Справа № 645/324/23
Провадження № 2-о/645/22/23
РІШЕННЯ

Іменем України

16 травня 2023 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Ульяніч І.В., при секретарі - Циганок В.М., учасники справи: заявник - ОСОБА_1 , представник заінтересованої особи - не з`явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Харківська міська рада про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту її проживання з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю з 2014 року по день смерті останньої.

В своїй заяві вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , про що свідчить Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 . Відповідно до довідки причина смерті ОСОБА_2 - COVID-19. На час смерті ОСОБА_2 проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема, на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 . Заявник та ОСОБА_2 до часу відкриття спадщини, що відкрилася після її смерті, проживали однією сім`єю з 2014 р. Заявник на підставі ст. 1264 ЦК України, після смерті ОСОБА_2 , у встановленому законом порядку, звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Варнікової К.В. із заявою про прийняття спадщини, що зареєстрована 20.05.2022 р. в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №26/2022 і на підставі якої заведено спадкову справу №15/2022 (номер у спадковому реєстрі 69296180). Проте від нотаріуса заявник отримала роз`яснення, що для видачі їй свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , немає підстав у зв`язку з відсутністю документального підтвердження родинних відносин та встановлення будь-якої черги спадкування. У зв`язку з чим заявник вважає, що їй з огляду на положення ст. 1264 ЦК України та надані нотаріусом у листі № 42/02-14 від 21.09.2022 р. роз`яснення вбачається, що для оформлення спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_2 , їй необхідно документально підтвердити факт проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Посилаючись на ч. 2 ст.3 СК України, Рішення Конституційного суду України від 03.06.1999 р., постанову Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 р. по справі №644/6274/16, постанову Верховного Суду від 24.06.2021 р. по справі №694/646/20, зазначає, що законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання, спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Заявник також зазначає, що вона разом з ОСОБА_2 спільно проживали з 2014 року. Спочатку вони мешкали у квартирі №29 , яка належала ОСОБА_3 і знаходилася в АДРЕСА_4 , а з листопада 2018 року - у квартирі АДРЕСА_2 . У цій квартирі заявник проживає й після смерті ОСОБА_2 . Оскільки заявник зареєстрована за іншою адресою ( АДРЕСА_5 ), то на підтвердження факту спільного проживання з ОСОБА_2 вона надає: Акт від 21.01.2023 року, підписаний сусідкою по будинку АДРЕСА_6 ОСОБА_4 , про те, що заявник з ОСОБА_2 мешкали разом у квартирі АДРЕСА_7 ; Акт від 21.01.2023 року, підписаний сусідкою по будинку АДРЕСА_8 ОСОБА_5 , про те, що заявник з ОСОБА_2 мешкали разом у квартирі АДРЕСА_2 .

Також вказує, що під час їхнього з ОСОБА_2 спільного проживання у спільному користуванні знаходилися холодильник, пральна машина, вони завжди сідали спільно харчуватись, придбавали як для родини продукти на усіх, разом вирішували питання щодо проведення ремонту, прибирання квартири тощо. Доказами, які знаходяться у заявника, і свідчать про її з ОСОБА_2 спільне ведення господарства, наявность спільного бюджету, спільних витрат, взаємних прав та обов`язків, є: квитанції про оплату комунальних послуг за адресою АДРЕСА_1 за період 2018 - 2021 р.; квитанції про оплату комунальних послуг за адресою АДРЕСА_6 період 2014 - 2018 року, які заявник сплачувала були передані новому власнику при оформленні договору куплі-продажу. Вищезазначені обставини також можуть підтвердити свідки, а саме: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Суспільні зв`язки, що складаються в сім`ї, є глибоко особистими і ґрунтуються на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємо допомоги, спільної турботи про матеріальне забезпечення сім`ї. Доказами, що засвідчують реальність сімейних відносин між заявником на ОСОБА_3 також є: фіскальні касові чеки на придбання заявником ліків для ОСОБА_3 під час її хвороби; договір-замовлення на організацію похорон ОСОБА_3 ; акт на ритуальні послуги та предмети ритуального призначення; свідоцтво про поховання ОСОБА_3 .

Враховуючи, що іншого порядку встановлення факту проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем, окрім надання органам нотаріату судового рішення про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, для отримання свідоцтва про спадкування законом не встановлено. З огляду на викладене, зважаючи на те, що у заявника немає іншої можливості, крім як в судовому порядку, встановити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, встановлення якого наддасть заявникові можливість одержати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, у заявника виникла необхідність на підставі ст. 315 ЦПК України, звернутися до суду з цією заявою.

Ухвалою від 03.02.2023 року відкрито провадження в справі в порядку окремого провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою від 27.03.2023 року витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського округу Варнікової К.В. (м. Харків, вул. Загородня, 64) належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , № 15/2022.

