Справа №302/1757/23
Провадження №2/302/320/23
Номер рядка звіту 52
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2023 смт. Міжгір`я Закарпатської області

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого, судді Пухальського С. В.,

секретаря судового засідання Митряк І. П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» в інтересах якого діє адвокат Капля Аліна Степанівна до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в поряду суброгації,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (далі Позивач, ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП») звернулося до суду з позовною заявою до відповідачки про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в поряду суброгації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.06.2020 між ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та ТзОВ «ПБС» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, за умовами якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу, яким забезпечено транспортний засіб «FORD TRANSIT», д.р.н. НОМЕР_1 .

27.10.2020 ОСОБА_1 під час керування автомобілем марки «MERCEDES-BENZ», д.р.н. НОМЕР_2 , порушивши Правила дорожнього руху, не впоралася з керуванням та допустила зіткнення з припаркованими на узбіччі автомобілями марки «FORD TRANSIT» д.р.н. НОМЕР_1 та «ВАЗ-212140» д.р.н. НОМЕР_3 , внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб «FORD TRANSIT», д.р.н. НОМЕР_1 .

Винною у вчиненні ДТП визнано відповідачку.

02.12.2020 позивачем розраховано суму страхового відшкодування по даній страховій справі та в подальшому здійснено відшкодування потерпілому витрат на ремонт транспортного засобу «FORD TRANSIT», д.р.н. НОМЕР_1 , в сумі 175 780,45 грн.

Позивач звернувся до ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» із заявою (претензією) про виплату страхового відшкодування в порядку регресу на суму 175 780,45 грн., у відповідь на яку ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 127 400,00 грн. в рамках ліміту відповідальності та за вирахування франшизи в розмірі 2 600,00 грн., передбаченою полісом №АО/2157468.

Невідшкодованою залишилася сума в розмірі 48 380,45 грн., яку позивач просив стягнути з відповідачки та сплачені судові витрати.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2023 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

01.11.2023 відповідачкою до суду подано заяву, в якій вона висловила позицію про визнання позовних вимог та просила розстрочити на дванадцять місяців сплату суми заподіяної шкоди у зв?язку зі скрутним матеріальним становищем та перебуванням на її утриманні малолітніх дітей.

Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що 19.06.2020 між ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та ТзОВ «ПБС» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу, яким забезпечено транспортний засіб «FORD TRANSIT», д.р.н. НОМЕР_1 .

27.10.2020 о 08 год. 30 хв., на автодорозі Р-21 біля с. Майдан, ОСОБА_1 під час керування автомобілем марки «MERCEDES-BENZ», д.р.н. НОМЕР_2 , не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралася з керуванням та допустила зіткнення з припаркованими на узбіччі автомобілями марки «FORD TRANSIT», д.р.н. НОМЕР_1 та «ВАЗ-212140» д.р.н. НОМЕР_3 .

Внаслідок вказаного ДТП було пошкоджено транспортний засіб «FORD TRANSIT», д.р.н. НОМЕР_1 , з вини ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якої, як водія автомобіля «MERCEDES-BENZ», д.р.н. НОМЕР_2 , була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ №АО/2157468 (виданим Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ЕТАЛОН»») та який діяв на момент ДТП 27.10.2020.

Винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) визнано відповідачку, яка керувала автомобілем «MERCEDES-BENZ», д.р.н. НОМЕР_2 .

02.12.2020 ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» розрахувало суму страхового відшкодування по даній страховій справі.

Відповідно до умов Договору добровільного страхування №06/107-68-002647/20 від 19.06.2020 ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» відшкодувало потерпілому витрати на ремонт транспортного засобу «FORD TRANSIT», д.р.н. НОМЕР_1 , в сумі 175 780,45 грн.

Позивач звернувся до ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» із заявою (претензією) про виплату страхового відшкодування в порядку регресу на суму 175 780,45 грн., у відповідь на яку ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 127 400,00 грн. в рамках ліміту відповідальності та за вирахування франшизи в розмірі 2 600,00 грн. передбаченою полісом №АО/2157468.

Таким чином, невідшкодованою залишилася сума в розмірі 48 380,45 грн.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Статтею 6 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 Цивільного кодексу України (далі ЦК України)).

Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно із статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України).

У разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат.

При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.

Стаття 1166 Цивільного кодексу визначає, що шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 1187 ЦК України діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання є джерелом підвищеної небезпеки Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, згідно частини 1 статті 1188 ЦК України, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право вимоги до особи відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

На підставі досліджених доказів суд вважає доведеним, що дії ОСОБА_1 , яка керувала джерелом підвищеної небезпеки автомобілем «MERCEDES-BENZ», д.р.н. НОМЕР_2 , перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку із завданням шкоди власнику транспортного засобу марки «FORD TRANSIT», д.р.н. НОМЕР_1 , що підтверджено відповідною постановою суду про притягнення її до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП.

Судом встановлено, що позивачем, як страховиком було проведено оцінку завданих потерпілій в ДТП особі збитків внаслідок дій відповідачки по справі та надано суду достатньо доказів на підтвердження наявних пошкоджень транспортного засобу та обґрунтування суми завданої шкоди, а також підтвердження проведеної виплати потерпілій особі.

Також, позивачем підтверджено часткове повернення страхової виплати йому ПрАТ «СК «ЕТАЛОН», в якій на момент ДТП була застрахована цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди. Різниця між сумою виплати потерпілій особі та страховою виплатою становить дійсно 48380,45 грн.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до статті 1194 Цивільного Кодексу, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже враховуючи, що завданий відповідачкою внаслідок ДТП майновий збиток у вигляді пошкодження автомобіля «FORD TRANSIT», д.р.н. НОМЕР_1 перевищує сплачений на користь позивача розмір страхового відшкодування, то з відповідачки , як із заподіювача шкоди, слід стягнути різницю між фактичним розміром завданих збитків та сплаченим страховим відшкодуванням, що становить 48380,45 грн.

Відповідно до вимог статей 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, позивачу з державного бюджету підлягають поверненню 1342,00 грн., що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви (2684 х 0,5 = 1342,00). Інша частина понесених позивачем витрат зі сплати судового збору в розмірі 1342,00 грн., відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Відповідно до частини 1 статті 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (частина 3 статті 435 ЦК України).

Згідно із частинами 4 та 5 статті 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

З акту обстеження матеріально-побутових умов від 20.10.2023 вбачається, що ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 разом із чоловіком та двома малолітніми дітьми в будинку батьків чоловіка загальною площею 86 м.кв. Протягом останніх трьох років вона ніде не працює, веде догляд за дитиною до трьох років. Чоловік не працює. Сім`я проживає з тимчасових підробітків заготівля ягід і грибів. В підсобному господарстві не має нічого. Умови проживання складні.

За даними довідки УСЗН Хустської РДА від 19.10.2023, ОСОБА_1 отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини, розмір якої становить 1032,00 грн. на місяць.

Таким чином, враховуючи матеріальний стан відповідачки, який не дозволяє їй виконати рішення негайно, її вік, перебування на її утриманні двох малолітніх дітей, відсутність належного доходу, що не спростовано, виходячи з таких засад як добросовісність та розумність, суд вважає можливим розстрочити виконання рішення на дванадцять місяців шляхом сплати заборгованості рівними частинами.

Керуючись статтями 2, 3, 10-13, 19, 76-82, 141, 142, 206, 258, 259, 263-265, 267, 273, 279, 354, 435 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 44, ) 48380,45 грн. (сорок вісім тисяч триста вісімдесят гривень 45 коп.) шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 342,00 грн. (одна тисяча триста сорок дві гривні).

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Міжгірському районі Закарпатської області повернути Приватному акціонерному товариству «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (), з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі даного позову на підставі платіжної інструкції №ЗР077148 від 11.09.2023, що становить 1 342,00 грн. (одна тисяча триста сорок дві гривні).

Розстрочити виконання даного рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 48 380,45 грн., строком на 12 (дванадцять) місяців, рівними платежами в сумі по 4031,70 грн. (чотири тисячі тридцять одна гривня 70 коп.) щомісячно з моменту набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Міжгірський районний суд Закарпатської області з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено 23 листопада 2023 року.

Суддя Пухальський С. В.