Справа № 754/6102/22
У Х В А Л А

Іменем України

18 травня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

судді Саламон О.Б.

з участю секретаря судового засідання Рябенко В.О.

заявника і представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2

позивача і представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебувала цивільна справа цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16 лютого 2023 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики у розмірі 35 000 дол. США.

До суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, яка мотивована тим, що він, як відповідач, просив відкласти розгляд справи у зв`язку з хворобою адвоката, однак незважаючи на це, судом було винесене заочне рішення. Зазначає, що познайомились з позивачем у 2017 році, при цьому останній запропонував вкласти грошові кошти в бізнес, а майбутні доходи розподілити порівну. Крім того, умовою було і те, що відповідач приймає позивача на посаду менеджера фірми - ТОВ «Селена-XX» та надає для проживання квартиру по АДРЕСА_1 , а вартість оренди та комунальних послуг також входили у суму повернення інвестицій. За 2018 рік вкладені у бізнес інвестиції не принесли прибутку та внаслідок некваліфікованих дій позивача було зірвано два контракти на постачання пелети, внаслідок чого фірма понесла збитки. В кінці 2018 року позивач почав вимагати повернення інвестицій, незважаючи на збитки у бізнесі, внаслідок чого відповідач змушений був у 2019 році надати розписку про повернення грошей після продажу своєї квартири. Перераховував кошти позивачу на карту Приватбанку протягом 2018 -2019 р.р. та надавав зарплату, а 22 лютого 2020 року продав квартиру та остаточно розрахувався з боргом перед позивачем. Таким чином, при розгляді справ, пов`язаних з такими правовідносинами, суду необхідно враховувати те, що виходячи зі змісту ст.1047 ЦК України розписка має містити відомості про передачу позичальнику визначеної грошової суми. Посилаючись на викладене, просить скасувати заочне рішення.

Заявник та його представник вимоги заяви підтримали, просили скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Позивач та його представник заперечували щодо скасування заочного рішення, посилаючись на його законність.

У відповідності до ст. 288 ЦПК заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що після надходження справи до суду та відкриття провадження, розгляд справи було призначено на 27.09.2022, при цьому оголошувалися перерви для належного повідомлення відповідача. Станом на 07.12.2023 від відповідача надійшла заява про тимчасове його перебування за іншою адресою, у зв`язку з війною. Просив передати справу за підсудністю до іншого суду або відкласти розгляд справи до закінчення війни. Було оголошено перерву до 18.01.2023, при цьому адвокат відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з ознайомленням з матеріалами справи для належного захисту. Знову ж таки судом оголошено перерву до 16 лютого 2023 року, при цьому подано чергове клопотання адвоката відповідача про відкладення розгляду справи у зв`язку з його хворобою, при цьому доказів на підтвердження зазначеного надано суду не було. Будь яких пояснень, заперечень, відзиву з приводу позовних вимог протягом більше як двох місяців (грудень - лютий), суду не надано.

Обгрунтовуючи власну незгоду із заочним рішенням суду, відповідач посилається на те, що вважає, що позивачем не доведено його право на стягнення з відповідача заборгованості за договором позики, оскільки заборгованість відсутня, однак підставою для перегляду заочного рішення відповідно до положень ст. 288 ЦПК України є посилання на докази, що мають істотне значення для справи і не були розглянуті судом. Таких належних доказів відповідач не надає.

З огляду на вказане, суд критично оцінює вказані посилання відповідача, як підставу для скасування заочного рішення, та вважає їх необґрунтованими.

За положеннями ст. 129 Конституції України, ст. 2 ЦПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Зі змісту ст. 288 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом таких обставин:

- відповідач не з"явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив з поважних причин;

- докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, заочне рішення може бути скасоване лише за наявності щонайменше двох підстав, визначених у ст. 288 ЦПК України.

Враховуючи неодноразові відкладення судових засідань за клопотанням відповідача, а також те, що останнім не подано до суду відзиву на позов, не викладено своєї позиції по суті справи та не зазначено перешкод для вчинення вказаних дій в строки, визначені ухвалою про відкриття провадження по справі, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, тому суд при ухвалені рішення суду прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача.

Разом з тим, суд вважає, що докази, на які посилається заявник у заяві про перегляд заочного рішення, не мають істотного значення для вирішення даної справи, оскільки вони не спростовують встановлені судом обставини у справі.

Відповідачем не вказано в поданій заяві докази, які могли б привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни, тобто такі докази, які, якби були відомі суду при розгляді справи, то призвели б до ухвалення іншого рішення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення суду.

Керуючись ст. 288 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 16 лютого 2023 року по справі за позовом за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Строк на апеляційне оскарження рішення відраховується з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складено 19.05.2023.

Суддя Деснянського

районного суду м. Києва О.Б. Саламон