БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2676/23
Провадження № 6/497/48/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2023 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Кодінцевої С.В.

за участю секретаря - Деревенського І.Ю.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», ОСОБА_1 , приватний виконавець Щербаков Юрій Сергійович, ТОВ «Кампсіс Фінанс» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником,

ВСТАНОВИВ:

15.11.2023 до Болградського районного суду Одеської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», ОСОБА_1 , приватний виконавець Щербаков Юрій Сергійович, ТОВ «Кампсіс Фінанс» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Заявник просить замінити стягувача, зокрема, ТОВ «Вердикт Капітал» на його правонаступника - ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому провадженні № 67596155, відкритому на підставі виконавчого напису №206576, вчиненого 22.06.2021 року приватним нотаріусом Остапенком Євгеном Миколайовичем, де боржником є ОСОБА_1 .

Вказана заява мотивована тим, що на примусовому виконанні у приватного виконавця Щербакова Ю.С. перебуває виконавче провадження № 67596155, щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт капітал» загальної суми заборгованості за кредитним договором №0670/115646-ZP від 01.11.2013 року, укладеним в АТ «Укрсоцбанк», на підставі виконавчого напису нотаріуса № 206576 від 22.06.2021 року. Оскільки згідно Договорів про відступлення права вимоги ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги до боржника, виконавче провадження відкрито, тому заявник просить замінити первісного стягувача на правонаступника.

З цих підстав заявник просив задовольнити вимоги.

Ухвалою суду від 16.11.2023 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 09:00 годину 24.11.2023 року про, що повідомлені сторони по справі шляхом надсилання на зазначені в заяві офіційні електронні адреси сторін по справі.

В судове засідання призначене на 24.11.2023 року о 09:00 годині учасники справи не з`явилися, про, день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчить роздруковане підтвердження доставки електронного листа (а.с.40), причини неявки суд не повідомили.

Представник заявника разом із заявою подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи здійснювати без участі представника заявника (а.с.3).

Таким чином, суд вважає, що сторони належним чином сповіщені про час та дату судового розгляду даної справи, що відповідає правовій позиції КЦС ВС викладеній у справі 761/14537/15 щодо стягнення боргу з банку, а саме: направлення судової повістки на електронну адресу сторони у справі є належним повідомленням при умові, що цей учасник судового процесу повідомив цю електронну адресу та користувався нею направляв до суду певні процесуальні документи.

Як зазначено у позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Чірікоста і Віола проти Італії», сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання.

В силу вимог частини 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Розглянувши подані заявником документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд прийшов до висновку про задоволення вимог за цією заявою за наступних підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до норм пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

За вимогами статті 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Врегулювання цього питання саме нормами ЦПК України обумовлено відсутністю спору між стороною виконавчого провадження та виконавцем, що свідчить про відсутність потреби в задіяні суду адміністративної юрисдикції, оскільки сторона виконавчого провадження не оспорює його рішень, дій чи бездіяльності, бо вирішення вказаного питання перебуває поза межами компетенції виконавця. Однак саме цивільний суд спроможний кваліфіковано встановити, чи є правонаступником заявник, який просить замінити собою попереднього учасника виконавчого провадження.

Заміна сторони у виконавчому написі, вчиненому нотаріусом, та заміна сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса є відмінними правовими категоріями, оскільки заміна сторони у виконавчому провадженні є можливою виключно у разі відкриття відповідного виконавчого провадження, що передбачено спеціальним правилом статті 15 Закону №1404-VІІІ.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа в розумінні статті 3 Закону №1404-VІІІ, який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже, положення частини п`ятої статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

Вказаний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 183/4196/21.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 18.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №67596155 на підставі виконавчого напису № 206576 виданого 22.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 30 001,03 гривень за кредитним договором №0670/115646-ZP від 01.11.2013 року, укладеним між АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 (а.с.5)

15 лютого 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» укладено договір №15-02/23 про відступлення прав вимоги, у зв`язку з чим ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №0670/115646-ZP від 01.11.2013 року, боржник ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості по кредиту 30001,03 гривень, про що свідчить реєстр боржників (а.с.11 зворотна сторінка-12, 13).

11 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» укладено договір № 11-05/23 про відступлення прав вимоги, у зв`язку з чим ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №0670/115646-ZP від 01.11.2013 року, боржник ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості по кредиту 30949.87 гривень (а.с.14-16), про що свідчить реєстр боржників (а.с.18).

Проте, вказані документи не є достатніми для підтвердження права вимоги заявника стосовно заборгованості, яка стягується на підставі виконавчого напису № 206576 від 22.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом у межах виконавчого провадження №67596155, оскільки відсутні документи на підтвердження переходу прав вимоги від АТ «Укрсоцбанк» з яким саме і було укладено договір гр. ОСОБА_1 .

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10 (провадження N 14-197цс21) зроблено висновки про те, що "підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах. Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник не позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження відкривається на підставі пред`явлення виконавчого документа до виконання, а частина п`ята статті 442 ЦПК України передбачає можливість заміни стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження".

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Положеннями ч.1 ст.512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, п.п.1, 2 ч.1 ст.512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У п. 9 ст. 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст.6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року по справі N 6-1355/10.

Суд бере до уваги, що заявник в заяві про заміну сторони виконавчого провадження зазначає що ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги за кредитним договором №0670/115646-ZP від 01.11.2013 року, та просить замінити стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису №206576 вчиненого 22.06.2021 року приватним нотаріусом Остапенком Є.М. про стягнення боргу з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал».

Натомість, з постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. від 18.11.2021 року про відкриття виконавчого провадження № 67596155 вбачається, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису № 206576 вчиненого 22.06.2021року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 30001,03 гривень.

А з реєстру боржників вбачається, що ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги за кредитним договором №0670/115646-ZP, боржник ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості по кредиту 30949.87 грн.

Виконавчий напис № 206576 від 22.06.2021 в матеріалах справи взагалі відсутні. Також в матеріалах справи відсутні документи які б підтверджували перехід прав вимоги до заявника від АТ «Укрсоцбанк».

Отже, заявник не надав суду жодного належного та допустимого доказу того, що ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги на суму заборгованості, яку стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» за виконавчим написом № 206576 вчиненим 22.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.

На підставі зазначеного, суд вважає за можливе відмовити у задоволені заяви представника ТОВ «Дебт Форс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, як необґрунтованій та передчасно поданій.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 259, 260, 442 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», ОСОБА_1 , приватний виконавець Щербаков Юрій Сергійович, ТОВ «Кампсіс Фінанс» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://court.gov.ua.

Суддя С.В.Кодінцева