справа № 619/5039/23
провадження № 2/619/1348/23
Рішення

іменем України

21 листопада 2023 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Алфьорової В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 619/5039/23,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

вимоги позивача: про зміну прізвища дитини,

представник позивача: ОСОБА_3 .

Виклад позиції позивача за заперечень відповідача.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить змінити прізвище малолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ». У обґрунтування позову зазначено, що між нею та відповідачем було укладено шлюб 02.07.2005, який 15.01.2015 розірвано відповідно до рішення Дергачівського районного суду Харківської області. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Жодним чином після розлучення відповідач не цікавився добробутом, життям та здоров`ям дитини, а займався налагодженням власного приватного життя. Оскільки ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, вона була змушена звернутись до суду для стягнення аліментів. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 09.02.2015 по справі № 619/5920/14-ц стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 400,00 грн щомісячно, до досягнення дитиною повнолітнього віку, починаючи з 27.11.2014 року. З моменту народження дитина постійно проживає з нею, своєю матір`ю та забезпечена піклуванням, турботою, любов`ю, при необхідності лікуванням, наданням належного рівня розвитку її здібностей, що підтверджується участю дитини у різних гуртках та спортивних секціях. Відповідач ігнорує та своїми діями намагається не брати участь у житті дитини, вже декілька років не телефонує сину, не вітає його з днем народження. Жодним чином не цікавиться успіхами сина у навчанні та спортивних змаганнях, не цікавиться станом здоров`я ОСОБА_7 . Відповідач не виконує належним чином своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини, нехтує ними, не бере участі у вихованні та утриманні дитини, жодним чином не піклується про стан здоров`я дитини (фізичний, духовний та розумовий розвиток), не намагається забезпечити належного медичного обслуговування. Відповідач уникає будь-яких зустрічей та телефонних розмов з позивачем, тому вона позбавлена можливості вирішити даний спір в позасудовому порядку шляхом подачі відповідних заяв про зміну прізвища дитини в орган РАЦС. Надані докази доводять, що усі обов`язки по утриманню та вихованню дитини виконує вона, створивши дитині усі необхідні умови для здорового фізичного та морального розвитку, духовного збагачення. Після переїзду до м. Полтава як ВПО, дитинаопинилася у зовсім іншому оточенні, знайшла нових друзів та знайомих, однак у зв`язку із тим, що син та матір мають різні прізвища, дитина відчуває себе серед однолітків неприємно, а тому для того, щоб прибрати із життядитини даний дискомфорт вона і вирішила звернутися до суду із даноюпозовною заявою. Враховуючи той факт, що батьки дитини мають різні прізвища, а бажання позивачки та її малолітнього сина носити її прізвище є закономірним та цілком відповідає інтересам дитини.

Відповідач позовні вимоги не визнає, просить відмовити в задоволенні позовних вимог та надав заперечення, зі змісту яких убачається, що позивачем по справі є його колишня дружина ОСОБА_8 , з якою мешкає дитина. Це вже третій позов, поданий колишньою дружиною до нього в цьому році. Їй було відмовлено рішенням Дрегачівського р/с Харківської області від 12.06.2023, яке залишено без змін Харківським апеляційним судом Постановою від 30.08.2023. Як встановлено судами, Позивачка фактично бажала переглянути розмір аліментів, а не спосіб їх стягнення, хоча і не мала для цього жодних правових підстав, на даний час судом розглядається аналогічний по суті позов. Вважає, що цей шквал позовів направлений на видавлювання з нього додаткових грошових коштів та розірвання зв`язків між ним та сином. ОСОБА_8 з усіх сил намагається зашкодити його спілкуванню з сином, постійно створювала перешкоди його участі у вихованні сина. Ще у 2017-2018 рр. він звертався із заявами до Управління служб у дітей: Харківської міської ради (за місцем фактичного проживання батьків ОСОБА_9 ), Дергачівської районної адміністрації та Сєвєродонецької міської ради, щодо визначення місця проживання сина з ним. Він намагався відстоювати свої права батька, але Позивачка навмисно ізолювала сина від нього, вивозила до своїх родичів в м. Сєвєродонецьк, хоча сама продовжувала працювати в Харкові. Позивачка у позовній заяві намагається створити негативний образ батька, який не надає грошей своїй дитині, не займається її вихованням та не цікавиться її подальшою долею. З цього приводу зазначає, що усе це не має жодного відношення до реальних обставин їхнього життя. Він кожен місяць сплачує аліменти у більшому розмірі, ніж визначено судом, оскільки хоча б фінансово намагається брати участь у житті сина. Вважає, що надані Позивачкою докази не створюють повної та об`єктивної картини, крім того син мешкає в іншій області, що також позбавляє його можливості бачитись. Вважає, що зміна прізвища сина може негативно вплинути на його подальше відношення до нього та не відповідає інтересам дитини. Він не позбавлений батьківських прав, а син вже досяг 10-літнього віку та може прийняти зміну прізвища як повний відрив від нього, як від батька. Саме поведінка Позивачки, яка з часу розірвання шлюбу усілякими засобами намагалася перешкодити його спілкуванню з сином, вивозила сина без його згоди та навіть повідомлення, в інші міста України (задовго до війни), стоїть на заваді його участі у житті та вихованні сина, а тепер і хоче змінити навіть прізвище сина. Вважає, що зміна прізвища обірве ще одну нитку зв`язку його з дитиною та максимально віддалить сина від нього. Він не уникає обов`язку утримувати сина, на утримання якого сумлінно сплачує аліменти, при наявності фінансової можливості, в значно більшому розмірі, та має намір і надалі, в рамках своїх можливостей, виконувати свої батьківські обов`язки. За потреби, коли позивачка йому про це казала, він надавав кошти на додаткові витрати - масаж сину, про що надає квитанції.

