УХВАЛА

22 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 753/19773/21

провадження № 61-8482 св 23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

представник заявника - адвокат Діденко Володимир Євгенович,

заінтересована особа - Державна міграційна служба України,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Діденка Володимира Євгеновича, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 липня

2022 року у складі судді Курічової В. М. та постанову Київського апеляційного суду від 18 квітня 2023 року у складі колегії суддів: Семенюк Т. А., Кирилюк Г. М., Рейнарт І. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У вересні 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Діденко В. Є.,

звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 на території України включно до 24 серпня 1991 року, заінтересована особа - Державна міграційна служба України (далі -ДМС України).

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 народилася хлопчиком

ІНФОРМАЦІЯ_1 у Сполучених Штатах Америки (далі - США), ім`я

при народженні - ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ); батько - ОСОБА_4 ( ОСОБА_4) , громадянин Куби, мати - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка СРСР.

Факт народження ОСОБА_1 зареєстровано в посольстві СРСР

у США. З 09 травня 1987 року по 10 липня 1992 року ОСОБА_1 разом із батьками проживав у місті Сімферополі (на той час - Кримська область УРСР).

У 1996 році його усиновили ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у зв`язку з чим його прізвище, ім`я та по батькові було змінено на ОСОБА_1 .

У подальшому ім`я було змінено на ОСОБА_1 внаслідок гендерної орієнтації та фактичного перебування у шлюбних відносинах

із ОСОБА_10

ОСОБА_1 є громадянкою США, проте має намір оформити громадянство України за територіальним походженням.

З урахуванням наведеного, представник ОСОБА_1 - адвокат

Діденко В. Є., просив суд установити факт проживання ОСОБА_1

на території України включно до 24 серпня 1991 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 вересня 2021 року визначено Дарницький районний суд міста Києва для забезпечення розгляду вищевказаної заяви.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 18 липня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України.

Суд першої інстанціїнадав оцінку наявним у матеріалах справи доказам

в їх сукупності і вважав, що заявником, громадянкою США, не доведено факт постійного проживання на території України включно до 24 серпня 1991 року.

При цьому районний суд не взяв до уваги докази, видані органами окупаційної влади, так як вони є недопустимими доказами. У цій частині суд першої інстанції врахував прецедентну практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) та практику Міжнародного Суду ООН щодо «Намібійських винятків», інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 квітня 2017 року №9-697/0/4-17.

Районний суд застосував відповідні норми Закону України «Про громадянство України» та Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (далі - Порядок).

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 18 квітня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Діденка В. Є., залишено

без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 липня 2022 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що судом першої інстанції вірно з`ясовано фактичні обставини справи та дана їм належна правова оцінка, висновки районного суду підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються

на нормах законодавства, так як заявником не доведено факт постійного проживання на території України включно до 24 серпня 1991 року.

Апеляційний суд погодився з висновками районного суду про те, що дана справа не стосується встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, а тому документи, які надав представник заявниці, видані органами окупаційної влади, а не лікувальними закладами,

є недопустимими доказами.

При цьому оригінал архівної довідки, доданої представником заявника, відрізняється від її копії, а в деякій частині викладена в ній інформація спростована представником заінтересованої особи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її надходження до Верховного Суду

У червні 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Діденка В. Є., звернувся

до Верховного Суду із касаційною скаргою на судові рішення судів попередніх інстанцій, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви.

Підставою касаційного оскарження судових рішень вказано неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зокрема застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 03 липня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі, після усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 13 червня 2023 року. Витребувано із районного суду вищевказану цивільну справу. Надіслано іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснено право подати відзив

на касаційну скаргу, надано строк для його подання.

