Справа №: 398/2037/21
провадження №: 2/398/122/23
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді - Нероди Л.М.,
з участю секретаря Міщенко С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олександрії цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором б/н від 08.07.2015 року у розмірі 20 298,28 грн., яка виникла станом на 16.03.2021 року.
08.07.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Позивач зазначає, що за умовами вказаного договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок, який в подальшому було збільшено до 16 000,00 грн. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифів банку складає договір про надання банківських послуг.
У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, станом на 16.03.2021 року виникла заборгованість відповідача перед Банком в розмірі 20 298,28грн., з яких: 15 998,74грн. - заборгованість за тілом кредиту; 15 998,74 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4299,54 грн. заборгованість за простроченими відсотками.
Оскільки відповідач в добровільному порядку заборгованість за кредитом не погашає, позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором б/н від 08.07.2015 року у розмірі 20 298,28 грн., яка виникла станом на 16.03.2021 року.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного розгляду справи не заперечував.
ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА
Відповідачка про час, місце та дату розгляду справи повідомлялась належним чином, враховуючи приписи ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, клопотань не надала.
Від відповідачки до суду надійшов відзив на позовну заяву, де зазначила, що вона з правилами та умовами надання банківських послуг ПриватБанку ознайомлена не була, підписи на них не ставила, банк самостійно встановлював проценти, ліміти та штрафи.
Окрім цього, анкета оформлена 08.07.2015 року, розмір кредиту та відсоткова ставка узгодженні не були, також не узгоджувались термін дії кредиту та інші продовження кредиту. Всі кошти, які брав у банку відповідач повернув у повному обсязі.
Крім того, вказує, що грошові кошти у розмірі 18 500.00 грн. були зняті з її карткового рахунку шахрайським шляхом, у зв`язку з чим, вона письмово так і за телефоном банк та поліцію.
У свою чергу, позивач подав відповідь на відзив, у якому, посилаючись на норми ст. 207, 509, 634, 639 ЦК України, зазначив, що відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у якій вказано, що підписавши її, відповідач ознайомилася та згідна з указаними Умовами та правилами, у тому числі, з Умовами обслуговування по платіжних картках, тарифами банку, що складають договір.
Банк забезпечив позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різним можливими шляхами, зокрема за допомогою карти та фінансового інструменту.
З копії анкети-заяви вбачається, що відповідач засвідчила, що вона ознайомилася і згідна з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, про що свідчить її підпис. Також долучено довідку про умови кредитування з використання карток «Універсальна», яка підписана нею особисто та в якій встановлено поточні процентну ставку, вказано розміри комісії та штрафів.
Тобто під час укладення договору сторони узгодили всі його умови.
З наданої виписки з карткового рахунку вбачається, що відповідач отримала кредитну картку, користувалася грошовими коштами та частково сплачувала заборгованість за договором, а тому просять суд задовольнити позовні вимоги банку у повному обсязі.
Згідно ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Бугайченко Т.А. від 08.06.2021року справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості прийнято до провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін.
Згідно з розпорядженням керівника апарату Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.09.2021 року № 503-р щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 14.09.2021 року справа №398/2037/21 (провадження №2/398/1338/21) розподілена судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Нероді Л.М.
Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Нероди Л.М. від 25.11.2021року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
08.07.2015року відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Своїм підписом на анкеті-заяві відповідач підтвердив факт ознайомлення з договором про надання банківських послуг до його укладення, та погодився з його умовами, а також з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Приватбанку. Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях ст. 634 ЦК України.
Довідкою, виданою АТ КБ «Приватбанк», засвідчено факт видачі ОСОБА_1 кредитних карток, термін дії останньої закінчується 04/24.
Факт користування відповідачем кредитними коштами та факт здійснення нею часткового погашення кредитної заборгованості підтверджується випискою за договором, укладеним з ОСОБА_1 та розрахунком заборгованості, що надані суду позивачем.
Так, згідно з вказаним розрахунком заборгованості зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконував, у зв`язку з чим станом на 16.03.2021 року виникла заборгованість відповідача перед Банком в розмірі 20 298,28грн.
ОЦІНКА СУДУ
На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Витяг з "Умов та правил надання банківських послуг" та Витяг з "Тарифів", які розміщені на офіційному сайті: www.privatbank.ua.
Згідно з наданим банком розрахунком, враховуючи не виконання відповідачем умов кредитного договору про надання банківських послуг № б/н від 08.07.2015 року у ОСОБА_1 станом на 16.03.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 20 298,28 грн., з яких: 15 998,74грн. - заборгованість за тілом кредиту; 15 998,74 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4299,54 грн. заборгованість за простроченими відсотками.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
Доказів того, що ОСОБА_1 виконала належним чином зобов`язання за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 08.07.2015року, надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості відповідно до умов Договору, суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.
Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 - 82 ЦПК.
Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).
Статтею 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.
З приводу заперечень відповідачки проти позову щодо незаконного заволодіння її коштами, суд зазначає наступне.
Належним доказом вчинення особою кримінального правопорушення є обвинувальний вирок суду, що набрав законної сили. Таким чином, суд вважає, що сам факт звернення відповідачки до органів національної поліції та наявність досудового розслідування за її заявою не підтверджує факту незаконного заволодіння третіми особами грошовими коштами. Доказів на підтвердження вказаного факту відповідачка не надала.
Окрім того, суд звертає увагу, що у разі, якщо відповідач потерпів від шахрайства, він вправі пред`явити відповідний цивільний позов в межах кримінального провадження до особи, яка вчинила це кримінальне правопорушення
Суд вважає необґрунтованими заперечення відповідачки проти позовних вимог.
Доказів відсутності заборгованості та належного виконання умов договору відповідачка суду не надала.
Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав і надав кредитні кошти позичальнику в повному обсязі у розмірі ліміту встановленого договором.
Враховуючи те, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, тобто відповідач не виконав передбачені кредитним договором і законом зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 20 298,28грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України та абз. 1 п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 2270,00грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 264, 265, 273, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 06.07.2023 року.

Учасники справи:

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк", адреса місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому порядку: АДРЕСА_1 .

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА