РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 листопада 2023р. Хортицький районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Бойко Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Тетяна Юріївна, місце знаходження: м. Запоріжжя, вул. Запорізька, буд.15/1, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

20.07.2023р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_3 . Спадкування здійснюється за заповітом, яким померла ОСОБА_4 заповідала усе належне їй майно ОСОБА_1 . Він в установлений законом строк звернувся до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини і приватним нотаріусом ЗМНО Кукурудз Т.Ю. була відкрита спадкова справа. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус йому відмовив, оскільки ним не надані оригінали правоустановчих документів на зазначену квартиру. Разом з тим, згідно з інформацією ЗМБТІ вказана квартира належала на праві приватної власності померлій ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 16.08.2011р. Департаментом житлового господарства та розподілу житлової площі ЗМР. Таким чином, він не може в нотаріальному порядку оформити своє право на спадщину, у зв`язку з чим вимушений звернутись до суду з цим позовом.

Просить визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_3 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 09.08.2023р. відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 10.10.2023р. підготовче провадження закрито, справа призначена до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Плецька Ю.В. не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують повністю, просять його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не прибули за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, відзиву на позов або зустрічного позову не подали.

Третя особа приватний нотаріус ЗМНО Кукурудз Т.Ю. в судове засідання неприбула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просить ухвалити рішення на розсуд суду.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, в т.ч. у відсутність відповідачів на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за такими підставами.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, в т.ч. шляхом визнання права власності.

Згідно з ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, в т.ч. право власності на майно.

Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з п.3 постанови КМУ №164 від 28.02.2022р. (в редакції згідно з постановою КМ №719 від 24.06.202р.2) перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Вказане положення втратило чинність з 23.05.2023р. (постанова КМУ №469 від 0-9.05.2023р.)

Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Запоріжжі померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка з 19.05.1989р. і по день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказана квартира належала їй на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 16.08.2011р. Департаментом житлового господарства та розподілу житлової площі ЗМР. Право власності зареєстровано у встановленому законом порядку.

Відповідно до заповіту, посвідченого 27.04.2021р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Садовніченко В.М., реєстровий №1725, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповідала все належне їй на час смерті майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Номер заповіту у Спадковому реєстрі 67574481.

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 19.12.2022р. заповіт є чинним.

19.12.2022р. позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 за заповітом і приватним нотаріусом ЗМНО Кукурудз Т.Ю. була заведена спадкова справа №161/2022р., в Спадковому реєстрі №64531907, яка на час розгляду справи є чинною.

Згідно з інформацією Департаменту реєстраційних послуг від 30.12.2022р. на час смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з нею за однією адресою були зареєстровані певні особи, зокрема, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

04.01.2023р. нотаріус направила ОСОБА_3 повідомлення про заведення спадкової справи.

14.02.2023р. позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Постановою приватного нотаріуса ЗМНО Кукурудз Т.Ю. від 14.02.2023р. позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , оскільки ним не надано оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Відповідачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є синами померлої ОСОБА_4 .

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 01.11.2023р. на запит суду ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 08.10.1996р. зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в реєстрі відсутні.

Із заявами про прийняття спадщини за законом, в т.ч. у зв`язку із наявністю права на обов`язкову частку, після смерті ОСОБА_4 відповідачі до нотаріуса не звертались, до суду не прибули, будь-яких заперечень проти позову не подали.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог.

В даному випадку суд враховує, що свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому законом порядку. Лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, в т.ч. з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна за спадкодавцем, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Крім того, якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст.392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Так, суд вважає встановленим та доведеним, що спадкування після смерті ОСОБА_4 здійснюється за заповітом, згідно з яким спадкоємцем після її смерті є позивач ОСОБА_1 . На момент смерті ОСОБА_4 заповіт був чинний, на час розгляду справи недійсним не визнаний. Позивач в установлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і спадщина належить йому з моменту відкриття. Однак позивач не може в установленому законом нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю оригіналу право установчого документу на вказане спадкове нерухоме майно, що підтверджено належним чином постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій, чим фактично порушується (не визнається) його право власності на спадкове майно.

Однак, на думку суду, відсутність право установчого документа про право власності на нерухоме майно не позбавляє спадкоємців права на спадщину, оскільки вона належить йому з моменту відкриття спадщини.

При цьому, суд вважає, що право власності на квартиру АДРЕСА_3 померла ОСОБА_4 набула правомірно, оскільки була членом ЖБК «Дніпроспецталь-15» і в 1995р. повністю сплатила пай за вищевказану квартиру, після чого отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно, в установленому на той час порядку зареєструвала право власності.

На підставі вищевикладеного, виходячи з вимог діючого законодавства, завдань цивільного судочинства, принципів верховенства права, законності, пропорційності, справедливості та розумності, суд вважає необхідним захистити порушене право позивача шляхом визнання за ним права власності на вказану квартиру.

При цьому, як вже зазначалось, відповідачі обґрунтованого заперечення проти позову не подали, в судове засідання не прибули і жодним чином позовні вимоги не спростували.

Таким чином, позов слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.15,16,316,321,328,392,1216,1218,1223,1261,1268,1269,1297 ЦК України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,258,263-265,280,282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 24.11.2023р.

Суддя Н.А. Мурашова

22.11.2023