КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7538/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Машкевич К.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.
У Х В А Л А

16 травня 2023 року Київський апеляційний суд в складі судді Семенюк Т.А., розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою Акціонерного Товариства «Банк Форвард» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Міхно Сергія Семеновича на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 лютого 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Банк Форвард» про стягнення безпідставно одержаних грошових коштів,-

В С ТА Н О В И В :

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 09 лютого 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнутоз АТ«Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 10435,46 грн., стягнутих в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_1 та 992,40 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішення суду, 13 березня 2023 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Банк Форвард» Міхно С.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, вважаючи, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом порушено норми процесуального та матеріального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Також, скаржник просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 лютого 2023 року.

Відповідно до вимог статті 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 лютого 2023 року постановлено оскаржуване рішення, останнім днем в межах визначеного тридцятиденного строку є 11 березня 2023 року, що припадає на вихідний день (субота), апеляційну скаргу подано 13 березня 2023 року, тобто скаржником не пропущено строк на апеляційне оскарження, тому колегія суддів вважає, що клопотання про поновлення строку слід залишити без розгляду.

Проте, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду з огляду на ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Згідно пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України, до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До апеляційної скарги апелянтом долучено клопотання про відстрочення сплати судового збору, у зв`язку із майновим станом апелянта, що ускладнює сплату судового збору.

Такі доводи апеляційний суд не приймає, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше ніж як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

У постанові Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі № 367/862/19 вказано, що: «відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, а також звільнення від його сплати або зменшення його розміру з підстав, передбачених статтею 8 Закону, є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо). Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір)».

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є:

а) військовослужбовці;б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями ст.12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Згідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ЦПК України єдиною підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення або зменшення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Тобто даними нормами законодавства визначена виключна підстава для відстрочення, розстрочення, звільнення або зменшення сплати судового збору.

При вирішенні питання про відстрочення або зменшення розміру сплати судового збору, майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Таким чином законом визначено вичерпні підстави для відстрочення сплати судового збору.

З врахуванням вищевказаного та тим, що жодних документальних доказів на підтвердження того, що майновий стан апелянта перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, до апеляційної скарги не додано, апеляційний суд доходить висновку, що клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Варто зазначити, що відмова у задоволенні клопотання про відстроченнясплати судового збору за подання апеляційної скарги не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

За нормами ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2022 року встановлено у розмірі 2481 грн.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

З урахуванням викладеного, скаржнику необхідно доплатити судовий збір в сумі: 992,40 * 150% = 1 488,60 грн. на реквізити: (отримувач коштів ГУК у м. Києві/ Солом`янський р-н./ 22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: (МФО) 899998; рахунок отримувача: UA 0026010).

За таких обставин, скаржнику необхідно подати до Київського апеляційного суду документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання Акціонерного Товариства «Банк Форвард» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Міхно Сергія Семеновича про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Акціонерного Товариства «Банк Форвард» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Міхно Сергія Семеновича на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 лютого 2023 року - залишити без руху.

Надати строк протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали для подання документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали щодо сплати судового збору апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Т.А. Семенюк