Справа № 569/9651/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

секретар судового засідання Добровчан К.Ю.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Гвяздовського А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 569/9651/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 про усунення перешкод в спілкуванні з матір`ю та визначення способу участі у спілкуванні,

ВСТАНОВИВ:

14.07.2022 року до Рівненського міського суду надійшла на розгляд позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 про усунення перешкод в спілкуванні з матір`ю та визначення способу участі у спілкуванні.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що щонайменше з 2018 року у його матері ОСОБА_5 були проблеми з психічним здоров`ям. У 2019 році за ініціативою відповідача ОСОБА_3 . ОСОБА_5 була поміщена до Здолбунівського будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів, де їй було поставлено діагноз «атеросклеротична деменція». У 2021 році ОСОБА_3 забрав матір позивача з пансіонату та з того часу не дає йому з нею спілкуватися, не допускає до побачень та відібрав у неї телефон, який позивач придбав для спілкування.

У зв`язку з цим просить зобов`язати ОСОБА_3 не чинити йому перешкоди у спілкуванні з мамою ОСОБА_5 та визначити способи участі у спілкуванні з матір`ю.

Ухвалою суду від 26 липня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 12 жовтня 2022 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України.

23.03.2023 від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Якубця М.К. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує, вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Вказує, що позивач не навів жодного доказу коли, яким чином та у який спосіб відповідач чинив перешкоди позивачу у спілкуванні з матір`ю. Зазначає, що відповідач не володіє інформацією про те, що ОСОБА_5 обмежена в цивільній дієздатності та немає судового рішення, яке б набрало законної сили, щодо такого обмеження. Остання не потребує сторонньої допомоги.

Стверджує, що діючим законодавством не регламентовано порядок усунення перешкод у спілкуванні повнолітньої дитини з її матір`ю, а тому посилання на вимоги ст. 153 СК України є безпідставними. Просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 27 жовтня 2022 року продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви на 5 днів, з дня отримання копії даної ухвали.

02 листопада 2022 року позивачем було подано клопотання із виправленими недоліками.

Ухвалою суду від 03 листопада 2022 року продовжено розгляд даної справи.

Ухвалою суду від 24 березня 2023 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 19 квітня 2023 року підготовче провадження у справі закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак його представник адвокат Якубець М. подав до суду 16.06.2023 р. заяву про розгляд справи без їх участі. Вказав, що позовні вимоги не визнають.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, повідомлявся заздалегідь та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Правом подати відзив на позовну заяву не скористався.

Представник третьої особи ОСОБА_5 адвокат Гвяздовський А.Є. в судовому засіданні заперечив проти позову, вказав, що нікому ніхто не чинить перешкоди в спілкуванні з його довірителькою.

Заслухавши учасників процесу, свідків, дослідивши письмові матеріали по справі, та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до такого висновку.

Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_5 відповідно до повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 22 квітня 2021 року.

Позивач до 2019 року проживав без реєстрації місця проживання разом зі своєю матір`ю у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що не заперечується відповідачами. Оскільки будинок поділений на декілька частин, в одній частині будинку проживала ОСОБА_5 разом зі своїм сином ОСОБА_2 , в іншій відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є онуками ОСОБА_5 .

Згідно медичної карти стаціонарного хворого № 23215 у період з 08.12.2018 по 11.12.2018 ОСОБА_5 перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради. Заключний діагноз: Дисметаболічна, токсична кардіоміопатія. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст., 2 ст. за рівнем АТ, високий ризик судинних ускладнень. СН ІІ А ст., ІІ ФК по NYHA. Двобічна нижньочастковагіпостатична пневмонія. Психічні та поведінкові розгляди внаслідок вживання алкоголю. Стан відміни з делірієм.

Відповідно до довідки РО «Незалежна релігійна громада євангельських християн-баптистів «Дім Євангелія» м. Рівне» за вих. № 110 від 27.10.2020 ОСОБА_2 проходив програму реабілітації від алкогольної залежності в Християнському реабілітаційному центрі для алкогольно і наркотично залежних людей «Нове життя». Був прийнятий у реабілітаційний центр 21 січня 2019 року і успішно завершив реабілітацію 26 травня 2020 року.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 228747309 від 20.10.2020 земельна ділянка з кадастровим номером :01:028:0698 за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по 1/2 частки.

Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності: ОСОБА_4 (16/100 частки) на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 523, виданий23.09.2019, видавник: Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Філіпов М.М.; ОСОБА_3 16/100 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 522, виданий23.09.2019, видавник: Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Філіпов М.М. та 2975/10000 частки на підставі договору дарування, серія та номер: 17, виданий 22.01.2019, видавник:Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Філіпов М.М.

07.06.2019 департаментом соціального захисту населення Рівненської облдержадміністрації Авсюкевич З.І. було видано путівку № 74 до Здолбунівського будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів як такій, що потребує постійного догляду та нагляду.

Згідно висновку ЛКК № 414 від 24.07.2020, виданого КП «Острозька обласна психіатрична лікарня» Рівненської обласної ради, ОСОБА_5 встановлено діагноз атеросклеротична деменція. Висновок комісії: по психічному стану потребує перебування в психоневрологічному корпусі; потребує подальшого перебування в психоневрологічному корпусі.

Відповідно до заяви-згоди від 18.11.2020 ОСОБА_5 надала згоду адвокату Волошину Іллі Васильовичу на передачу своєму сину ОСОБА_2 інформації щодо її здоров`я, всієї медичної документації та інформації щодо розгляду судової справи про визнання недійсним договору дарування, в тому числі копію позовної заяви та процесуальних судових рішень.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 пояснив, що відповідач ОСОБА_3 забрав ОСОБА_5 з КЗ «Здолбунівський геріатричний пансіонат» Рівненської обласної ради до себе в будинок за адресою: АДРЕСА_1 після подачі у лютому 2021 року ОСОБА_5 позову про визнання договору дарування частини будинку недійсним (справа № 569/2276/21), в ході розгляду якої мало вирішуватись питання про призначення судової психіатричної експертизи.

Вказана обставина учасниками не заперечувалась.

Вказує, що неодноразово приходив до матері за адресою: АДРЕСА_1 , але там або було закрито, або відповідачі не давали йому побачитись з мамою. Зазначає, що коли він звертався в поліцію, то йому повідомляли, що оскільки будинок є приватною власністю, то він не може заходити на територію. При цьому огорожа біля будинку завжди зачинена, а телефон, який він подарував мамі у березні 2021 року, щоб з нею спілкуватися, був постійно поза зоною.

Останній раз бачився з мамою в червні 2021 року, коли зайшов через територію сусіда та спілкувався з мамою через сітку. Тоді мати йому сказала, що телефон забрали в неї відповідачі.

Зазначив, що в кінці 2021 року бачився з ОСОБА_3 та попросив його дати можливість побачитися з матір`ю, на що той сказав, що не пустить його.

З 16.03.2022 року позивач проходить військову службу в Збройних Силах України.

За цей час декілька разів приїжджав до матері, проте кожен раз ворота були зачинені.

Представник ОСОБА_3 адвокат Якубець М.К. зазначив, що вважає позов необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки мати має право самостійно визначити з ким їй спілкуватися. Вказує, що ОСОБА_3 не перешкоджає позивачу у спілкуванні з матір`ю. З приводу обставин, які стали підставою для звернення позивача в поліцію, йому нічого невідомо.

Представник третьої особи ОСОБА_5 адвокат Гвяздовський А.Є. вказав, що відсутні докази вчинення перешкод для спілкування позивача з матір`ю. Підтвердив, що зараз ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді Рівненського районного управління поліції ГУ НП в Рівненській області від 18.06.2021 ОСОБА_2 в період часу з 01.03.2021 по 10.06.2021 звертався до поліції 6 разів (14.03.2021, 15.03.2021, 16.03.2021, 20.03.2021, 07.06.2021, 09.06.2021) щодо перешкоджання йому у побаченнях з матір`ю. В ході перевірок за результатами розгляду цих звернень не було встановлено ознак кримінального правопорушення.

Згідно відповіді Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 02.04.2021 ОСОБА_2 звертався в службу 102 23.06.2021 з приводу конфлікту з племінником «П» за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане звернення розглядалося на місці працівниками Управління патрульної поліції в Рівненській області, під час чого встановлено підстави для списання матеріалів до справи за спрощеною схемою.

Згідно талону-повідомлення єдиного обліку № 32086 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 05.07.2021, виданого Рівненським районним управлінням поліції ГУ НП в Рівненській області, 05.07.2021 надійшла заява ОСОБА_2 по факту можливих неправомірних дій гр. ОСОБА_3 , який забрав із лікувального закладу матір заявника гр. ОСОБА_5 , 1960 р.н. На даний час вона знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показала, що з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є сусідами. Позивача знає з дитинства. Вказала, що неодноразово була свідком того, як ОСОБА_2 приїжджав, а ОСОБА_3 не пускав його до мами. Один раз вона була свідком того, як приїхала поліція, був позивача та ОСОБА_3 . Вона тоді спілкувалася з працівницею поліції, яка сказала їй, що вони не мають права піти на територію будинку, бо це приватна власність.