У серпні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 13 листопада 2023 року справу призначено

до судового розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій зробили помилкові висновки про відсутність правових підстав для встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 на території України включно до 24 серпня 1991 року, так як у матеріалах справи наявні докази, які підтверджують факт проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Суди попередніх інстанцій невірно врахували прецедентну практику ЄСПЛ

та практику Міжнародного Суду ООН щодо «Намібійських винятків», інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 квітня 2017 року №9-697/0/4-17, не врахували відповідну судову практику Верховного Суду, відповідно до якої суд може застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки») у контексті як мінімум «реєстрація народжень, смертей і шлюбів», виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, у сукупності з іншими доказами, як встановлення можливих фактів, оскільки встановлення цих фактів має істотне значення для реалізації низки прав людини (громадянина України). Тобто суд може застосовувати вказані принципи до будь-яких документів, якщо їх невизнання веде за собою порушення

або обмеження прав громадян.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У липні 2023 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу

від ДМС України, в якому вказується, що оскаржувані судові рішення ухвалено

з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а касаційна скарга заявника є необґрунтованою.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Згідно з посвідченням особи № НОМЕР_1 (Штат Техас, США), переклад якого

з англійської мови на українську мову посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу (далі - приватний нотаріус)

Козаєвою Н. М., зареєстровано в реєстрі за № 5002, заявницею є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 112-114).

Із поданої заяви вбачається, що ОСОБА_1 є громадянкою США.

Відповідно до ордера Моніторингової місії з прав людини в Україні про проведення правової експертизи про встановлення факту народження від 20 жовтня 2020 року: факт народження ОСОБА_1 на території США є легітимним; належність

до громадянства російської федерації не виявлено; належність до громадянства України за територіальним походженням виявлено; зв`язки з Україною і родинних

і сімейні зв`язки за допомогою фактичних шлюбних відносин з ОСОБА_10 , який є етнічним українцем, вважається легітимним (а. с. 108-111).

Згідно з афідевіту, посвідченого приватним нотаріусом Козаєвою Н. М., зареєстрованого в реєстрі за № 5004, ОСОБА_1 отримано вищевказаний ордер Моніторингової місії ООН з прав людини в Україні про проведення правової експертизи про встановлення факту народження ІНФОРМАЦІЯ_4

(а.с.115-118).

Представником заявника надано до суду оригінал адресного листка вибуття, виданий «Отделом УФМС россии по Республике Крым в Центральном районе

г. Симферополя» (а. с. 102), довідки про народження, яку видано 01 вересня

2020 року «Отделом записи актов гражданського состояния города Симферополя Департамента записи актов гражданського сотояния Министерства юстиции Республики Крым» (а. с. 103), оригінал та копію архівної довідки вих. № 12, яку видано 02 жовтня 2021 року за підписом начальника архіву та ректора «МБДОУ

№ 2 «Звездочка» г. Симферополя муниципального образования городской округ

г. Симферополя Министерства образования и науки российской федерации»

(а. с. 104, 134 зворот).

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій

статті 389 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права

без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку

(пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення провадження у справі.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Ухвалою Верховного Суду від 20 вересня 2023 року у справі № 161/9609/22 (провадження № 61-12995св22) за заявою ОСОБА_11 , заінтересована особа - Управління Державної міграційної служби України у Волинській області,

про встановлення факту, що має юридичне значення, за касаційною скаргою представника ОСОБА_11 - адвоката Самолюка В. В., на постанову Волинського апеляційного суду від 23 листопада 2022 року, передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 13 жовтня 2023 року вказану цивільну справу прийнято до провадження

та призначено до розгляду (провадження № 61-12995сво22).

Судові рішення у справі, яка переглядається, та судові рішення у справі,

яка передана на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах, а саме щодо встановлення факту постійного проживання на території України для набуття громадянства України особами, які є громадянами іншої держави.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі)

у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження

у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання

про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження

у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, суд уважає

за необхідне зупинити касаційне провадження у справі, яка переглядається,

до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 161/9609/22 (провадження

№ 61-12995сво22).

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 753/19773/21 (провадження

№ 61-8482св23) за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Діденка Володимира Євгеновича, про встановлення факту постійного проживання на території України, заінтересована особа - Державна міграційна служба України, до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи

№ 161/9609/22 (провадження № 61-12995сво22).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. Ю. Гулейков

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець