Єдиний унікальний номер 728/2641/23
Номер провадження 2/728/443/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м. Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді: Роздайбіди О.В.

при секретарі: Петренко О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Бахмач цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства "Аромат" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ковалюх В.М. звернувся до суду з даним позовом та вказав про те, що з 19.08.2014 року по 22.02.2021 року позивач працював головним інженером у філії Бахмацький молочний комбінат Дочірнього підприємства «Аромат». При звільненні з роботи відповідачем не було виплачено заробітну плату та компенсацію за невикористані відпустки в сумі 189781.11 грн., яка була стягнута заочним рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19.01.2022 року залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 08.03.2023 року. Рішення суду повністю виконано 14.08.2023 року, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження. Час затримки розрахунку з дня його звільнення по день фактичного розрахунку становить 2 роки 7 місяців. За шість останніх місяців число робочих днів становить 132 дні. Середньоденна заробітна плата становить 418,55 грн. Затримка виплати заробітної плати склала 132 дні. Таким чином, середній заробіток, що підлягає стягненню становить (418.55 грн.* 132 дні) = 55248.60 грн. У зв`язку з цим просить суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 55248.60 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1073.60 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн.

Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25.09.2023 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач та його представник адвокат Ковалюх В.М. в судове засідання не з`явилися, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, проти заочного розгляду справи не заперечували.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надіслав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те що вказана сума не є співмірною з розміром заробітної плати позивача і стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в такому розмірі призводить до порушення принцпу співмірності та справедливості.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 19.08.2014 року по 22.02.2021 працював головним інженером у Філії Бахмацький молочний комбінат Дочірнього підприємства «Аромат» (а.с. 7).

Відповідно до статті 43 Конституції України, кожна особа має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Статтею 21 Закону України «Про оплату праці» регламентовано, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму (стаття 116 КЗпП України).

Згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Станом на день звільнення відповідач нарахував позивачу заробітну плати у сумі 189781.11 грн, але виплатити її відмовився (а.с. 9).

19.01.2022 Бахмацьким районним судом Чернігівської області було ухвалено заочне рішення по справі № 728/2216/21, яким стягнуто на користь позивача заборгованість по заробітній платі, яке постановою Чернігівського апеляційного суду від 08.03.2023 року залишено без змін (а.с. 12-15).

На виконання рішення був виданий виконавчий лист, на підставі якого було відкрито виконавче провадження, що підтверджується постановою №71499148 від 06.04.2023 року приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельниченка К.П. про відкриття виконавчого провадження (а.с.16)

Відповідач рішення виконав, 14.08.2023, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження. перерахував борг позивачу(а.с.17).

Час затримки розрахунку з дня звільнення по день фактичного розрахунку становить 2 роки 7 місяців. За шість останніх місяців число робочих днів становить 132 дні.

Сума середньоденного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи з даних, які містяться в Індивідуальних відомостях про застраховану особу за листопад - грудень 2020 року становить 418.55 грн, яка розраховується шляхом ділення заробітної плати за 44 дні роботи у листопаді -грудні 2020 року на число відпрацьованих днів у цих місяцях (9208.05 х 2) : 44=418.55 грн.(а.с.8-11).

Виходячи із принципів справедливості та співмірності, враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року №716/9584/15-ц, суд вважає за необхідне визначити до стягнення на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 55248.60 грн.

За приписами ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

За приписами ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач в судове засідання не з`явився та не спростував розрахунків, наданих позивачем, своїм правом надати суду пояснення не скористався.

Щодо стягнення суми судових витрат, які позивач просить стягнути з відповідача у зв`язку із розглядом справи в сумі 5000 грн за професійну правничу допомогу та судовий збір в сумі 1073.00 грн. суд зазначає таке.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Ковалюхом В.М. укладено договір про надання правової допомоги від 22.08.2023 року. Зі змісту вказаного договору вбачається, що за надання правової допомоги у справі замовника, тобто позивача у справі до Дочірнього підприємства «Аромат» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, останній сплачує 5000 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №54. Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Із зазначених вище критеріїв випливає, що основоположним принципом, який застосовується судом при вирішенні питання про відшкодування витрат на правничу допомогу є принцип співмірності.

Згідно з положеннями ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із:

складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

"Співмірність" як критерій для оцінки суми витрат на правничу допомогу є оціночною категорією і може розумітися суддями по-різному, що й спричиняє найбільшу складність на практиці.

Згідно положень додаткової постанови Верхового Суду від 30 вересня 2020 року у справі №201/14495/16-ц суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п.269).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини 8 статті 141 цього Кодексу розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Таким чином, зважаючи на складність справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, враховуючи обсяг надання послуг та виконаних робіт адвокатом Ковалюхом В.М., принципи співмірності, розумності та реальності витрат, суд прийшов до висновку, що судові витрати на правничу допомогу підлягають до задоволення, у розмірі 4000 грн.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частиною 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України).

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Оскільки позовні вимоги судом задоволені повністю, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти на відшкодування витрат по оплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. 116 - 117 КЗпП України, ст. 7, 8, 10, 12, 13, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства "Аромат" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Аромат" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 55248 (п`ятдесят п`ять тисяч двісті сорок вісім ) грн.60 коп, з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Аромат" на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу адвоката в сумі 4000 (чотири тисячі) грн.

Стягнути з Стягнути з Дочірнього підприємства "Аромат" на користь ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн 60 коп.

Позивач: ОСОБА_1 проживає АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Дочірнє підприємство «Аромат», юридична адреса м. Київ вул. Івана Мазепи, 10, фактична адреса м. Київ вул. Бориспільська, 9, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено тільки вступну і резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 21.11.2023 року.

Суддя О.В. Роздайбіда