Представником позивача надано відповідь на відзив, у якій зазначено, що по-перше, жодним чином після розлучення Відповідач не цікавився добробутом та життям, здоров`ям дитини, а займався налагодженням власного приватного життя. На підтвердження даного аргументу Позивачем були подані докази у численних довідках. У кожній із них той чи інший навчальний заклад підтвердив, що батько не цікавився життям сина та не проявляв до нього інтерес. Відповідач докази не аналізує, а просто вказує, що не погоджується з ними, при чому, не наводячи ні фактичних, ні юридичних підстав такої позиції. По-друге, з моменту народження дитина постійно проживає з матір`ю, дитина забезпечена піклуванням, турботою, любов`ю, при необхідності лікуванням, наданням належного рівня розвитку її здібностей, що підтверджується участю дитини у різних гуртках та спортивних секціях. У відзиві Відповідач вказує, ніби-то він вчиняв активні дії для визначення проживання сина разом із ним, а саме писав відповідні запити. Позивачу не відомо, що саме хотів цим добитися відповідач, адже йому ніхто не перешкоджав бачитися з дитиною чи іншим чином брати участь у його вихованні. Позиція Відповідача не є чіткою, адже зміна прізвища чи то буде впливати на ставлення дитини до батька, чи то не буде. Окрім цього це не підтверджено жодним доказом, натомість у позовній заяві Позивач чітко визначила із якою метою бажає змінити прізвище дитини та чому це відповідає інтересам дитини, тому в цій частині міркування Відповідача не можуть бути прийняті Судом до уваги. У свою чергу сторона Відповідача не врахувала, що строки, розмір, та порядок сплати аліментів не є предметом доказування у даній конкретній справі, а також той факт, що надані квитанції про сплату аліментів не підтверджують слів Відповідача та жодним чином не спростовують слів Позивача, таким чином дані докази не відповідають критерію належності. При поданні відзиву Відповідач не завірив докази належним чином, а тому сторона Позивача і Суд позбавлені можливості переконатися в законності їх отримання. при вирішенні справи про зміну прізвища дитини необхідно також враховувати відносини, які існують між дитиною та її батьками, в тому числі й з тим із батьків, хто проживає окремо.

Відповідачем подано заперечення, у яких зазначено, що він вважає, що Позивач послідовно намагається, маніпулюючи обставинами та штучно створеними доказами, розірвати зв`язок між ним та сином. З часу розірвання шлюбу ОСОБА_8 з усіх сил намагається зашкодити його спілкуванню з сином, постійно створювала перешкоди його участі у вихованні сина, вивозила його до іншого міста. Намагаючись відстояти свої права батька він звертався до Дергачівського районного суду з позовом до ОСОБА_10 про визначення місця проживання сина з ним та відібрання його від матері (справа№619/4233/17). Дійсно після програшу тривалого судового процесу він не оскаржував в апеляції рішення суду, оскільки за весь час суду йому не дали навіть можливості побачити сина, а подальше перетягування дитини та можливе залучення судових виконавців для побачення або відібрання дитини здалося йому таким, що може тільки зашкодити психіці сина. Твердження Позивачки, що їй не відомо, що він намагався добитися своїми діями є досить дивним, оскільки все було сформульовано в позовних вимогах - намагався добитися проживання сина ним. З наданих до позову доказів він дізнався, що дитина оформлена як ВПО та згідно довідкам, начебто постійно знаходиться в м. Полтава, але тоді не зрозуміло з ким знаходиться син, якщо позивачку він бачить у м. Харкові, вона навіть зазначає адресу свого перебування в м. Харків. Він ніколи не робив жодного акценту на сплаті аліментів, лише констатував як сам факт їх сплати так і свою зацікавленість в тому, щоб його син отримував грошові кошти саме від нього - його батька. Вважає, що зміна прізвища жодним чином не відповідає істотним інтересам дитини, а навпаки повинна створити у дитини ілюзію відсутності батька взагалі, навіть згадку про нього забрати із документів.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

На виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, 16.10.2023 судом з Єдиного державного демографічного реєстру сформовано відповідь №274099 щодо місця реєстрації відповідача.

Ухвалою суду від 16.10.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд призначено за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 08.11.2023.

Ухвалою суду від 08.11.2023 закрито підготовче провадження та справу призначено для розгляду по суті на 21.11.2023.

Представник позивача та позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, у наданій заяві просить справу розглядати без його участі.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 липня 2005 року, який розірвано згідно рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15.01.2015, що не оспорюється сторонами.

Від спільного подружнього життя сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 15).

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 09.02.2015 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 400,00 грн щомісячно, до досягнення дитиною повнолітнього віку (а.с. 16-17).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Тому сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Тобто доказування є юридичним обов`язком сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Частиною першою статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року, далі Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Кожна дитина відповідно до статті 7 Конвенції має право на збереження індивідуальності.

Одним із основних засобів ідентифікації дитини є її ім`я, яке надається дитині при народженні, і складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Відповідно до статті 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Частинами третьою, п`ятою статті 148 СК України передбачено, що у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років.

У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.

Тлумачення частини п`ятої статті 148 СК України, здійснене Верховним Судом у постанові від 15 серпня 2018 року у справі № 759/3363/16-ц (провадження № 61-18385св18), дозволяє зробити висновок, що при вирішенні спору між батьками щодо зміни прізвища дитини беруться до уваги різні обставини, які мають свідчити про те, що зміна прізвища дитини відповідає її інтересам. До них відноситься: виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини; інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища дитини її інтересам. Тобто інтереси дитини є пріоритетними і визначальними для вирішення спору щодо зміни прізвища дитини.

Отже, при вирішенні справи про зміну прізвища дитини необхідно також враховувати відносини, які існують між дитиною та її батьками, в тому числі й з тим із батьків, хто проживає окремо.

Якщо той із батьків, хто має спільне з дитиною прізвище і проживає окремо від дитини, зберігає з нею близькі стосунки і продовжує брати участь у її вихованні, то не є доцільним сприяти відчуженню між батьком і дитиною, зокрема, шляхом зміни прізвища.

При цьому суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постановах Верховного Суду від 13 квітня 2020 року у справі № 496/904/18 та від 01 квітня 2020 року у справі № 234/19213/17, де зазначено, що при вирішенні справи про зміну прізвища дитини необхідно також врахувати стосунки, які існують між дитиною та її батьками, в тому числі й з тим із батьків, хто проживає окремо. Якщо той із батьків, хто має спільне з дитиною прізвище і проживає окремо від дитини, зберігає з нею близькі стосунки і продовжує брати участь у її виховані, то не є доцільним сприяти відчуженню між батьком і дитиною шляхом зміни прізвища.

Постанова Верховного Суду від 30 березня 2020 року у справі № 759/5739/18 та постанова Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 599/596/17 містять висновки, враховані судом першої інстанції, про те, що позивач має довести належними і допустимими доказами факт свідомого та умисного непіклування відповідача про фізичний, духовний розвиток їх дитини, а також те, що зміна прізвища дитини на прізвище матері буде відповідати найкращим інтересам дитини.

При цьому, суд на перше місце ставить якнайкращі інтереси дітей, оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення, а тому зміна прізвища малолітньої дитини через конфлікт між батьками не відповідатиме її інтересам, психологічному та гармонійному розвитку.

Твердження позивачки про те, що батько жодним чином не бере участі у вихованні, забезпеченні розвитку дитини, між відповідачем та сином відсутній будь-який зв`язок, а отже, він належно не виконує своїх батьківських обов`язків, суд вважає суперечливими та необґрунтованими з огляду на той факт, що ОСОБА_2 у добровільному порядку регулярно здійснює перерахування грошових коштів позивачці на утримання дитини, що підтверджує і сама ОСОБА_1 , а також підтвердив відповідач наданими квитанціями (а.с. 42-77), серед яких мається і перерахування коштів на масаж сину.

Твердження позивачки про те, що ОСОБА_2 є сторонньою особою для сина є необґрунтованим, адже він заперечує проти зміни прізвища малолітньої дитини, у судовому порядку намагався визначити місце проживання сина з ним та звертався до декількох служб у справах дітей за місцем перебування сина з вимогами щодо надання відповідного висновку.

Суд враховує також думку малолітнього ОСОБА_9 , який пояснив, що з батьком не спілкується, але хотів би, щоб батько був гарним та вони разом проводили час. Зазначив, що він проживає з матір`ю, батько йому не дарує ніяких подарунків.

При цьому, суд зважає на те, що дитина має більшу прихильність до того з батьків, з ким фактично проживає, що певним чином впливає на формування думки дитини.

Суд також бере до уваги рівність прав обох батьків щодо прав та інтересів дитини, яка з досягненням певного віку зможе самостійно визначитись з необхідністю зміни прізвища, тоді як на теперішній час, враховуючи конфліктні відносини, які склалися між батьками дитини, вважає, що зміна прізвища буде сприяти відчуженню між батьком і дитиною та не відповідатиме інтересам сина, психологічному та гармонійному розвитку, не сприятиме стабілізації його психоемоційного стану. Обставин, які свідчать про необхідність змінити прізвище дитини, позивачем не зазначено.

Вирішуючи спір про зміну прізвища дитини, з урахуванням балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення суд враховує, що між сторонами склалися неприязні і складні відносини, які не можуть дійти спільної думки щодо виховання і утримання дитини, які звинувачують один одного в незабезпеченні належних умов для цього, зокрема, позивач вважає, що відповідач неналежно піклується про дитину, не забезпечує її утримання, не приділяє уваги в тому числі щодо стану здоров`я, коли відповідач вважає, що позивач чинить йому перешкоди для цього, він не може мати вільного доступу до дитини і вільно спілкуватися з нею, тощо.

Позивач не довела належними і допустимими доказами факт свідомого та умисного невиконання відповідачем батьківських обов`язків, а також те, що зміна прізвища дитини на прізвище матері буде відповідати найкращим інтересам дитини, які є пріоритетним і визначальним для вирішення спору щодо зміни прізвища дітей.

Із наданих позивачкою довідок, де зазначено, що батько дитини тренування не відвідує та кошти не вносить убачається, що вона з сином є внутрішньо переміщеними особами за адресою: АДРЕСА_1 та син відвідує у м. Полтава Полтавський навчально-виховний комплекс № 16 та комп`ютерну Академію ШАГ.

Отже, той факт, що батько дитини не приймає безпосередньої участі у тренуваннях та навчанні дитини, враховуючи, що мати з сином проживають у іншому обласному центрі, не свідчить про його нехтування та свідоме небажання приймати участь у вихованні дитини.

Таким чином, враховуючи, що батьки не дійшли згоди про зміну прізвища дитини відповідно до положень статей 145, 148 СК України, а також, що у справах, що стосуються прав дітей судам першочергову увагу слід приділяти якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки позивач не довела необхідності зміни прізвища дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », а також того, що зміна прізвища буде відповідати інтересам сина, сприятиме психологічному та гармонійному розвитку.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн покладається на позивачку.

Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

У позові ОСОБА_1 про зміну прізвища дитини відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 23.11.2023.

Суддя І. М. Нечипоренко