Справа 752/3975/23
провадження № 2-во/752/142/23
УХВАЛА

19.05.2023 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Чередніченко Н.П.розглянувши заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в судовому наказі по цивільній справі № 752/3975/23 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебувала справа за позовом № 752/3975/23 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

У травні 2023 року заявник звернулась до суду із заявою про виправлення описки в судовому наказі від 01.03.2023 року, виклавши перший абзац резолютивної частини судового наказу в редакції із зазначенням граничного розміру аліментів, які підлягають стягненню із боржника. В обґрунтування заяви зазначено, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів в розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Однак, вказівка про це в наказі відсутня, а тому, на думку заявника, наявні підстави для внесення відповідних виправлень.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити за наступних підстав.

Встановлено, що в лютому 2023 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду в порядку наказного провадження із заявою, в якій просила видати судовий наказ про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення заяви до суду і до повноліття дитини.

Судовим наказом Голосіївського районного суду м. Києва від 01.03.2023 року, було стягнуто із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), - на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Коржі Баришівського району Київської області, громадянки України, РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), - на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи із 27.02.2023 року і до повноліття дитини. Стягнуто із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), - на користь держави судовий збір в розмірі 268 (двісті шістдесят вісім) грн. 40 коп.

07.03.2023 року копія зазначеного судового наказу була направлена боржнику для відома.

З тексту зазначеного судового наказу, зокрема, його резолютивної частини вбачається, що судом було вирішено пред`явлені заявником вимоги в точній відповідності до того, як вони були пред`явлені заявником, а також у відповідності до вимог матеріального права.

Доказів про неможливість виконання зазначеного судового наказу, та/або відмови в його належному виконанні, зокрема, з огляду на відсутність в судовому наказі вказівки про граничний розмір аліментів, на які вказує сторона заявника, - матеріали справи не містять, та стороною заявника суду надано не було.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч. 1 ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

За правилами ч. 2 ст. 269 ЦПК України, питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

У відповідності до п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 р. за № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. При цьому арифметичною вважається помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку з використанням несправної техніки. Суд може виправити лише ті арифметичні помилки, яких він припустився сам.

Суд вважає, що наведені в заяві обставини не є такими, з якими закон пов`язує можливість виправлення описок в судовому наказі в розумінні ст. 269 ЦПК України.

Крім того, посилання сторони заявника на те, що суд помилково не зазначив в резолютивній частині судового наказу граничний розмір аліментів, а відтак наявні підстави для виправлення описок, суд до уваги також не приймає, оскільки, пред`явлені вимоги вказівки про це не містили, судовий наказ було оформлено у відповідності до вимог матеріального права, а відтак підстав вважати, що суд при винесенні судового наказу припустився описки також немає.

Слід вказати на те, що остаточність судових рішень (правова визначеність) є принципом Європейського суду з прав людини, а відповідно до ст. 17 Закону України «Про застосування практики ЄСПЛ при розгляді судових прав», - суди зобов`язані, крім іншого, враховувати практику ЄСПЛ як джерело права.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду, та саме на цей принцим Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу судів України, зокрема, у рішеннях по справах «Науменко проти України», «Полтораченко проти України», «Тімотієвич проти України».

Зазначений принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення по суті. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію (касацію), а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.(див. рішення у справі "Рябих проти Росії" ( 980_172 ) (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X).

Суд вважає, що наведені в заяві вимоги та обставини необхідності виправлення описки в судовому наказі жодним чином не впливають на неможливість його належного виконання, та доказів зворотному суду не надано.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що підстав, з якими закон пов`язує можливість виправлення описок в резолютивній частині судового наказу, стороною заявника не доведено, а судом не встановлено, а тому вважаю заяву необґрунтованою та безпідставною, в зв`язку з чим в її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 258-260, 269 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в судовому наказі по цивільній справі № 752/3975/23 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягомпятнадцятиднів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.П. Чередніченко