19.05.2023
Справа № 642/2449/23
2-о/642/79/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 р. суддя Ленінського районного суду м. Харкова Проценко Л.Г. розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Золочівська територіальна громада в особі Золочівської селищної ради Богодухівського району Харківської області, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ :

Заявник звернувся до суду із даною заявою в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт свого постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_1 .

В обгрунтування заяви зазначив, що мешкав разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 з травня 2017р. по момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 разом за адресою за адресою АДРЕСА_1 . Вони вели спільний побут та господарство. У встановлений законом 6-місчний строк він не звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини, а зробив це лише 06.04.20203р., та отримав відмову нотаріуса Золочвської державної нотаріальної контори у зв`язку із пропуском строку подання заяви та відсутністю доказів прийняття спадщини (проживання з дружиною на час її смерті).

Встановлення даного юридичного факту необхідно заявнику для реалізації спадкових прав.

Суд дослідивши заяву та додані до неї матеріали, приходить до наступного.

Згідно з частиною 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні.

Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Із змісту заяви вбачається, що встановлення факту саме постійного проживання зі спадкодавцем, заявник пов`язує із захистом своїх спадкових прав та наміром вступити у спадкування після смерті дружини. Заявник не зазначає про наявність або відсутність інших можливих спадкоємців, а також вказує, що строк на прийняття спадщини є пропущеним.

Таким чином, встановлення факту спільного проживання заявника з дружиною може вплинути і на права інших осіб щодо спадкового майна. Окрім того, для реалізації спадкових прав заявник пропустив шестимісячний строк звернення до нотаріуса, а звернення у строки передбачені ст.ст. 1269, 1270 ЦК України є підставою підтвердження права заявника на спадщину за законом.

У зв`язку із викладеним, з поданої заяви вбачається спір про право.

Згідно положень частини 4 статті 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи характер даних правовідносин, вимоги, що ставить заявник та їх мету, суддя приходить до висновку, що відповідно до вимог ЦПК України даний спір має вирішуватись у порядку позовного провадження, у зв`язку з чим відмовляє у відкритті провадження, оскільки із викладених у заяві обставин та наданих матеріалів вбачається спір про право.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 293,315 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті окремого провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Золочівська територіальна громада в особі Золочівської селищної ради Богодухівського району Харківської області, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Роз`яснити заявнику, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя Л.Г. Проценко