Ухвала

Іменем України

17 травня 2023 року

м. Київ

справа № 136/1474/20

провадження № 61-7208ск23

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 25 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ТАС АГРО ЗАХІД» про витребування майна із чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «ТАС АГРО ЗАХІД», у якому просила:

- витребувати від відповідача на користь позивача земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,3987 га (кадастровий номер :03:000:0082), яка розташована на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області;

- витребувати від відповідача на користь позивача земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,2764 га (кадастровий номер :03:000:0083), яка розташована на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області;

- скасувати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно - запис про право оренди земельної ділянки від 18 вересня 2020 року № 38304676; орган, що здійснив державну реєстрацію права (в державному реєстрі прав) - Щасливська сільська рада Вінницької області, щодо права оренди ТОВ «ТАС АГРО ЗАХІД» на об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,3987 га (кадастровий номер :03:000:0082), яка розташована на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області;

- скасувати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно - запис про право оренди земельної ділянки від 02 лютого 2018 року № 24749620; орган, що здійснив державну реєстрацію права (в державному реєстрі прав) - Липовецька районна державна адміністрація Вінницької області, щодо права оренди ТОВ «ТАС АГРО ЗАХІД» (раніше ТОВ «Концер «Сімекс-Агро») на об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,2764 га (кадастровий номер :03:000:0083), яка розташована на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 13 лютого 2023 року позов задоволено.

Витребувано від ТОВ «ТАС АГРО ЗАХІД» на користь ОСОБА_1 земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,3987 га (кадастровий номер :03:000:0082) та площею 3,2764 га (кадастровий номер :03:000:0083), які розташовані на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області.

Скасовано державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно - записи про право оренди земельних ділянок.

Не погодившись із вказаним рішенням, ТОВ «ТАС АГРО ЗАХІД» подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 25 квітня 2023 року зупинено апеляційне провадження в цивільній справі № 136/1474/120 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ТАС АГРО ЗАХІД» про витребування майна із чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи № 513/879/19 за позовом СФГ «Рассвет» до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за позовом ОСОБА_2 до СФГ «Рассвет», третя особа - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію речового права оренди земельної ділянки.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що правовідносини у справі, яка перебуває в провадженні Верховного Суду, та в даній справі є подібними, а тому висновки Великої Палати Верховного Суду будуть мати вагоме значення при перегляді судового рішення у даній справі.

11 травня 2023 року ОСОБА_3 , який діє від імені ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 25 квітня 2023 року у вказаній вище справі.

Дослідивши касаційну скаргу заявника колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з урахуванням такого.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільної процесуальних правовідносин та їх гарантій.

До ознак, що характеризують правосуддя, відноситься, у тому числі, здійснення правосуддя тільки у передбаченому законом порядку (процесуальна форма). При цьому під правосуддям необхідно розуміти не лише діяльність суду щодо вирішення спору про право, але й обов`язкове дотримання процесуальної форми, в якій не просто передбачені порядок і послідовність вчинення процесуальних дій, а й відображено вимоги справедливих (належних) судових процедур.

При цьому цивільна процесуальна форма завжди обов`язково має нормативний і системний характер. По-друге, вона, по суті, передбачає «алгоритм» поведінки кожного суб`єкта при розгляді та вирішенні цивільної справи (у тому числі і суду). По-третє, становить гарантію дотримання законності, оскільки її недодержання призводить до різних негативних наслідків.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний за змістом висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднанню палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Визначаючи наявність передбачених статтею 252 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 10 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли у інших справах, які переглядаються у касаційному порядку вирішуються питання у подібних правовідносинах та від результату їх розгляду залежить можливість розгляду справи, що переглядається у апеляційному порядку.

Мотивуючи ухвалу про зупинення провадження у справі, апеляційний суд вказав, що оскаржуване рішення суду в цій справі та рішення у справах, які прийняті до розгляду Великою Палатою Верховним Судом, взаємопов`язані і від результатів розгляду справ у Верховному Суді залежить правильність вирішення даної справи.

Провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3, 4? частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу (частина третя статті 210 ЦПК України).

Суд установив, що ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30 березня 2023 року відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 11 квітня 2023 року справу призначено до розгляду на 25 квітня 2023 року.

25 квітня 2023 року у судовому засіданні, за ініціативою суду, вирішувалося питання про доцільність зупинення апеляційного провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи №513/879/19 у подібних правовідносинах.

Представник позивача при вирішенні питання про зупинення апеляційного провадження поклався на розсуд суду.

Представник відповідача не заперечив щодо зупинення апеляційного провадження у даній справі.

З наведеного слідує, що апеляційний суд, зупиняючи провадження у справі, на виконання вимог статті 252 ЦПК України зазначив, до перегляду яких конкретно справ зупиняється провадження у даній справі, проаналізував предмети та підстави позовів та вказав, у чому полягає подібність спірних правовідносин у даних справах та можливий вплив результату розгляду подібної справи на розгляд справи, що переглядається. Порушень норм процесуального права, на які посилається заявник, не допустив, оскільки питання про зупинення провадження у справі було вирішено до початку розгляду апеляційним судом справи по суті.

Зупинивши апеляційне провадження у справі, яка переглядається, апеляційний суд сприяв єдності правозастосовчої практики щодо виключної правової проблеми, яка полягає, зокрема, у тому, як суд має кваліфікувати поведінку сторони зобов`язального правовідношення, коли одна сторона договору прийняла виконання від іншої сторони, а після цього стверджує про недійсність цього договору або про те, що він неукладений; якщо поведінка сторони давала іншій підстави вважати, що договір є дійсним (сторони його належно виконували протягом тривалого часу), то чи не є зловживання цивільним правом наступні вимоги, засновані на твердженні про його недійсність або неукладеність, та діяв у межах своїх повноважень, визначених процесуальним законом.

Така підстава зупинення провадження у справі як перегляд судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднанню палатою, Великою Палатою Верховного Суду має на меті забезпечення єдності судової практики, яку можна досягти завдяки передбаченим процесуальним законом механізмам. Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

До схожих висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 19 квітня 2021 року у справі № 393/135/19 (провадження № 61-1562св20), від 17 вересня 2020 року у справі №557/457/19 (провадження № 61-7038св20).

Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 25 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ТАС АГРО ЗАХІД» про витребування майна із чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров