Дата документу 23.11.2023
Провадження № 2-н/334/1701/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

23 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» - Заєзжай А.Ю. про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за поставлений природний газ

в с т а н о в и л а :

ТзОВ «Запоріжгаз збут» в особі представника Заєзжай А.Ю. звернулось в суд з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 1 027 грн. 02 коп. заборгованості за поставлений природний газ

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу надається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, доданий заявником до заяви про видачу судового наказу, не підписаний ні заявником ні боржником.

При цьому, згідно розділу III Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Відповідно до п. 1.3 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затв. постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2500 від 30.09.2015, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк у порядку, передбаченому Правилами постачання. Фактом укладення цього договору є включення постачальником споживача до свого реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої споживачем в установленому законодавством порядку.

Заявником не надано належного доказового підтвердження включення постачальником споживача до свого реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої споживачем в установленому законодавством порядку. Не надано заявником до суду й поданої боржником заяви-приєднання.

Крім того, суд не бере до уваги довідку про приєднання споживача ОСОБА_1 до умов Типового договору постачання природного газу з відкриттям особового рахунку № НОМЕР_1 оскільки вказана довідка виготовлена та підписана заявником.

Таким чином, факт укладення договору заявником не підтверджено.

Також, заява про видачу судового наказу містить вимогу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за поставлений природний газ, які надаються за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2021 року по 30.04.2022 року, оскільки вона є власником квартири.

Разом з тим, відомостей про те, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , до якої поставлявся природний газ, до заяви не долучено.

Крім того, з Витягу територіальної громади міста Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_3 .

Відповідно до розрахунку заборгованості за поставлений природний газ за особовим рахунком на підтвердження отримання послуг ОСОБА_1 оплат не здійснювалось.

Вказані обставини свідчать про те, що заявником не надано доказів на підтвердження обставин, що зазначені у заяві про видачу судового наказу, зокрема, що ОСОБА_1 є споживачем послуг, які надає ТОВ «Запоріжгаз збут» за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема і за той період, за який заявник просить стягнути заборгованість.

Як передбачено пунктами 1, 2-1 частини першої статті 165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу, а також якщо заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. У заяві повинно бути зазначено, зокрема, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Частиною шостою статті 14 ЦПК України встановлено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

В заяві зазначені відомості про наявність у заявника ТОВ «Запоріжгаз Збут» електронного кабінету.

При цьому, представник заявника є адвокатом, що підтверджується копією довіреності від 27.12.2022. Але, в заяві про видачу судового наказу не зазначені відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у представника заявника адвоката Заєзжая А.Ю.

В заяві та доданих до неї документах відсутні відомості про РНОКПП представника заявника, що унеможливлює перевірку відомостей про наявність або відсутність у представника заявника електронного кабінету.

З огляду на те, що заяву про видачу судового наказу подано представником заявника адвокатом Заєзжаєм А.Ю., який відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його; вбачається невідповідність заяви вимогам пункту 2 частини другої статті 163 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до положень частини другої статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 14, 163 - 166, 260, 268 ЦПК України, суддя

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.165, 259-261 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» - Заєзжай А.Ю. про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за поставлений природний газ - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя: Коломаренко К. А.