УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

22.11.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду міста Житомира Перекупка І.Г., вирішуючи питання про відкриття провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради про судовий захист цивільного права та інтересу недодержанням вимог закону при розгляді заяви від 10 лютого 2022 року та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

20 листопада 2023 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить визнати правочин недійсним недодержанням вимог закону при розгляді заяви від 10.02.2022 року, чим порушено його цивільні права та інтереси, а також стягнути з відповідача на свою користь 1100000 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої 11-ма випадками недодержання вимог закону при розгляді заяви від 10.02.2022 року.

Як убачається із змісту позовної заяви та доданих до неї копій документів, вимоги позову обґрунтовані тим, що 10 лютого 2022 року ОСОБА_1 подав заяву до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га по АДРЕСА_1 з метою оформлення права власності на земельну ділянку проектом рішення Житомирської міської ради «Про відмову суб`єктам земельних відносин у наданні дозволів на розроблення документацій із землеустрою» позивачу відмовлено в наданні дозволу на розроблення документацій із землеустрою згідно з додатком. 22 серпня 2022 року Виконавчий комітет Житомирської міської ради повідомив ОСОБА_1 , що чиним земельним законодавством України не передбачено питання «погодження місяця розташування земельної ділянки» при розгляді заяв громадян про надання дозволів щодо відведення земельних ділянок, та як наслідок, відносно звернення від 10.02.2022 такого документу у Департаменті не створювалося, надати його копію немає можливості. Крім того, в даному листі зазначено, що запит ОСОБА_1 направлено до управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області для розгляду по суті.Зазначений проект та рішення 20-ї сесії Житомирської міської ради від 14.07.2022 року № 541 позивач вважає незаконними й вказує про заподіяння йому моральної шкоди в розмірі 110000 грн.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в справі, ознайомившись із змістом позовної заяви та доданими до неї документами, виявлено, що позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з наступних підстав.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства - цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями належності справ до цивільної юрисдикції є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Тобто, в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

У пункті 1 частини першої статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані суб`єкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 686/6775/18 (провадження № 61-42631сво18) зазначено, що: «до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень».

Конституційний Суд України в рішенні від 01.04.2010 року №10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів «а», «б», «в», «г» статті 12 ЗК України, пункту 1 частини першої статті 17 КАС України вирішив, що положення пунктів «а», «б», «в», «г» статті 12 ЗК України в частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього Кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб`єкти владних повноважень.

Таким чином, спір між сторонами виник на етапі надання дозволу позивачу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідачем, як уповноваженим органом місцевого самоврядування.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово вирішувала питання щодо юрисдикційної належності спору, предметом якого є оскарження рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування про надання або відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У постановах від 21 березня 2018 року (справа № 536/233/16-ц), 24 квітня 2018 року (справа № 401/2400/16-ц), 30 травня 2018 року (справа № 826/5737/16), 19 червня 2018 року (справа № 922/864/17) Велика Палата Верховного суду дійшла висновку про те, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність чи користування, а відмова особі у наданні земельної ділянки, яка висловлена шляхом відмови у наданні дозволу на розробку документації з землеустрою, сама по собі не є порушенням цивільного права цієї особи за відсутності обставин, які свідчать про наявність в неї або інших заінтересованих осіб відповідного речового права щодо такої земельної ділянки.

Дозвіл на розроблення документації із землеустрою не визначений законом як підстава набуття права на земельну ділянку і не є правовстановлюючим документом.

Якщо особа звертається до відповідного органу із заявою про надання дозволу на розроблення документації землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду якого цей орган приймає відповідне рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеними у Постанові Верховного Суду від 16.01.2019 року в справі № 361/2562/16-а.

Підстави, за наявності яких суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, визначені частиною 1 статті 186 ЦПК України. Зокрема, пунктом 1 частини 1 вказаної статті передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, оскільки характер спірних правовідносин дає можливість зробити висновок про те, що між позивачем та відповідачем як органом місцевого самоврядування суб`єктом владних повноважень виник публічно-правовий спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, тому у відкритті провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 19, 186, 260, 353 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради про судовий захист цивільного права та інтересу недодержанням вимог закону при розгляді заяви від 10 лютого 2022 року та відшкодування моральної шкоди.

Роз`яснити позивачу його право на звернення до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Г. Перекупка