Справа № 405/3024/19
Провадження № 8/405/1/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 року Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Дризі Є.В.,

за участю боржника ОСОБА_1 та в його інтересах представника - адвоката Пузир В.О.,

стягувача ОСОБА_2 та в її інтересах представника адвоката Платонової М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому заяву боржника ОСОБА_1 , подану в його інтересах представником - адвокатом Пузир Владиславом Олександровичем про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Ленінського районного суду м.Кіровограда від 03 травня 2019 року у справі №405/3024/19 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Представник боржника ОСОБА_1 адвокат Пузир В.О. (діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВА № 1050628 від 31.03.2023 року) звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 03 травня 2019 року, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда у справі № 405/3024/19 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення аліментів з 18 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заяви зазначив, що 03.05.2019 року Ленінським районним судом м. Кіровограда видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання їх спільного малолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 18.04.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Підставами для видачі судового наказу стало те, що спільне життя боржника та стягувача припинилось, дитина постійно проживає та перебуває із матір`ю, а батько - коштів на утримання не надає, однак, зазначене дійсності не відповідає з огляду на наступне, і, зокрема, до моменту подачі судового наказу до виконання, а саме до 15.03.2023 року відносини між сторонами не припинились, та стягувач жодних вимог про сплату аліментів боржнику на заявляла, оскільки останній надавав кошти на утримання дитини в більшому розмірі, аніж визначено судовим наказом. Крім того, ОСОБА_1 від сплати коштів на утримання дитини та від участі у її вихованні не ухилявся та не ухиляється, що є підставою для визнання обставини про те, що останній у повному обсязі виконує свій обов`язок щодо піклування про дитину. Окрім того, на день подачі заяви до суду стягувач мешкала разом із боржником, за їх спільною адресою місця реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 , проте, з невідомих причин даний факт остання суду не повідомила.

З огляду на зазначене, та враховуючи, що ОСОБА_2 до заяви про видачу судового наказу не надано жодних доказів того, що остання та ОСОБА_1 проживали на момент подачі заяви окремо, а також, що їх спільний малолітній син ОСОБА_3 , проживав із стягувачем та знаходився лише на її утриманні, а батько проживав окремо та не надав матеріальної допомоги на утримання дитини, слід прийти до висновку, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України у видачі судового наказу заявнику ОСОБА_2 слід відмовити.

Враховуючи також, що між боржником та стягувачем виник спір про право на утримання дитини, яке полягає у стягненні аліментів на користь одного із батьків з ким проживає дитина, а також приймаючи до уваги всі перелічені обставини, що не розглянуті судом під час видачі судового наказу, судовий наказ від 03.05.2019 року підлягає скасуванню, відповідно і у видачі такого судового наказу ОСОБА_2 слід відмовити.

Крім того, представник заявника зазначив, що від народження та до моменту подачі заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами боржник ОСОБА_1 постійно проводить час із дитиною, надає ОСОБА_2 кошти на утримання дитини, її лікування, кошти на придбання речей, іграшок, продуктів харчування, що підтверджується відповідними фіскальними чеками. Окрім цього, боржник організовує та матеріально забезпечує проведення святкувань днів народження малолітнього сина ОСОБА_3 у відповідних закладах. Зазначене стягувачем визнається та не оспорюється. Також, боржник кожного дня з моменту початку відвідування дитиною дошкільного навчального закладу забирає його та супроводжує до власного місця проживання, де проводить із ним увесь вільний час, та, крім того, кошти із сплати послуг ДНЗ «Ягідка» № 60 надаються виключно боржником.

Враховуючи зазначене, заявник ОСОБА_1 за власним бажанням та добровільно у повному обсязі виконує всі покладені на нього чинним законодавством України обов`язки перед власним малолітнім сином. Однак, з невідомих для нього (заявника) причин стягувач звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу. Також, представник боржника зазначив, що з моменту видачі судового наказу про стягнення аліментів (03.05.2019 року) та до 15.03.2023 року стягувач не зверталась до органів державної виконавчої служби, та про існування судового наказу боржнику відомо не було до 20.03.2023 року. Тим самим, підстави для видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання спільного малолітнього сина ОСОБА_3 , - були відсутні.

Враховуючи викладене, просив скасувати судовий наказ Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.05.2019 року у справі № 405/3024/19, що виданий на підставі заяви ОСОБА_2 про стягнення на її користь аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 . У задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу відмовити. Роз`яснити ОСОБА_2 , що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для звернення до суду в порядку спрощеного позовного провадження, шляхом подачі відповідної позовної заяви до суду.

Ухвалою суду від 04.04.2023 року відкрито провадження у справі за зазначеною заявою за правилами спрощеного позовного провадження, з призначенням судового засідання та викликом в судове засідання учасників справи.

Боржник ОСОБА_1 та в його інтересах представник адвокат Пузир В.О. (діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВА № 1050628 від 31.03.2023 року) в судовому засіданні заяву підтримали, посилаючись на обставини, викладені в ній, просили заяву задовольнити.

Стягувач ОСОБА_2 та в її інтересах представник адвокат Платонова М.А. (діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВА № 1051750 від 18.04.2023 року) заперечили щодо задоволення заяви, просили залишити в силі виданий судом 03.05.2019 року судовий наказ, при цьому, представник стягувача на обґрунтування заперечень зазначила, що боржником ОСОБА_1 в заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами не зазначено істотних для справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи, при цьому, не є підставою для перегляду судового наказу процесуальні недоліки, допущені під час розгляду цивільної справи, а так само, боржником не спростовано з наданням відповідних доказів факт проживання стягувача разом з малолітнім сином окремо від боржника на час подачі до суду заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Крім того, стягувач ОСОБА_2 зазначила, що спільне проживання з боржником ОСОБА_1 було припинено 19.01.2019 року, та з цієї дати вона разом з малолітнім сином почали проживати окремо та протягом семи місяців вона винаймала в оренду квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , та, оскільки на той період часу, вона перебувала у декретній відпустці по догляду за малолітньою дитиною та весь її дохід складав 860 грн. в місяць, то вона попросила боржника допомоги в оплаті орендованої квартири, на що ним було відмовлено, та через місяць вона повідомила боржника, що подає до суду на аліменти.