Останній раз вона бачила ОСОБА_5 у 2021 році, коли ще стояла сітка, через яку вона могла привітатися з нею. Після того відповідачі побудували огорожу, за якою її ніхто не може побачити. Ворота у двір за цей час вона жодного разу не бачила відкритими.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показала, що є сусідкою ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . У березні 2021 року ОСОБА_3 забрав ОСОБА_5 з пансіонату. Після цього ОСОБА_2 приїхав побачитись з матір`ю, але не пустили. Тоді приїжджала поліція.

З того часу вона ОСОБА_5 майже не бачила, оскільки за огорожою взагалі нічого не видно. Бачила лише один раз на початку війни, коли відповідачі вели її в бомбосховище. Також один раз чула, як ОСОБА_5 просила таблетки від тиску через огорожу в сусідки.

Позивач ОСОБА_2 з березня 2022 року проходить військову службу. За цей час декілька разів приїжджав до матері, але кожен раз ворота були зачинені на замок.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, наданого позивачем, вбачається, що на ньому зафіксована розмова позивача з ОСОБА_5 через огорожу з сітки. На записі ОСОБА_5 зазначає, що не проти оформлення опікунства позивачем. Також повідомляє, що телефону у неї немає, тому що його забрав ОСОБА_8 . Вона сказала, щоб їй віддали телефон. Зазначає, що її держать закритою і це єдиний раз, що вийшла, тому що почали відкривати та вона може вийти погуляти, а до цього взагалі була закрита в кімнаті. За двір не випускають, бо закрито все.

Зі слів позивача, вказаний відеозапис вівся на його телефон 26.06.2021.

Відповідачі достовірність поданого доказу та його належність в установленому законом порядку не оспорювали.

Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що обставини створення відповідачами перешкод позивачу у спілкуванні з матір`ю є доведеними.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 291 Цивільного кодексу України фізична особа має право на підтримання зв`язків з членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває.

Ніхто не має права втручатися у сімейне життя фізичної особи, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до статті 18 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу.

Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є:

1) встановлення правовідношення;

2) примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку;

3) припинення правовідношення, а також його анулювання;

4) припинення дій, які порушують сімейні права;

5) відновлення правовідношення, яке існувало до порушення права;

6) відшкодування матеріальної та моральної шкоди, якщо це передбачено цим Кодексом або договором;

7) зміна правовідношення;

8) визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

На підставі вищезазначеного, суд дійшов висновку, що відповідачами порушено право позивача на спілкування зі своєю матір`ю, яка проживає у будинку, що знаходиться у приватній власності відповідачів, так само як і земельна ділянка під ним.

З огляду на викладене, позов підлягає до задоволення в частині зобов`язання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні з матір`ю ОСОБА_5 .

При вирішенні питання щодо визначення способу участі позивача у спілкуванні з матір`ю, то суд вказує на таке.

Відповідно до ч. 4, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття).

Таким чином, право на підтримання зв`язку зі своєю матір`ю, за захистом якого звернувся позивач, не є абсолютним та не може посягати на особисту свободу іншого члена сім`ї, який сам вправі вирішувати спілкуватися зі своїми родичами чи ні.

Суд наголошує, що ОСОБА_5 в установленому законодавством порядку недієздатною чи обмежено дієздатною не визнавалася.

При цьому, суд критично оцінює надані позивачем письмові докази щодо психічного стану здоров`я ОСОБА_5 , оскільки останні не підтверджують наявність в неї психічного розладу в період з березня 2021 року та по даний час, протягом якого, як стверджує позивач, йому чиняться перешкоди в спілкуванні з матір`ю. Суд також виходить з того, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 105 ЦПК України єдиним допустимим доказом психічного стану особи є висновок експерта.

З огляду на викладене, у задоволенні позов в частині визначення способу участі ОСОБА_2 у спілкуванні з матір`ю ОСОБА_5 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 про усунення перешкод в спілкуванні з матір`ю та визначення способу участі у спілкуванні задоволити частково.

Зобов"язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні з матір`ю, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 19.05.2023 р.

Суддя Н.Г. Кучина