Справа № 643/8946/23
Провадження № 2/643/3783/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м. Харків

Московський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Кононенко Т.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

Виклад позиції позивача:

01.09.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з відповідача на свою користь 43625,00 грн матеріальної шкоди та 5000,00 грн моральної шкоди завданої внаслідок залиття квартири та понесені витрати по оплаті експертизи у розмірі 9060,00 грн, витрати по оплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 8175,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 11.04.2022 року сталося затоплення гарячою водою квартири АДРЕСА_1 , що призвело до пошкоджень стелі, шпалер, дверей, відкосів, стін лоджії, елементів фарбування квартири та інших пошкоджень. Актом про залиття від 19.09.2022 року, що був складений комісією у складі інженера дільниці № 41 та майстра дільниці № 41 КП «Жилкомсервіс» встановлено, що залиття квартири АДРЕСА_1 сталося у зв`язку з поривом стояку опалювання у перекритті кв. АДРЕСА_2 . Аварійну ситуацію було усунене власником кв. АДРЕСА_2 . Станом на 19.09.2022 року виконали заміну загальної труби в перекритті.

У зв`язку із чим, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Процесуальні дії у справі

04.09.2023 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Кононенко Т.О.

Ухвалою суду від 06.09.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано час для усунення недоліків.

На виконання ухвали позивач ОСОБА_1 , 12.09.2023 року через систему «Електронний суд», надав заяву про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 13.09.2023 року в справі відкрито спрощене позовне провадження, без виклику учасників справи.

Позиція сторін

18.10.2023 року через систему «Електронний суд», від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Петруніної К. О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останні заперечують проти задоволення позовних вимог в повному обсязі та зазначили, що акт про залиття має не відповідності, а саме складений більше ніж 5 місяців з моменту затоплення; в акті вказано лише наступні пошкодження: у кімнатах на стінах, спільній із кв. АДРЕСА_1 , має місце відшарування шпалер, загальною площею 1,5 м2; відсутній підпис в акті позивача та власника квартири АДРЕСА_2 відповідача. У висновку експерта, який складено на підставі акту про залиття, було вияснено пошкодження стелі, шпалер, дверей, відкосів, стін, лоджії, елементів фарбування квартири. Відсутнє затвердження кошторису, що на думку представника відповідача, є значним порушенням, та викликає об`єктивні сумніви в достовірності та правильності документа. В листі 07-50/5378 від 16.05.2023 року від КП «ХТП» відсутні будь які ушкодження кв. АДРЕСА_1 , крім відшарування шпалер, констатують факт неможливості встановлення причин такого відшарування, та неможливість встановити факт залиття. Не надано документів на підтвердження моральних страждань позивачем.

06.11.2023 року через систему «Електронний суд», від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Петруніної К. О. надійшли додаткові пояснення у справі, в яких зазначено, що в доданому позивачем акті від 19.09.2022 року у висновку комісії вказано:

«..залиття квартири АДРЕСА_1 сталося у зв`язку із проривом стояку опалювання у перекритті квартири АДРЕСА_2 . Аварійну ситуацію було усунуто власником кв. 92. Станом на 19.09.2022 р. виконали заміну загальної труби в перекритті». Такий висновок, на думку представника відповідача, може стати належним підтвердженням відсутності вини відповідача у залитті квартири позивача навіть за умови, належного підтвердження факту залиття позивачем, та як наслідок відсутності всіх правових підстав (вини) для покладання фінансової відповідальності. Так у вказаному висновку комісія стверджує, що залиття квартири АДРЕСА_1 сталося в результаті прориву стояка.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносини.

Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно квартира за адресою АДРЕСА_3 належить ОСОБА_1 (а.с.11).

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира за адресою АДРЕСА_4 належить на праві власності ОСОБА_2 (а.с.12)

Відповідно до акту КП «Жилкомсервіс» від 19.09.2022 року складений інженером дільниці №41 ОСОБА_3 , майстром дільниці №41 ОСОБА_4 встановлено, що залиття квартири АДРЕСА_1 сталося на стояку опалювання у перекритті між поверхами кв. АДРЕСА_2 . У кімнатах на стінах, спільній з кв. АДРЕСА_1 , має місце відшарування шпалер, загальною площею ~ 1,5 м2. Висновок комісії: залиття квартири АДРЕСА_1 сталося у зв`язку з поривом стояку опалювання у перекритті кв. АДРЕСА_2 . Аварійну ситуацію було усунуто власником кв. АДРЕСА_2 . Станом на 19.09.2022 року виконали заміну загальної труби в перекритті (а.с.13).

З відповіді на адвокатський запит 07-50/5378 від 16.05.2023 року КП «Харківські теплові мережі» зазначено, що 15.05.2023 проведено обстеження в квартирі АДРЕСА_1 за результатами якого виявлено часткове відшарування шпалер у трьох місцях. Встановити об`єктивно причину відшарування шпалер та наявність факту залиття на теперішній час неможливо (а.с.10).

Згідно висновку експерта №21577 Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» за результатами проведення будівельно- технічного дослідження за заявою гр. ОСОБА_1 від 23.09.2022 року: розмір матеріальної шкоди, яка спричинена власнику кв. АДРЕСА_5 в наслідок залиття, на час проведення експертного дослідження, складає 43625 грн (а.с.17-24).

Оцінка суду

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити з наступних підстав.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це право відношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Загальні положення щодо відшкодування шкоди, встановлені у параграфі 1 глави 82 ЦК України.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно із частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_5 . Відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 того ж будинку. Зазначений будинок знаходиться на обслуговуванні по капітальним та поточним ремонтам у КП «Жилкомсервіс». В квітні 2022 року сталося залиття квартири АДРЕСА_1 у зв`язку з проривом стояку опалювання у перекритті між поверхами квартири АДРЕСА_2 .

Згідно з тим же актом, було встановлено, що у кімнатах на стінах з квартирою АДРЕСА_1 має місце відшарування шпалер, загальною площею 1,5 м2.

Згідно з висновком експерта № 21577 Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» розмір матеріальної шкоди становить 43625 грн.

Відповідно до п.3 ч. 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», (в редакції № 1060-IX від 03.12.2020), внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення (для систем газопостачання - від запірного пристрою на вводі в будинок до запірних пристроїв включно перед місцями підключення газових приладів, газоспоживального обладнання, теплових агрегатів тощо).

Відповідно до п.12, 14 ч.2 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», (в редакції № 1060-IX від 03.12.2020), послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору; управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Згідно зі п.5 ч.2 статтею 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, окрім іншого належать: встановлення порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води.

Відповідно до Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.08.2018 № 219 «Про затвердження Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води» (в редакції із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства розвитку громад та територій № 197 від 11.08.2021) (далі за текстом Порядок), відповідно до загальних положень Порядку, його дія поширюється на управителів або інших осіб, уповноважених співвласниками багатоквартирного будинку на виконання робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, а також виконавців комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення у разі укладення з ними споживачами індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання виконавець - юридична або фізична особа - підприємець, уповноважена співвласниками на виконання робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води (усіх разом або окремо конкретної), управитель або виконавець комунальної послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення у разі укладення споживачами з ним індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання відповідної комунальної послуги.

Згідно п.3 розділу І Порядку, точка приєднання внутрішньобудинкової системи водопостачання та системи постачання гарячої води багатоквартирного будинку до житлового (нежитлового) приміщення - перша запірна арматура на відгалуженні від стояків у межах приміщення (запірна арматура не належить до внутрішньобудинкової системи);

Відповідно до п. 4 розділу І Порядку, обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного будинку (далі - внутрішньобудинкові системи) здійснюється виконавцем та включає комплекс робіт з технічного обслуговування та проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових систем від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення протягом усього періоду їх експлуатації.

Відповідно до п. 5 розділу І Порядку, обслуговування систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води в межах житлового (нежитлового) приміщення від точки приєднання здійснюється його власником (співвласниками).

Пунктом 2.1. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 (далі - Правила № 76), передбачено, що система технічного огляду жилих будинків включає проведення планових та позапланових оглядів.

Відповідно до пункту 2.1.5 Правил № 76 до системи технічного огляду жилих будинків входить також профілактичне обслуговування будинків, яке є складовою технічного обслуговування і полягає в усуненні дрібних несправностей елементів будинків з метою забезпечення їх безперебійної роботи, а також попередження порушень санітарно-гігієнічних вимог до приміщень будинків, налагодження та регулювання окремих видів технічних пристроїв.

Періодичність проведення профілактичного обслуговування елементів жилих будинків та граничні строки невідкладної ліквідації виявлених несправностей елементів жилих будинків, а саме системи водопроводу, каналізації, гарячого водопостачання проводиться кожні 3-6 місяців.

Згідно із пунктом 5.3.4 Правил № 76 під час обслуговування системи водопроводу і каналізації необхідно, зокрема, регулярно проводити огляд санітарно-технічного устаткування, водопровідно-каналізаційних систем та будинкових засобів обліку та регулювання води на них, контролюючи промерзання трубопроводів, витік води та інше; здійснювати не рідше одного разу на рік профілактичне обслуговування запірної арматури (з прогонкою вентилів кранів), прочищення дворової та не рідше двох разів у рік - будинкової каналізаційної мережі; усувати засмічення в системі.

Оцінюючи надані докази, суд доходить висновку, що внутрішньобудинковою системою гарячого, холодного водопостачання та централізованого опалення є система від зовнішньої стіни будинку (крім транзитних трубопроводів) до першої запірної арматури на відгалуженні від стояка або (у разі її відсутності) трійника (врізки) включно, що знаходиться у квартирі споживача (житлового приміщення у гуртожитку), нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку).

З матеріалів справи встановлено, що залиття квартири позивача сталося у зв`язку з проривом стояку опалювання у перекритті квартири АДРЕСА_2 .

Таким чином, підстави для покладення на відповідача відповідальності за шкоду, завдану позивачу проривом стояку опалювання у перекритті між поверхами, яка відноситься до внутрішньобудинкової, а не внутрішньоквартирної системи водопостачання, відсутні.

При вищевикладених обставинах, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю, оскільки відповідач є неналежним, а тому відсутні підстави для покладення на нього відповідальності за завдану шкоду.

За утримання та експлуатацію внутрішньобудинкової системи гарячого, холодного водопостачання та централізованого опалення будинку несе відповідальність власник чи балансоутримувач будинку відповідно або виконавець послуг, якщо з таким укладений відповідний договір.

Встановлення неналежності відповідача у цій справі, є самостійною підставою для відмови у позові.

Позивач не надав суду належних, допустимих доказів в обґрунтування свого позову в частині належності відповідача.

Право на захист особа здійснює на свій власний розсуд (ст. 20 ч. 1 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Визначення відповідачів, предмета й підстав спору є правом позивача. Натомість установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду.

Відповідних клопотань від позивача до суду не надходило. Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Встановивши неналежність відповідача, суд не надає будь-яку оцінку наданим у справі доказам в обґрунтування розміру завданої шкоди.

Разом із тим, суд вважає за доцільне роз`яснити учасникам цієї справи, що позивач не позбавлений права у подальшому, окремо від цієї справи вирішувати питання відшкодування шкоди у позасудовому чи судовому порядку із залученням належного відповідача.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Частинами першою-другою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до ч.1ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.2 ч.2ст.141 ЦПКУкраїни, у разі відмови в позові, судові витрати покладаються на позивача. Оскільки в позові відмовлено, підстав для присудження на користь позивача з відповідача судових витрат суд не вбачає.

Враховуючи наведене та керуючись , ст.ст. ст.ст.12,13,76,77,78,81,259, 263,264,265,268 ЦПК України , суд -

ухвалив :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовити .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано - після закінчення апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони та учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_6

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_7

Повний текст рішення по справі складено 23.11. 2023 року.

Суддя Т.О. Кононенко