ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 637/1045/20 Номер провадження 22-ц/814/1406/23Головуючий у 1-й інстанції Островська Н.І. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м.Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Лобов О.А.,

розглянувши у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 23 вересня 2021 року, постановлене суддею Островською Н.І.,

у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Шевченківської селищної ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на пай в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

27.10.2020 позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 звернулися в суд із позовом, у якому, з урахуванням заяви від 18.03.2021 про збільшення позовних вимог, просили:

- встановити факт належності ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , запису №225 про включення до Додатку №1 до державного акту на право колективної власності на землю серії ХР №27-80-000390 по КСП «Борівське» на ім`я ОСОБА_7 ;

- встановити факт, що ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був членом КСП «Борівське» Шевченківського району Харківської області;

- визнати за кожним із них, позивачів, право на частину земельної частки (паю) у розмірі 9,32 умовних кадастрових гектарів по КСП «Борівське» та 1/2 частці майнового паю члена КСП «Борівське», реорганізованого в КСП «Борівське», в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог позову зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Мащанка Тростянецького району Сумської області помер їх батько ОСОБА_6 , після смерті якого відкрилася спадщина. Заповіту батько не залишив. Одружений не був. Фактично спадщину прийняла його мати, ОСОБА_8 . Вказують, що спадкоємцями першої черги є остання та вони, як сини померлого батька.

Батько був членом КСП «Борівське» із 1981 року, звільнений у 1996 році.

Вказують, що у серпні 2020 року в телефонному режимі їх мати ОСОБА_9 від Борівської сільської ради дізналась про можливість оформлення землі після смерті ОСОБА_6 , який є в списках до державного акту. Перебираючи документи після смерті батька, знайшли свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат), видане на його ім`я.

Зазначають, що згідно довідки із відділу Держгеокадастру у Шевченківському району Харківської області батько був включений до додатку №1 до Державного акту на право колективної власності на землю за №225 по КСП «Борівське». Сертифікат виготовлено не було. Вважають, що з цього часу фактично дізналися, що їх батько мав право на земельну частку (пай).

Через відсутність правовстановлюючого документу на майно спадкодавця та пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини не можуть оформити спадкові права у нотаріальних органах.

Борівською сільською радою Шевченківського району Харківської області також відмовлено у виділенні земельної частки (пай) на ім`я ОСОБА_6 .

Позивачі зазначили, що вчасному зверненню до суду перешкоджало відсутність відомостей про включення батька до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю по КСП «Борівське», та необхідність встановлення факту належності запису саме батьку.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 23.09.2021, із урахуванням ухвали від 23.09.2021 про внесення виправлень у резолютивну частину рішення, позов задоволено частково.

Встановлено факт належності ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Борівське» реорганізованого в ПСП «Борівське», серії НОМЕР_1 , виданого 20 січня 2004 року на ім`я ОСОБА_7 .

Встановлено факт, що запис №225 про включення до Додатку №1 до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР №27-80-000390 по КСП «Борівське» на ім`я ОСОБА_7 стосується ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У задоволенні інших позовних вимог-відмовлено.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 23.09.2021 доповнено резолютивну частину рішення Шевченківського районного суду Харківської області, ухваленого 23.09.20201, після абзацу другого абзацом третім наступного змісту: «Встановити факт, що запис №225 про включення до Додатку №1 до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР №27-80-000390 по КСП «Борівське» на ім`я ОСОБА_7 стосується ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення районного суду вмотивовано тим, що ОСОБА_6 , як член КСП «Борівське», яке 19.01.1996 отримало державний акт на право власності на землю, за свого життя до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 не заявляв про своє право на земельну частку (пай), а отже не набув права, а тому відсутні підстави для визнання за позивачами, як спадкоємцями, права на земельну частку (пай). Юридичний факт щодо членства ОСОБА_6 у КСП «Борівське» як такий, що встановлює трудовий стаж, не підлягає встановленню в судовому порядку. Право ОСОБА_6 на майновий пай підтверджується виданим 20.01.2004 Свідоцтвом про право власності на майновий пай члена КСП «Борівське», яке реорганізовано в ПСП «Борівське», однак для спадкування згідно листа Тростянецької державної нотаріальної контори від 08.09.2020 позивачам роз`яснено право звернення в суд з питанням визначення їм додаткового строку для прийняття спадщини, тоді як такі вимоги позивачі не заявляли.

Позивачі оскаржили рішення районного суду в частині відмови в позові, подавши апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду. Посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просять рішення в цій частині скасувати та ухвалити нове про повне задоволення позовних вимог.

Зазначають, що після смерті їх батька ОСОБА_6 спадщину прийняла його мати, а їх, позивачів, бабуся, ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідачі по справі ОСОБА_10 та ОСОБА_4 прийняли спадщину після смерті бабусі на інше майно та оформили свідоцтва.

Суд не врахував, що відповідачі не заперечували проти задоволення позову та проти включення їх, позивачів, до складу спадкоємців, що підтверджується відповідними заявами. Крім того, Шевченківська селищна рада, яка є розпорядником земельних ділянок на території громади, також не заперечувала проти задоволення позову.

Вважають достатніми докази для визнання за ними, позивачами, права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька на належні йому частки майнового маю та земельної частки (паю) КСП «Борівське».

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 12.11.2021 відкрито апеляційне провадження а ухвалою від 29.11.2022 справу призначено до судового розгляду.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 17.01.2022 справа прийнята до провадження та призначена до судового розгляду.

У суд апеляційної інстанції сторони повторно не з`явилися. Відповідачі ОСОБА_10 , ОСОБА_4 до Харківського апеляційного суду направили заяви від 21.02.2022 про розгляд справи за їх відсутності, апеляційну скаргу визнають в повному обсязі.

Представник позивачів ОСОБА_11 , будучи належним чином повідомленим, в судове засідання повторно не з`явився, що з огляду на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за його відсутності та його довірителів.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив такі обставини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , та свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , їх батьками є: ОСОБА_6 та ОСОБА_12 ./а.с.7,10/.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер в селі Машанка Тростянецького району Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим Тростянецьким районним відділом ДРАЦС./а.с.11/

ІНФОРМАЦІЯ_6 в селі Тучне Тростянецького району Сумської області померла ОСОБА_8 ./а.с.12/

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 22.01.1997 шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 розірвано /а.с.13/. Остання змінила прізвище на « ОСОБА_6 »./а.с.14/.

Згідно довідки виконавчого комітету Мащанської сільської ради Тростянецького району Сумської області від 26.08.2020 на день смерті ОСОБА_6 проживав з матір`ю ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 ./а.с. 15/

Довідкою виконавчого комітету Мащанської сільської ради Тростянецького району Сумської області №92 від 12.08.2020 засвідчено те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Майно на території сільської ради відсутнє./а.с.17/.

За інформацією голови Борівської сільської ради від 11.09.2020 згідно копії додатку №1 до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Борівське» ХР-27-50-000390, виданого 19.01.1999, прізвище « ОСОБА_7 » включений до списку за №225./а.с.19/

Листом голови Борівської сільської ради від 22.10.2020 позивачам відмовлено у відведенні земельної частки (пай) у натурі в зв`язку з відсутністю сертифіката на земельну частку (пай)./а.с.21-22/

Рішенням зборів уповноважених, протокол №1 від 4-6 листопада 1993 року, радгосп «Борівський» села Борівське реорганізовано в КСП «Борівське», яке стало правонаступником радгоспу. Рішення спільного засідання правління КСП та комісії по реформуванню господарства, протокол засідання №17 від 12.07.2000, КСП «Борівське» було реформоване в ПСП «Борівське», яке стало правонаступником КСП. Рішенням господарського суду Харківської області №48/47-04 від 02.06.2004 ПСП «Борівське» визнане банкрутом./а.с.23-25/.

Відповідно до довідки відділу Держгеокадастру у Шевченківському району Харківської області від 25.08.2020 ОСОБА_6 був включений до додатку №1 до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР №27-80-000390 за №225 по КСП «Борівське». Державний акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право колективної власності 19.01.1996 за №2. Сертифікат не виготовлявся, вартість земельної частки (пай) становить 273 891,92 грн., її розмір 9,32 умовних кадастрових гектарів./а.с.27/.

У відповідності до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства сільськогосподарського кооперативу або товариства (додаток № 1 до Державного акту) під №225 зазначено прізвище - ОСОБА_7 ./а.с.28/.

Свідоцтвом НОМЕР_6 від 20.01.2004 підтверджено право ОСОБА_7 на пайовий фонд майна КСП «Борівське», реорганізованого в ПСП «Борівське»./а.с.29/.

Відповідно до інформації Тростянецької державної нотаріальної контори від 19.03.2021 після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заведена. На території Тростянецького району від його імені заповіти не складалися./а.с.82-84/.

Згідно повідомлення Тростянецької державної нотаріальної контори від 26.04.2021 після смерті ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 заведена спадкова справа за №225/2017 та 30.01.2018 видано свідоцтво про право на спадщину на ім`я ОСОБА_10 на частину обов`язкової долі земельних ділянок на території Мащанської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та на 1/4 частину за заповітом на ім`я ОСОБА_4 . Заповіт від імені ОСОБА_8 посвідчений 22.03.2013 Мащанською сільською радою під реєстровим №9./а.с.87-89, 111-112/.

Районним судом допитані свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , які пояснили суду про обставини розпаювання КСП «Боріське», членом якого був батько позивачів - ОСОБА_6 , зокрема, що така інформація була загальнодоступною, відбувалися загальні збори, шляхом жеребкування визначалися земельні частки і т.п.

Задовольняючи позов в частині встановлення факту відповідності запису №225 про включення особи на ім`я « ОСОБА_7 » до Додатку №1 до Державного акту на право власності на землю, який стосується особи « ОСОБА_6 », а також факт належності « ОСОБА_6 » свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП «Борівське», виданого на ім`я « ОСОБА_7 », суд першої інстанції виходив з доведеності належними і допустимими доказами заявлених до встановлення фактів, які мають юридичне значення, оскільки породжують юридичні наслідки щодо права на спадкування.

Відмовляючи у позові в частині визнання за позивачами права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті батька, районний суд дійшов висновку, що за свого життя ОСОБА_6 не реалізував право на земельну частку (пай) та не набув таке право. Також районний суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення факту членства ОСОБА_6 у КСП «Борівське» станом на 19.01.1996, оскільки не встановлюється юридичний факт як такий, що підтверджує трудовий стаж. Право спадкодавця на майновий пай підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності від 20.01.2004 та реалізація права на спадкування можлива після встановлення позивачам додаткового строку для прийняття спадщини, однак таку вимогу вони не заявляли.

Апеляційний суд із висновками районного суду погоджується. Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність таких висновків, зводяться до незгоди з висновками, які зробив районний суд щодо повно установлених обставин справи на підставі наявних доказів. При цьому апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до статті 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) особа набуває право на земельний пай за наявності таких умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин ЗК України, Указу Президента України від 08.08.1995 №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08.08.1995 №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

З аналізу зазначених норм права можна зробити висновок про те, що особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатку до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку.

У такому випадку особа має звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП.

У випадку, якщо особа не отримала сертифікат на земельну частку (пай) і не була включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, не зверталася до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку чи до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП, вважається, що за життя така особа не реалізувала свого права на земельну частку.

Викладене відповідає правовим висновкам, викладеним Верховним Судом у постановах від 30.06.2021 у справі №283/187/19, від 03.06.2020 у справі №748/1379/182, від 17.03.2020 у справі № 396/1683/18-ц та інш.

Як установлено судом і підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_6 був включений до додатку №1 до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР №27-80-000390 за №225 по КСП «Борівське», зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності 19.01.1996 за №2.

Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили про свою та покійного ОСОБА_6 обізнаність про розпаювання КСП «Борівське», членом якого останній також був.

Згідно архівної довідки у книзі наказів по радгоспу «Борівський», КСП «Борівське» за 1981-1992 роки, 1993-1997 роки: з 30.03.1981 по 03.02.1996 у ОСОБА_6 працював у якості тракториста, кочегара, в тому числі: 19.04.1986 звільнений з радгоспу за власним бажанням, 26.03.1987 прийнятий постійно трактористом, 14.10.1994 звільнений за власним бажанням, 04.11.1994 прийнятий на роботу, 23.08.1995 - здійснив прогул, 16.01.1996 - оголошено догану за появу на робочому місці у нетверезому стані, 03.02.1996- звільнено з роботи за п.4 ст.40 КЗпПУ (прогули)./а.с.20/

Отже, судом встановлено, що та підтверджено матеріалами справи, що 19.01.1996 КСП «Борівське», членом якого був ОСОБА_6 , отримало державний акт на право колективної власності на землю серії ХР №27-80-000390, однак останній за свого життя до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 не оскаржував та, відповідно, не порушував питання про виділення йому земельної частки (паю) і видачу правовстановлюючих документів, які б підтверджували наявність у нього такого права .

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_6 за свого життя не набув права на земельну частку (пай), яке просять визнати за собою позивачі у порядку спадкування, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову в цій частині. Такий висновок суду першої інстанції узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 30.06.2021 у справі №283/187/19, від 03.06.2020 у справі №748/1379/18, від 17.03.2020 у справі №396/1683/18-ц, від 24.03.2020 у справі №538/302/19-ц.

Крім того, районний суд обґрунтовано відмовив у вимогах про встановлення факту членства ОСОБА_16 у КСП «Борівське» станом на 19.01.1996, оскільки факт трудових відносин підтверджений архівною довідкою та в судовому порядку не підлягає встановленню.

Щодо визнання за позивачами права на частину майнового паю в порядку спадкування за законом після смерті батька, то районний суд відмовив у цих вимогах, оскільки свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ХА-27 №235814 від 20.01.2004 підтверджено право ОСОБА_16 на пайовий фонд майна КСП «Борівське», реорганізованого в ПСП «Борівське»./а.с.29/ Тому право позивачів на спадкування вказаного майнового паю може бути реалізовано в органах нотаріату при дотриманні ними вимог ЦК України щодо строку прийняття спадщини, передбаченого ст.1270 ЦК України (шість місяців з часу відкриття спадщини) або за умови визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,із дотриманням вимог ч.3 ст.1272 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на обставини прийняття спадщини після смерті їх батька ОСОБА_6 його матір`ю, а їх, позивачів, бабусею, ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та після смерті якої спадщину прийняли відповідачі ОСОБА_10 і ОСОБА_4 і оформили свідоцтва, - колегія суддів відхиляє, як такі, що не мають будь-якого значення при вирішенні заявленого в цій справі до встановлення позивачами права на майно їх батька з огляду на неприйняття ними спадщини у визначений законом строк та порядку.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність заперечень відповідачів проти задоволення позову та проти включення їх, позивачів, до складу спадкоємців, також відхиляється апеляційним судом, оскільки така згода спадкоємців, які прийняли спадщину, відповідно до ч.2 ст.1272 ЦК України може бути подана до нотаріуса та у такому випадку підлягає перерозподілу за правилами ст.1280 ЦК України.

Інші доводи апеляційної скарги є аналогічними обставинам, викладеними у позові та у заяві про збільшення позовних вимог, яким суд першої інстанції дав об`єктивну та правильну оцінку.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374,375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 23 вересня 2021 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16.05.2023.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В.Дряниця

О.А. Лобов