Ухвалою від 27.03.2023 року витребувано у державного нотаріуса Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_8 , померлої в листопаді 2017 року (точна дата не відома).

Заявник в судовому засіданні заяву підтримала та пояснила, що ОСОБА_3 була її подругою, вони були знайомі з 1986 р., разом працювали у спільноті сліпих, ОСОБА_3 працювала до часу смерті. Зазначає, що між заявницею та ОСОБА_3 були теплі стосунки, вони допомагали один одному. Родичів у ОСОБА_3 не було, її донька померла, дітей донька не мала. Після смерті доньки ОСОБА_3 , яка померла у 2017 р., ОСОБА_3 повністю втратила зір, стала інвалідом 1 групи, їй зробили декілька операцій на очі, після чого зір став трохи кращим, ОСОБА_3 продовжувала працювати. Також, ОСОБА_3 хворіла на цукровий діабет. У 2018 р. ОСОБА_3 продала свою трьох кімнатну квартиру та придбала однокімнатну квартиру по АДРЕСА_1 . Заявник, зазначає, що донька ОСОБА_3 за життя хворіла, лежала в психіатричній лікарні, перебувала на обліку. Вона з 2014 року почала приходити до ОСОБА_3 , допомогала їй, та періодично ночувала, це продовжувалось 2,5 роки. З серпня 2016 року вони жили разом із ОСОБА_3 , вона допомагала ОСОБА_3 , оплачувати рахунки, вони придбали разом бойлер, кухню, холодильник, шафу, стіл, вона давала кошти на придбання продуктів харчування, водила ОСОБА_3 у лікарню. Заявник зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 . Зазначила, що ОСОБА_3 померла в лікарні від COVID-19, заявник займалась похованням ОСОБА_3 ..

Представник заінтересованної особи Харківської міської ради на неодноразові виклики в суд не з"явився, з невідомих причин, підтвердження поважності причини неявки суду не надав, заяву про розгляд у їх відсутність не надав.

Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що вона є знайомою ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , свідок працювала ріелтором та допомагала ОСОБА_3 у 2017 році продати трьох кімнатну квартиру, надавала їй консультацію, займалась оформленням документів, підбирала варіанти квартир. Свідкові відомо, що ОСОБА_3 поховала доньку. У 2018 році свідок допомогла ОСОБА_3 придбати однокімнатну квартиру по АДРЕСА_9 , квартиру придбали разом із меблію. В квартирі свідок була декілька разів, в квартирі бачила ОСОБА_1 . Свідок спілкувалась з ОСОБА_1 та їй було відомо, що ОСОБА_3 хворіє, перенесла декілька операції, також свідку відомо, що ОСОБА_1 допомагала ОСОБА_3 сплачувати рахунки, по домогосподарству, покупати їжу, ходити у лікарню. Де мешкала ОСОБА_1 свідкові напевно не відомо, але вона її бачила разом із ОСОБА_3 .. Перед початком війни свідок зустріла ОСОБА_1 , від якої свідок довідалась, що ОСОБА_3 померла

Свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що він знайомий померлої ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , він працює разом з ними в товаристві сліпих більше 35 років, часто спілкувався з ними по роботі. У період з 2010 по 2012 роки заявник допомагала доглядати доньку ОСОБА_3 , оскільки донька хворіла. ОСОБА_3 проживала разом із своєю донькою у трьох кімнатній квартирі. Донька ОСОБА_3 померла у 2017 році. Також, вказав, що він декілька разів бував у ОСОБА_3 в гостях, він був членом побутової комісії спілки сліпих, вирішував побутові питання, допомагав ОСОБА_3 транспортом, придбав продукти. Після смерті доньки, ОСОБА_3 продала свою трьох кімнатну квартиру та придбала однокімнатну квартиру. ОСОБА_3 хворіла та за нею наглядала та допомагала по господарству ОСОБА_1 , після смерті доньки ОСОБА_3 проживала в квартирі сама, ОСОБА_1 приходила до неї та допомагала по господарству, водила у лікарню, покупала продукти, ліки, турбувалась про неї. ОСОБА_1 проживала по АДРЕСА_10 . ОСОБА_3 за життя казала, щоб по усіх питаннях, щодо неї, звертались до ОСОБА_1 .. Свідку не відомо, чи ночувала ОСОБА_1 у ОСОБА_3 .. Похованням ОСОБА_3 займалась ОСОБА_1 , а вони допомагали.

Суд, вислухавши пояснення заявника, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, - сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про вставлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Згідно вимог ч. 4 ст.3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . (а.с.30)

ОСОБА_3 , була власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в якій проживала по час смерті, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Заявник ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

Заявник в заяві посилається на те, що вона з 2014 року проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 .