Заслухавши пояснення боржника ОСОБА_1 та в його інтересах представника ОСОБА_4 , стягувача ОСОБА_2 та в її інтересах представника адвоката Платонову М.А., дослідивши матеріали цивільної справи №405/3024/19, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити, виходячи з наступного.

Зокрема, судом встановлено, що 03 травня 2019 року Ленінський районний суд м.Кіровограда видав судовий наказ по справі №405/3024/19 за заявою ОСОБА_2 , за яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення аліментів з 18 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 192 грн. 10 коп.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результати розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу (ст. 160 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половину заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших зацікавлених осіб.

З аналізу вищенаведеної норми закону вбачається, що суд видає наказ про стягнення аліментів в частці від доходу платника аліментів лише за умови, що така вимога не пов`язана з оспорюванням батьківства та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб, тим самим, законодавець чітко визначив, які обставини виключають видачу судового наказу про стягнення аліментів у частці від доходу платника аліментів.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, вона не мотивована обставинами, які у відповідності до вимог закону виключають підстави для видачу судового наказу про стягнення аліментів у частці від доходу, зокрема, в заяві відсутні посилання на те, що вимога ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

За змістом положень ч. 7 та ч. 8 статті 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Крім того, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч. 4 ст. 423 ЦПК України).

Крім того, відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі

Для визначених у ч. ч. 1, 2 ст. 423 ЦПК України нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі, спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідно до положень п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами" вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Аналізуючи викладене, суд зазначає, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вказані правові норми передбачають, що це мають бути обставини, які є істотними, тобто, такими, що якби вони були відомі раніше, то суд ухвалив би інше рішення; вони є нововиявленими, а не новими обставинами, тобто, існували на час розгляду судом спору; вони входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

На відміну від нововиявлених обставин, нові обставини, тобто обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою у цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухвалені судового рішення, є новим обставинами. За аналогією не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами нові докази.

Згідно з практикою ЄСПЛ процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, наявність доказу, недоступного раніше, який однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення «Праведная проти Росії» від 18 листопада 2004 року).

В свою чергу, звертаючись до суду з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, боржник ОСОБА_1 посилався на те, що при видачі судового наказу суд не врахував, що на день подачі заяви до суду стягувач разом з ним (боржником) мешкали за однією адресою, за їх спільною адресою реєстрації АДРЕСА_1 та, крім того, він постійно приймав і приймає участь у матеріальному забезпеченні дитини, купує одяг, іграшки, продукти харчування, ліки та постійно оплачує відвідування дитиною дошкільного навчального закладу. На думку заявника, такі обставини є нововияленими.

Поряд з цим, суд вважає, що доводи, на які посилається заявник ОСОБА_1 як на нововиявлені обставини, не є такими, оскільки навіть за умов, якщо суду і були б відомі зазначені обставини (участь у витратах на утримання малолітнього сина), то розмір аліментів, визначений судом у відповідності до вимог закону (ст. 182 СК України) не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на зазначене, суд вважає, що зазначені заявником в заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, останні (обставини) не є істотними і не впливають на висновки суду, а надані заявником до заяви докази за своєю суттю не є доказами, якими підтверджуються нововиявлені обставини.

Крім того, обґрунтовуючи підстави для скасування судового наказу за нововиявленими обставинами, боржник посилається на наявність доказів, які не були предметом дослідження судом при видачі судового наказу, однак, суд вважає, що надані останнім докази не спростовують факти, покладені в основу судового рішення (судового наказу) та не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно з вимогами ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Інші доводи, які б могли вплинути на скасування судом за нововиявленими обставинами судового наказу від 03.05.2019 року, виданого Ленінським районним судом м.Кіровограда у даній справі заявником не наведено та судом не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу (ч. 4 ст. 429 ЦПК України).

Крім того, суд зауважує, що, ухвалюючи рішення у формі судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та розглядаючи дану заяву про перегляд цього рішення за нововиявленими обставинами, в першу чергу, суд керується інтересами дитини, яка має право на належне утримання та догляд зі сторони обох батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що обставини, вказані боржником ОСОБА_1 у заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, не є такими, відповідно до вимог статті 423 ЦПК України, що є підставою для відмови в задоволенні заяви боржника ОСОБА_1 , поданої в його інтересах адвокатом Пузир Владиславом Олександровичем про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Ленінського районного суду м.Кіровограда від 03 травня 2019 року у справі №405/3024/19 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини.

Окремо слід зазначити про те, що в зв`язку з відсутністю підстав для задоволення заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинам, з тих підстав, що боржником не доведено наявність нововиявлених обставин у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, однак, в даному випадку, переоцінка доказів по справі може бути здійснена судом в порядку позовного провадження, що не позбавляє права на звернення боржника до суду з позовом про зменшення розміру аліментів з урахуванням вимог ч. 7 ст. 170 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 423, 427, 429 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви боржника ОСОБА_1 , поданої в його інтересах адвокатом Пузир Владиславом Олександровичем про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Ленінського районного суду м.Кіровограда від 03 травня 2019 року у справі №405/3024/19 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини.

Судовий наказ, виданий Ленінським районним судом м. Кіровограда 03 травня 2019 року по справі № 405/3024/19, провадження 2-н/405/89/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення аліментів з 18 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова