Справа № 368/157/23
Рішення

Іменем України

"21" вересня 2023 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючий: суддя Закаблук О.В.

При секретарі: Токовенко Н.О.

За участі:

Представник позивача: адвокат Лічман О.М.

- розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Служба у справах дітей Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації, Кагарлицький районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Київській області, про позбавлення батьківських прав, суд, -

В С Т А Н О В И В :

15.02.2023 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Служба у справах дітей Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації, Кагарлицький районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Київській області, про позбавлення батьківських прав, в прохальній частині якого позивачка просила суд винести судове рішення, на підставі якого:

1. Прийняти дану позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

2. Позбавити Відповідача - ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Стягнути з Відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 1073, 60 за сплату судового збору, та витрати на надання правової допомоги в розмірі 9 500 грн. разом 10 573,60 (десять тисяч п`ятсот сімдесят три гривні 60 коп.).

Позовні вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви, позивачка ОСОБА_1 в прохальній частині позовної заяви обгрунтовує наступними обставинами справи та нормами матеріального та процесуального права:

- 28 січня 2020 року заочним рішенням Деснянського айонного суду м. Києва було розірвано шлюб між ОСОБА_4 , позивачем у даній справі, та ОСОБА_2 )далі - відповідач).

Від цього шлюбу позивач сама виховує сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з нею проживає та перебуває повністю на її утриманні.

25 березня 2019 року Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач у цій справі є батьком малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте він не бере участі у вихованні дитини, не провідує сина, не цікавиться здоров`ям дитини, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дитину. Заборгованість по аліментам станом на момент подачі цього позову становить більше 100000 гривень.

Так 24.05.2019 року державним виконавцем Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби у Київській області було відкрито виконавче провадження. НОМЕР_4.

В подальшому відповідно до чергової довідки-розрахунку № 509 від 10.01.2023 виданої Кагарлицьким відділом державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області стан заборгованості по аліментах у ОСОБА_2 становить 108719, 58 (сто вісім тисяч сімсот дев`ятнадцять гривень 58 коп.).

Стосовно інформації по зазначеному виконавчому провадженні № НОМЕР_4 по стягненню з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини, державним виконавцем ВДВС Кагарлицького р-ну Київської області було винесено цілий ряд постанов стосовно боржника.

Зокрема згідно з даних автоматизованої системи виконавчого провадження були винесені наступні постанови : 1) 29.05.2019 року Постанова про встановлення тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України ; 2) 29.05.2019 року Постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами ; 3) 03.08.2021 року Постанова про арешт коштів боржника; 4) 03.08.2021 року Постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами ; 5) 03.08.2021 року постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; 6) 03.08.2021 року Постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України 7) 03.08.2021 року Постанова про арешт майна боржника ; 8) 03.08.2021 року Постанова про тимчасове обмеження у праві користування зброєю.

Згідно з інформацією з Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Відповідач за три останні роки жодного разу не сплатив аліменти на утримання своєї дитини.

Тобто відповідач незважаючи на застосування виконавчою службою багатьох примусових заходів впливу на нього, для того щоб він виконував свій батьківський обов`язок піклування та догляду за своєю дитиною, хоча би по сплаті аліментів на утримання, будь-яким чином уникає та не бажає нести відповідальність яка покладена на батьків чинним законодавством по догляду за своїми дітьми.

Відповідно до ст. ст.150,157 Сімейного кодексу України батьки зобов`я піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав (ст.164 Сімейного кодексу України).

Відповідно до вимогч.1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини позивачка вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав.

Стосовно витрат понесених на правову допомогу:

Для написання цієї заяви і у супроводження у справі позивачка була вимушена звернутись за правовою допомогою до адвоката. Позивачка звернулась до адвоката Лічмана Олександра Миколайовича та уклала договір на надання правової допомоги № 01/02/2023 від 01 лютого 2023 року. Адвокатом позивачу було надано ряд юридичних послуг. Позивачці було надано юридичну консультацію стосовно даної справи. Також адвокат безпосередньо брав участь в написанні цієї позовної заяви та планує брати участь в судових засіданнях вже як представник Позивача в цивільній справі.

За наданими юридичними послугами між ОСОБА_1 та адвокатом Лічманом Олександром Миколайовичем 01.02.2023 року було укладено акт виконаних робіт по договору надання правової допомоги № 01/02/2023 від 01 лютого 2023 року на суму 5 000 грн. ( п`ять тисяч гривень.). Копія договору та акту є в додатку до цієї заяви. Ще один акт виконаних робіт планується укласти перед першим судовим засіданням у справі.

Також оплата позивачем витрат на надання правової допомоги підтверджується квитанціями з банку про проведення платежу та отримання коштів, яка також є в додатку до цієї заяви на загальну суму 9 500 грн. (дев`ять тисяч п`ятсот гривень).

Відповідно до Частини перша та третьої статті 133 ЦПК України Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

- на професійну правничу допомогу;

- пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

- пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

- пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно статті 137 ЦПК України. Витрати на професійну правничу допомогу

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Положення частин першої та другої статті 137 ЦПК України кореспондуються і європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Рад Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя N Я (81) передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України « Про адвокатуру і адвокатськ діяльність » ( далі-Закон) встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльносі що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правові інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону ).

15.02.2023 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для розгляду даної справи по суті був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В., присвоєно справа № 368/157/23, провадження № 2/368/248/23.

05.04.2023 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання в загальному позовному порядку, призначено підготовче судове засідання на 16 год. 00 хв. 02.05.2023 року.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 02.05.2023 року, позивач ОСОБА_1 не з`явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - з`явився її представник, - адвокат Лічман О.М.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 02.05.2023 року, представник позивача ОСОБА_1 , - адвокат Лічман О.М. заявив клопотання про відкладення слухання справи в зв`язку з необхідністю витребування доказів по справі, - витребування висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 02.05.2023 року, відповідач ОСОБА_2 не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 02.05.2023 року, представник третьої особи, - Служби у справах дітей Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації, - не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - на адресу суду надійшла письмова заява третьої особи, в якій третя особа просить суд слухати дане цивільне провадження без її участі, зобов`язується надіслати на адресу суду письмовий висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача у відношенні його дитини.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 02.05.2023 року, представик третьої особи, - Кагарлицького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Київській області, - не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - на адресу суду надійшла письмова заява, в якій третя особа просить суд слухати дану справу без участі її представника, щодо вирішення спору - покладається на розсуд суду.

02.05.2023 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 10 год. 00 хв. 25.05.2023 року в зв`язку з клопотанням представника позивача, - з метою необхідності витребування та приєднання до матеріалів справи письмового висновку щодо можливості позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні спільної дитини сторін.

25.05.2023 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 12 год. 00 хв. 23.06.2023 року в зв`язку з неявкою сторін.

23.06.2023 року справа була знята з розгляду в зв`язку з перебуванням головуючого у справі у відпустці, призначено наступне підготовче судове засідання на 12 год. 00 хв. 25.07.2023 року.

18.07.2023 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшов висновок Деснянської районної в місті Києві Державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, в якому зазначено наступне:

- Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла ухвала Кагарлицького районного суду Київської області по цивільній справі № 368/157/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Кагарлицький відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав.

Відповідно до статті 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування надає висновок щодо вирішення даної категорії спору.

З наданих матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 28.04.2018 по 28.01.2020. За час перебування в шлюбі в них народилася спільна дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Мати дитини, ОСОБА_1 , проживає разом з малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в однокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

За вказаною адресою спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації спільно з фахівцем із соціальної роботи Деснянського районного в місті Києві центру соціальних служб проведено обстеження житлово-побутових умов

проживання та з`ясовано, що умови для проживання та виховання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , створені.

Для дитини виділене окреме спальне ліжко, письмовий стіл, комод, також наявні дитячі речі відповідно до віку дитини.

Відповідно до інформації дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 91 «ДІАМАНТ» Деснянського району міста Києва, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує молодшу групу № 14 «Бджілка».

За час перебування у дитячому закладі дитина зарекомендувала себе з позитивної сторони. Навчальне навантаження переносить позитивно. ОСОБА_5 достатньо самостійний, старанний, активний, намагається допомагати вихователю.

Участь у вихованні дитини здебільшого приймає мама, ОСОБА_6 , та вітчим, ОСОБА_7 . Приводить та забирає ОСОБА_5 з дитячого садочка мама та вітчим. Хлопчик завжди чистий, доглянутий, охайний. Успіхи дитини не ігнорувалися. За весь час перебування ОСОБА_5 в закладі біологічного батька жодного разу не бачили, у вайбер групі його немає, навчанням та вихованням сина не цікавиться.

Відповідно до наданої інформації Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» Деснянського району міста Києва, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не перебуває на обліку в лікарів вузької спеціалізації. Періодично хворіє на ГРВІ. Мати турбується про здоров`я дитини, дотримується вказівок лікаря.

З наданих документів вбачається, що мати дитини, ОСОБА_1 , має самостійний дохід.

Батько дитини, ОСОБА_2 , відповідно до матеріалів позовної заяви, проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідач по даній справі не бере участі у вихованні сина, не провідує дитину, не цікавиться здоров`ям дитини, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дитину.

Працівниками Служби у справах дітей та сім`ї Кагарлицької міської ради відвідана вищезазначена адреса. В результаті чого, ОСОБА_2 , який є дідом батька дитини, повідомив, що зв`язку з внуком не підтримує, де проживає внук йому не відомо.

Відповідно до довідки - розрахунку № 509 від 10.01.2023, виданої Кагарлицьким відділом державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) станом на 31.12.2022 року заборгованість по аліментам у ОСОБА_2 на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 становить 108 719,78 (сто вісім тисяч сімсот дев`ятнадцять гривень 78 коп.).

На запрошення до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_2 не з`явився, по суті позовних вимог пояснення не надавав.

08.06.2023 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації розглядалось питання щодо надання до суду висновку про доцільність або недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (протокол від 08.06.2023 № 11).

Через неявку ОСОБА_2 , який був належним чином повідомлений про дату та час засідання комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, розгляд питання по суті було перенесено.

Мати, ОСОБА_1 , відповідно до письмового звернення, підтримала свої позовні вимоги, належним чином була повідомлена про дату і час проведення засідання комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, просила розглядати питання без її участі.

22.06.2023 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації було повторно розглянуто питання щодо надання до суду висновку про доцільність або недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Мати дитини, ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про дату та час засідання комісії з питань захисту дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, подала до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації заяву, в якій просила розглядати питання на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації без її участі, свої позовні вимоги підтримала, просила надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав батька, ОСОБА_2 , стосовно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Батько дитини, ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про дату та час засідання комісії з питань захисту дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, проте повторно на засідання не з`явився, причини своєї неявки не повідомив.

Одноголосним рішенням комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації було рекомендовано органу опіки та піклування надати до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав батька, ОСОБА_2 , стосовно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» пунктом 16 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 19, 164 Сімейного кодексу України, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (протокол від 22.06.2023 № 12), діючи виключно в найкращих інтересах дитини, Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В підготовче судове засідання, яке відбулося 25.07.2023 року, позивач ОСОБА_1 не з`явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - з`явився її представник, - адвокат Лічман О.М.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 25.07.2023 року, представник позивача ОСОБА_1 , - адвокат Лічман О.М. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, вважав за можливе провести підготовче судове засідання без участі його довірительки та без участі інших учасників процесу, так як вони повідомлені судом належним чином про день, час та місце слухання справи.

Просив по результатах проведеного підготовчого судового засідання закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду по суті поданої позовної заяви.

Інших заяв та клопотань не заявляв.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 25.07.2023 року, відповідач ОСОБА_2 не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 25.07.2023 року, представник третьої особи, - Служби у справах дітей Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації, - не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - на адресу суду надійшла письмова заява третьої особи, в якій третя особа просить суд слухати дане цивільне провадження без її участі, та підтримує свій висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав щодо його дитини.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 25.07.2023 року, представик третьої особи, - Кагарлицького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Київській області, - не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - на адресу суду надійшла письмова заява, в якій третя особа просить суд слухати дану справу без участі її представника, щодо вирішення спору - покладається на розсуд суду.

25.07.2023 року Кагарлицьким районним судом Київської області проведено підготовче судове засідання (за участі лише представника позивача, та, відповідно, - відсутності інших учасників судового процесу, як - то відповідача та представників третіх осіб), по результатам якого на підставі п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України винесено процесуальну (без видалення до нарадчої кімнати) ухвалу, на підставі якої закрито підготовче судове провадження в справі та призначено справу до судового розгляду на 11 год. 00 хв. 21.09.2023 року.

В судове засідання, яке відбулося 21.09.2023 року, позивач ОСОБА_1 не з`явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - з`явився її представник, - адвокат Лічман О.М.

В судовому засіданні, яке відбулося 21.09.2023 року, представник позивача ОСОБА_1 , - адвокат Лічман О.М. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив їх задовольнити.

Обгрунтовував свою правову позицію щодо позову обставинами справи та нормами права, які вказані в мотивувальній частині позовної заяви, та які судом наведено вище по тексту в отивувальній частині даного рішення суду.

В судове засідання, яке відбулося 21.09.2023 року, відповідач ОСОБА_2 не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, часта місце слухання справи, проте, - на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла письмова заява - клопотання відповідача ОСОБА_2 , в якій він просить суд слухати дану справу без його участі, щодо вирішення спору по суті, - покладається на росуд суду.

Суд в даному випадку наголошує на тому, що, на думку суду, - позивач ОСОБА_2 не проявив процесуального інтересу до даної справи, в рамках якого вирішується питання про позбавлення його батьківських прав у відношенні до його біологічної дитини, не спробував навіть заперечити проти позову, та таким чином не захищає своїх батьківських прав на свою біологічну дитину, факт чого судом сприймається як опосередковану згоду відповідача на позбавлення його батьківських прав у відношенні його біологічної дитини.

В судове засідання, яке відбулося 21.09.2023 року, представник третьої особи, - Служби у справах дітей Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації, - не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - на адресу суду надійшла письмова заява третьої особи, в якій третя особа просить суд слухати дане цивільне провадження без її участі, та підтримує свій висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав щодо його дитини.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 25.07.2023 року, представик третьої особи, - Кагарлицького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Київській області, - не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - на адресу суду надійшла письмова заява, в якій третя особа просить суд слухати дану справу без участі її представника, щодо вирішення спору - покладається на розсуд суду.

Суд, вислухавши представника позивача, який позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, - шляхом винесення судового рішення, як окремого процесуального документу (з постановленням в нарадчій кімнаті), обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Підсудність.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, - здовідки, яка видана 02.03.2023 року відділомбліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ УДМС України в Київській області, - відповідач по справі, - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно, враховуючи місце реєстрації та проживання відповідача ОСОБА_2 , та враховуючи положення ч. 1 ст. 27 ЦПК України, - дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, - як суду першої інстанції загальної юрисдикції, так як в даному випадку має місце загальна підсудність, - підсудність за місцем проживання відповідача - фізичної особи.

Сторони по справі:

- позивачем по справі є фізична особа - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка м. Київ, Україна, громадянка України, паспорт громадянки України № НОМЕР_1 , виданий 30.07.2018 року органом 8026, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідачем по даній справі є фізична особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, суд констатує ту обставину, що спір між сторонами виник в галузі Сімейного Права (СК України), зокрема, в галузі особистих немайнових прав і обов`язків батьків та дітей, та обов`язку матері, батька утримувати дитину та його виконання (Глава 13, 15 СК України), - даний спір виник в зв`язку з ухиленням відповідачем ОСОБА_2 від виконання свого Конституційного та Сімейного обов`язку щодо виховання та утримання своєї неповнолітньої дитини.

Фактичні обставини справи:

- сторони по справи, - ОСОБА_1 (позивачка), та ОСОБА_8 (відповідач) свого часу (з 28 квітня 2018 року, - з моменту реєстрації шлюбу в установленому Законом порядку та по 28.02.2020 року, - набрання рішенням про розірвання даного шлюбу законної сили) перебували в зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 28 квітня 2018 року Кагарлицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис за № 43.

Даний факт підтверджується мотивувальною та резолютивними частинами Заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28.01.2020 року в справі № 754/15545, (провадження № 2/754/2753/20), - копія якого міститься в матеріалах справи.

Вищевказане рішення набрало законної сили 28.02.2020 року.

Вищевказаний факт (перебування в свій час сторін по даній справі в зареєстрованому шлюбі) має преюдиційне значення на підставі ч. 4 ст. 82 ЦПК України, де, зокрема, вказано, що обставини справи, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Окрім того, - суд наголошує а тому, що такий факт (перебування в свій час сторін по даній справі в зареєстрованому шлюбі) - сторонами не оспорюється.

Проте, спільне сумісне сімейне життя між сторонами не склалося, а тому вищевказаний шлюб було розірвано в судовому порядку.

Даний факт підтверджується Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28.01.2020 року в справі № 754/15545, (провадження № 2/754/2753/20), - копія якого міститься в матеріалах справи.

Сторони по справі від вищевказаного шлюбу мають спільну малолітню дитину, - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , яке видане 10 жовтня 2018 року Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в якому вказано, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Київ, Україна, про що 10 жовтня 2018 року складено відповідний актовий запис за № 1372.

В графі «Батьки» зазначені:

Батько - ОСОБА_2 , громадянин України, - відповідач по справі.

Мати - ОСОБА_1 , громадянка України, - позивачка по справі.

Ще на час перебування в шлюбу позивачка зверталася до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, результатом чого стало винесення 25 березня 2019 року вищевказаним судом рішення в справі № 754/17287/18, провадження № 2/754/66/19, згідно з яким було вирішено стягувати аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання спільної дитини сторін, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усих видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття

Копія вищевказаного рішення суду, яке набрало зауконної сили, - міститься в матеріалах справи.

Проте, як вбачається з матеріалів справи (письмових доказів), - відповідач ОСОБА_2 всупереч своєму Конституційному обов`язку утримувати свою дитину та всупереч рішенню суду, - самоусунувся від виконання свого батьківського обов`язку щодо утримання своєї дитини, а саме:

- згідно довідки - розрахунку про стан заборгованості по аліментах № 509, яка видана 10.01.2023 року Кагарлицьким відділом Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області, (копія довідки міститься в матеріалах справи), - заборгованість відповідача ОСОБА_2 станом на час формування та видачі довідки становить 108719 (сто вісім тисяч сімсот дев`ятнадцять) грн. 58 коп.

Стосовно ж інформації по зазначеному виконавчому провадженні № НОМЕР_4 по стягненню з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини, державним виконавцем ВДВС Кагарлицького р-ну Київської області було винесено цілий ряд постанов стосовно боржника.

Зокрема, - згідно з даних автоматизованої системи виконавчого провадження були винесені наступні постанови:

1) 29.05.2019 року, - Постанова про встановлення тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України;

2) 29.05.2019 року, - Постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами;

3) 03.08.2021 року, - Постанова про арешт коштів боржника;

4) 03.08.2021 року, - Постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами;

5) 03.08.2021 року, - постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання;

6) 03.08.2021 року, - Постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України;

7) 03.08.2021 року, - Постанова про арешт майна боржника;

8) 03.08.2021 року, - Постанова про тимчасове обмеження у праві користування зброєю.

Згідно з інформацією з Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби, - Відповідач ОСОБА_2 за три останні роки жодного разу не сплатив аліменти на утримання своєї дитини.

Тобто, - відповідач ОСОБА_2 , - незважаючи на застосування виконавчою службою багатьох примусових заходів впливу на нього, для того, щоб він виконував свій батьківський обов`язок піклування та догляду за своєю дитиною хоча би по сплаті аліментів на утримання, - будь-яким чином уникає та не бажає нести фінансову відповідальність, яка покладена на батьків чинним законодавством по догляду за своїми дітьми.

Що ж стосується участі відповідача ОСОБА_2 у вихованні своєї малолітньої дитини, то судом з належного та допустимого доказу, яким є висновок Деснянської районної в місті Києві Державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, ( № 102/03/38 - 2993), згідно з яким:

- Відповідно до інформації дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 91 «ДІАМАНТ» Деснянського району міста Києва, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує молодшу групу № 14 «Бджілка».

За час перебування у дитячому закладі дитина зарекомендувала себе з позитивної сторони. Навчальне навантаження переносить позитивно. ОСОБА_5 достатньо самостійний, старанний, активний, намагається допомагати вихователю.

Участь у вихованні дитини здебільшого приймає мама, ОСОБА_6 , та вітчим, ОСОБА_7 . Приводить та забирає ОСОБА_5 з дитячого садочка мама та вітчим.

Хлопчик завжди чистий, доглянутий, охайний. Успіхи дитини не ігнорувалися. За весь час перебування ОСОБА_5 в закладі біологічного батька жодного разу не бачили, у вайбер групі його немає, навчанням та вихованням сина не цікавиться.

Відповідно до наданої інформації Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» Деснянського району міста Києва, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не перебуває на обліку в лікарів вузької спеціалізації. Періодично хворіє на ГРВІ. Мати турбується про здоров`я дитини, дотримується вказівок лікаря.

З наданих документів вбачається, що мати дитини, ОСОБА_1 , має самостійний дохід.

Батько дитини, ОСОБА_2 , не бере участі у вихованні сина, не провідує дитину, не цікавиться здоров`ям дитини, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дитину.

На запрошення до Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_2 не з`явився, по суті позовних вимог пояснення не надавав.

22.06.2023 року ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про дату та час засідання комісії з питань захисту дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, проте повторно на засідання не з`явився, причини своєї неявки не повідомив.

Результатом негативної поведінки відповідача ОСОБА_2 і послугвав висновок Деснянської районної в місті Києві Державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, ( № 102/03/38 - 2993), згідно з яким:

- Одноголосним рішенням комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації було рекомендовано органу опіки та піклування надати до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав батька, ОСОБА_2 , стосовно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 19, 164 Сімейного кодексу України, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (протокол від 22.06.2023 № 12), діючи виключно в найкращих інтересах дитини, Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Застосування судом норм права при вирішенні даного спору:

За змістом Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі Конвенції), ратифікованої Верховною Радою Української PCP 27 лютого 1991 року, Організація Об`єднаних Націй в Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, та визнаній в Загальній декларації прав людини, встановлено, що діти мають право на особливе піклування і допомогу, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Відповідно ло Статті 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

В ст.ст. 51, 52 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України батьки повинні піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати своїх дітей. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

В ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

З зазначених норм вбачається, що право дітей на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, встановленою законом, що передбачено ч. 1 ст. 152 Сімейного кодексу України.

Частиною 4 статті 155 Сімейного кодексу України визначено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Таким чином правовою санкцією, яка може вважатися юридичною відповідальністю за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, є, в тому числі, - позбавлення батьківських прав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України підставою для позбавлення батьківських прав є ухилення батьками від виконання своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення в про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Як встановлено судом в судовому засіданні з належних та допустимих доказів, - відповідач ОСОБА_2 :

- ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та свідомо нехтує ними;

- не цікавиться умовами проживання, виховання, навчання та розвитком своєї дитини;

- не цікавиться фізичним і духовним розвитком дитини, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини;

- не надає коштів для забезпечення необхідного харчування та лікування дитини (шляхом самоусунення від сплати аліментів, розмір та порядок виплати яких встановлено рішенням суду, що набрало законної сили);

- не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі та не виявляє щодо дитини батьківського піклування від слова - взагалі.

Таким чином відповідач по справі, - ОСОБА_2 повністю самоусунувся від виховання та утримання власної дитини, що свідчить про те, що його ухилення від виконання батьківських обов`язків, - є свідомим та винним.

Як вбачається з матеріалів справи, - через свідоме нехтування батьком (відповідачем по справі, - ОСОБА_2 ) своїми батьківськими обов`язками, між дитиною, - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , - повністю і остаточно втрачено сімейні зв`язки.

Така позиція суду обгрунтована також з огляду на норми Європейського права, зокрема,Ю - 30 червня 2020 року ЄСПЛ ухвалив рішення у справі ILYA LYAPIN v. RUSSIA (Application по.70879/11). яке набуло статусу остаточного 30 вересня 2020 року відповідно до порядку, передбаченого пунктом 2 статті 44 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція).

У цьому рішенні ЄСПЛ констатував, що протягом усього періоду, коли не було контакту між заявником та В., заявник не робив спроб отримати доступ до свого сина та відновити контакт з ним. Суд вважав, що саме бездіяльність заявника призвела до розриву зв`язків між ним та його сином, відсутність стосунків між заявником та ОСОБА_11 протягом семи років призвела до втрати сімейних зв`язків між заявником та В. Саме тому Суд прийшов до висновку про відсутність порушення права заявника, гарантованого статтею 8 «Право на повагу до приватного і сімейного життя» Конвенції.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 роками не підтримує жодного зв`язку з своєю дитиною, - сином - ОСОБА_3 .

Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років, а тому в даному випадку позивачка ОСОБА_1 , - є належним позивачем.

Згідно ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитині, позбавлення та поновлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

З огляду на вимоги ст. 19 СК України, суд витребував з органу опіки та піклування, яким є в даному випадку, - Деснянська районна в місті Києві Державної адміністрації, висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача у відношенні його дитини, який приєднано до матеріалів справи, та в якому зазначено, що є доцільним позбавити відповідача ОСОБА_2 відносно його неповнолітньої дитини, - ОСОБА_3 , - з огляду на ту обставину, що він самоусунувся від виховання та утримання своєї дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Взагалі не приймаючи участі в вихованні дитини, відповідач також не надає будь - якої добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини, дитина перебуває на повному вихованні та повному утриманні своєї матері, - ОСОБА_1 .

Вищевикладене свідчить виключно про те, що відповідач ОСОБА_2 в порушення норм Конституції України, норм ЦК України, СК України, норм міжнародного права, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо своєї малолітньої дитини, - ОСОБА_3 .

Відповідно, відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків що до виховання дитини, без поважних причин не бере участі в утриманні дитини, не виявляє батьківської уваги та турботи про свого сина, та свідчить, на думку суду, - про добровільну відмову відповідача від своєї дитини.

Згідно ч. 3 ст. 155 СК України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

В сенсі ч. 3 ст. 155 СК України відмовою батьків від дитини вважається відмова від батьківських прав та обов`язків.

Отже, зглядаючись на правову природу ч. 3 ст. 155 СК України суд вважає, що, зглядаючись на обставини справи, встановлені в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 фактично відмовився від своєї дитини, - ОСОБА_3 , та ухиляється від своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини.

У відповідності з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Отже, частина четверта статті 155 встановлює норму щодо позбавлення батьківських прав або відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення батьківських прав через ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків.

Зглядаючись на вищевказані норми права, слід зазначити, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є правопорушенням.

Вид та форма відповідальності, до якої можуть бути притягнуті батьки у зв`язку з ухиленням їх від виконання своїх обов`язків залежать від складу правопорушення та характеру обов`язку, від виконання якого батьки ухиляються.

Так, вони можуть бути притягнені до адміністративної, кримінальної цивільно-правової та сімейно-правової відповідальності.

Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України батько (мати) може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Факт ухилення батька дитини, відповідача по даній справі, - ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язків підтверджується вищевказаними доказами по справі, (письмовими доказами).

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання може бути підтверджено доказами, які наведено вище судом.

Відповідно, встановлені судом обставини є підставою для позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав стосовно його дитини, - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У відповідності з ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України:

- при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування;

- орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 стовно його малолітньої дитини, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - не суперечить інтересам малолітньої дитини, а, - навпаки, направлене на покращення умов для виховання та життя дитини, її виховання, адаптації до умов проживання в суспільстві, повноцінного фізичного та морального розвитку дитини.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає наступне:

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку де самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Підсумовуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від обов`язку щодо виховання та утримання своєї малолітньої дитини, - сина, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому відповідач, на думку суду, - повинен бути позбавлений батьківських прав відносно своєї малолітньої дитини, - шляхом постановлення судового рішення.

Судові витрати:

Судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову, - на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому Законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Фактичні обставини справи, що стосується судових витрат:

- Як вбачається з матеріалів справи, - для написання тексту позовної заяви та супроводження у справі позивачка зверталася за правовою допомогою до адвоката, при цьому між позивачкою та адвокатом було укладено договір на надання правової допомоги № 01/02/2023 від 01 лютого 2023 року.

За наданими юридичними послугами між ОСОБА_1 та адвокатом Лічманом Олександром Миколайовичем 01.02.2023 року було укладено акт виконаних робіт по договору надання правової допомоги № 01/02/2023 від 01 лютого 2023 року на суму 5 000 грн. ( п`ять тисяч гривень.). Копія договору та акту міститься в матеріалах справи.

Суд зазначає, що оплата позивачем витрат на надання правової допомоги підтверджується квитанціями з банку про проведення платежу та отримання коштів, які містяться в матеріалах справи, - на загальну суму 9 500 грн. (дев`ять тисяч п`ятсот гривень).

Відповідно, як вбачається з матеріалів справи, - позивачкою ОСОБА_1 в рамках даного кримінального провадження понесено судових витрат на за загальну суму 10573 (десять тисяч п`ятьсот сімдесят три) грн. 60 коп, з яких, - судові витрати в розмірі 1073, 60 за сплату судового збору, та витрати на надання правової допомоги в розмірі 9 500 грн.

Враховуючи фактичні обставини справи, що стосуються судових витрат, та вищевказані норми процесуального права, які регулюють порядок розподілу судових витрат між сторонами, - суд приходить до висновку щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 всієї суми понесених нею документально понесених судових витрат в рамках даного цивільного провадження.

Відповідно, суд з урахуванням вищевикладеного та вимог ст. 264 ЦПК України приходить до наступного висновку:

- обставини, якими обґрунтовувала позовну заяву позивач ОСОБА_1 , - мали місце;

- із встановлених обставин випливають сімейні правовідносини, - обов`язки батька приймати участь у вихованні та утримувати свою неповнолітню дитину;

- до встановлених правовідносин підлягають до застосування, зокрема, наступні норми права, - - ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, - Постановою Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. ст. 164, 165, 166, 167, 180, 181, 191, 243, 244, 247 СК України;

- зважаючи на встановлені фактичні обставини справи, - позов підлягає до задоволення;

- судові витрати слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 ;

- підстав до допущення судового рішення до негайного виконання на підставі положень ст. 367 ЦПК України, - судом не вбачаються;

- заходи забезпечення позову в даному цивільному провадженні не застосовувалися.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, Постановою Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. ст. 164, 165, 166, 167, 180, 181, 191, 243, 244, 247 СК України, ст.ст. п. 2 ч. 1 ст. 258, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Служба у справах дітей Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації, Кагарлицький районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Київській області, про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_2 ), батьківських прав відносно дитини, - ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто Київ, Україна, свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане 10 жовтня 2018 року Деснянським в місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві).

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Київ, Україна, громадянки України, паспорт громадянки України № НОМЕР_1 , виданий 30.07.2018 року органом 8026, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ), кошти в сумі 10573 (десять тисяч п`ятьсот сімдесят три) грн. 60 коп, - понесених ОСОБА_1 судових витрат в даній справі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку на підставі ч. 1 ст. 352 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються на надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області, а учасниками процесу, які не були присутні під час проголошення рішення, - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: О.В. Закаблук