Відповідно до матеріалів спадкової справи №15/2022 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 , вважаючи себе спадкоємцем за законом померлої ОСОБА_3 , звернулась до приватного нотаріуса ХМНО Харківської області Варніковій К.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Згідно листа приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Варнікова К.В. від 21.09.2022 р. за №42/02-14, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки для видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , яка постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , немає підстав у зв`язку з відсутністю документального підтвердження родинних відносин та встановлення будь-якої черги спадкування.

Також, листом №42/02-14 від 21.09.2022 р. нотаріус Харківського міського нотаріального округу Варнікова К.В. повідомила ОСОБА_1 , що оскільки відсутній документ, який підтверджує родинний зв`язок між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , тому для отримання свідоцтва на спадщину за законом після померлого ОСОБА_3 слід звернутися до суду і з позовною заявою.

Відповідно до повідомлення з Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори, яка є правонаступником Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори, згідно наказу Міністерства юстиції України №3623/5 від 19.11.2018 р., повідомляє, що відповідно до відомостей зі Спадкового реєстру, спадкова справа щодо майна ОСОБА_8 , померлої в 2017 році, не заводилась, із заявами про прийняття чи про відмову від спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався.

До наданих заявником актів про фактичне проживання особи без реєстрації від 21.01.2023 року, підписаних ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , суд відноситься критично та не приймає у якості доказів спільного проживання заявника разом зі спадкодавцем, так як зазначені акти не були завірені належним чином, особи, що їх підписали не були допитані в судовому засіданні. (а.с.11,12)

Із наданих копій квитанцій про сплату комунальних послуг по квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що комунальні послуги по зазначеній квартирі були сплачені ОСОБА_3 , участь у сплаті комунальних послуг ОСОБА_1 даними квитанціями не підтверджується.

Згідно копії свідоцтва про поховання ОСОБА_3 та копії Договору - замовлення № 001819 на організацію та проведення поховання ОСОБА_3 вбачається, що організацію поховання померлої ОСОБА_3 було проведено ОСОБА_1 (а.с.22,23)

З наданих копій квитанцій на придбання лікарських препаратів не вбачається ким придбались ці ліки, за чий рахунок та кому були призначені зазначені лікарські препарати (а.с.24,25)

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Місцем проживання фізичної особи згідно із ч.1 ст. 29 ЦК України є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вбачається, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про прав.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до положень ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши в судовому засіданні надані докази та надавши їм належну правову оцінку, суд прийшов до висновку, що заявник ОСОБА_1 та спадкодавець ОСОБА_3 були подругами, працювали разом, заявник ОСОБА_1 за життя ОСОБА_3 допомогала їй в лікуванні, по господарству та вирішенні інших побутових питань, після смерті ОСОБА_3 поховала її, але заявником ОСОБА_1 не надано достовірних та допустимих доказів того, що вона постійно мешкала з ОСОБА_3 однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , з 2014 року по день смерті ОСОБА_3 , тобто факт налагоджених відносин із взаємними права та обов`язками, спільним веденням господарства та побутом та наявністю спільного бюджету. Заявником не було надано переконливих доказів в підтвердження вказаного факту, зокрема, а ні довідки з місця спільного проживання, а ні жодного свідка-сусіда за спільним місцем мешкання, а ні листів ділового та особистого характеру, довідки житлових організацій про спільне проживання та ведення господарства, спільних фото, підтвердження спільного придбання речей, техніки тощо.

Встановленні обставини підтвердили свідки в судовому засіданні, так ОСОБА_6 зазначив, що ОСОБА_3 до 2017 року мешкала із донькою, вподальшому ОСОБА_1 допомогала їй у лікуванні, але жила ОСОБА_3 одна, а ОСОБА_1 жила на вул. Велозаводській в своїй квартирі. Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні, також підтвердила допомогу ОСОБА_1 . ОСОБА_3 в придбанні квартири, в якій вона була декілька раз та бачила там ОСОБА_1 , але напевно їй не було відомо де мешкала ОСОБА_1 ..

Оскільки заявником не було надано належним та допустимих доказів, не доведено факту їх спільного проживання з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , то суд не вбачає правових підстав для встановлення факту проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з 2014 року із ОСОБА_3 по день смерті останньої.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягають у зв`язку з недоведеністю.

Керуючись ст. 4,13, 247, 258-259, 263-265, 293-294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,

В И Р I Ш И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Харківська міська рада про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Фрунзенський районний суд м.Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються судом:

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_11

Представник заінтересованої особи: Харківська міська рада, місце розташування: 61003, м.Харків, пл.Конституції, 7.

Повний текст судового рішення складено 19.05.2023 року.

Головуючий - суддя: І.В.Ульяніч