_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/532/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2023 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Коваленко О.Б.,

за участю секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя,

ВCТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 , в якому, з урахуванням уточнень, просить суд розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Київським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ПМУ МЮ ( м. Одеса), актовий запис №1896 від 17.09.2015 року, поділити спільне майно подружжя та визнати в порядку поділу майна подружжя право власності ОСОБА_2 на однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; припинити право власності ОСОБА_1 на частку в спільній сумісній власності - однокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ; поділити спільне майно подружжя та визнати в порядку поділу майна подружжя право власності ОСОБА_1 на однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ; припинити право власності ОСОБА_2 на частку в спільній сумісній власності - однокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 4217,70 грн..

Позивач зазначив, що 17.09.2015 р. - відповідно до свідоцтва про укладання шлюбу серії НОМЕР_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, про що Київським районним відділом у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ПМУ МЮ (м. Одеса) було зроблено відповідний актовий запис № 1896.

В позовній заяві позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що подружні стосунки між ними не підтримуються, у них з відповідачкою різні характери, погляди на життя, примирення між ними неможливе, шлюб має формальний характер.

ОСОБА_1 повною мірою реалізовує право власності щодо зазначених об`єктів нерухомості, у зв`язку з чим, позивач має намір на поділ вказаної нерухомості, що набута під час його перебування з позивачкою у шлюбі та становить спільну сумісну власність подружжя

Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити та справу слухати у його відсутності.

Представник відповідачки надав суду заяву, в якій позов визнав, просив слухати справу у його відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з цим судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі.

Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши усі документи наявні в матеріалах справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 17 вересня 2015 року, шлюб зареєстрований Київським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №1896 від 17.09.2015.

Згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.11.2015 року за ОСОБА_2 зареєстроване право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1246, виданий 17.11.2015, видавник: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Коваль Н.В.

Згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.08.2022 року за ОСОБА_2 зареєстроване право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 5481, виданий 10.08.2018, видавник: Таранська А.М. приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер, подружні стосунки між сторонами не підтримуються, подальше сумісне проживання суперечить інтересам сторін, а тому позов в частині вимог про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Ст. 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК Україна.

Відповідно до статті 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України).

Таким чином, набуття майна за час перебування у шлюбі створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю.

Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію права спільної сумісної власності подружжя.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року в справі № 6-843цс17 та в постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року в справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року в справі № 404/1515/16-ц.

Враховуючи взаємну згоду сторін, суд вважає за можливе виділити у власність ОСОБА_2 однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 - однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2, 5, 10, 13,76-81, 259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 до ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Київським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ПМУ МЮ ( м. Одеса), актовий запис №1896 від 17.09.2015 року.

Поділити спільне майно подружжя та визнати в порядку поділу майна подружжя право власності ОСОБА_2 на однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ;

Припинити право власності ОСОБА_1 на частку в спільній сумісній власності - однокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ;

Поділити спільне майно подружжя та визнати в порядку поділу майна подружжя право власності ОСОБА_1 на однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ;

Припинити право власності ОСОБА_2 на частку в спільній сумісній власності - однокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 4217,70 грн.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дати складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 19.05.2023 року включно.

Суддя Коваленко О. Б.