не межує і відповідно цей будинок на ній не розміщений. Доказів того, що земельна ділянка, на якій розташована спірна споруда, необхідна для обслуговування будинку АДРЕСА_1 позивачем не подано.

Відтак, позивачем не доведено відповідними доказами яким чином станом на час звернення до суду з позовом порушуються її права та які саме. В тому числі і відсутні докази на підтвердження того, що наявність спірної будівлі порушує право позивача на приватизацію земельної ділянки необхідної для обслуговування її нерухомого майна. За таких обставин, суд відмовляє в позові за недоведеністю.

Посилання позивача на те, що рішення Рівненського міського суду по справі №569/10027/15-ц від 02 листопада 2018 року обґрунтоване посиланням на обставини, які є преюдиційними для цієї справи на увагу не заслуговують, оскільки це рішення суду стосувалося вирішення позовних вимог про знесення самочинно збудованої господарської будівлі по АДРЕСА_7 , яка має наступні технічні характеристики: приміщення прямокутної форми одноповерхове розмірами 3,65 м х 2,95 м, висота 3,20 м та приведення земельної ділянки у попередній стан, а в даному випадку позивач просить суд про знесення самочинно збудованої господарської будівлі, яка має наступні технічні характеристики: приміщення прямокутної форми, двоповерхове, розмірами 3,65 м х 2,95 м, висотою 5,0 м, фундамент - бетонний, стіни - із звичайної керамічної цегли, перекриття - дерев`яні балки, покрівля - азбестоцементні листи.

Що стосується заяви представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач.

Зважаючи на не доведення позивачем вимог позову та відмову в позові по суті, суд не вбачає підстав для застосування строку позовної давності.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Рівненська міська рада в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про знесення самовільного будівництва та звільнення земельної ділянки відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Позивач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_12 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа - Рівненська міська рада в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради, місцезнаходження: вул. К. Любомирського, буд. 6, м. Рівне, .

Третя особа - ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_6 , паспорт НОМЕР_4 .

Третя особа - ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повне судове рішення складене 22 травня 2023 року.

Суддя О.О. Першко