КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/7500/2023 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Кулікової С.В., Олійника В.І., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 06 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення коштів обгрунтовуючи його тим, що він являється власником квартири АДРЕСА_1 . З моменту приватизації житла ТОВ «Євро-Реконструкція» виставляє йому рахунки на оплату послуг з централізованого постачання гарячої води в подвійному тарифі. В квитанціях про оплату відповідач постійно зазначав, що кількість осіб - 2, хоча в даній квартирі він зареєстрований та проживає один. Його спроби вирішити дане питання в телефонному режимі не дали ніякого результату, оскільки на телефонні дзвінки не відповідали, а тому він звернувся до відповідача з листом від 24.03.2021 року з вимогою здійснити перерахунок вартості наданих послуг за весь період нарахування. Відповіді він не отримав, але в квитанції за квітень 2021 року зазначено, що відповідач все таки зробив перерахунок на суму 8465,98 грн. 28.05.2021 року він звернувся до відповідача з претензією перерахувати йому кошти на його розрахунковий рахунок, але коштів на день подачі позову так і не отримав. У зв`язку з чим просив стягнути з відповідача вказані кошти. Крім того, вважав за необхідне стягнути і 3 % річних у розмірі 1068,00 грн та інфляційні втрати у розмірі 2983,49 грн за період з 24.04.2017 року по 07.07.2021 року. В заяві про уточнення просив стягнути суму боргу у розмірі 8465,98 грн, інфляційні втрати - 2413,55 грн та 3 % річних - 968,61 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 06 лютого 2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Євро-реконструкція» на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 6774,06 грн та судові витрати - 10233,01 грн.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, представник ТОВ «Євро-реконструкція» - Кравченко Ольга Петрівна подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заявлених позивачем вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги представник апелянта обгрунтовувала тим, позивачем не надано до суду розрахунку суми визначеного позивачем неналежного нарахування коштів за поставлені послуги з боку відповідача, розмір яких він просив стягнути, а тому є незрозумілим чому позивач та суд першої інстанції вирішили, що саме ця сума є перерахунком за надання послуг з гарячого водопостачання з двох осіб на одну особу та як саме ця сума була нарахована, адже кошти за спожиті послуги з гарячого водопостачання нараховуються відповідачем кожного місяця та їх сплата здійснюється споживачем також щомісячно, а не однією сумою загалом.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги також вказувала, що в процесі розгляду справи було встановлено, що позивач повідомив відповідача про кількість зареєстрованих/проживаючих в квартирі 24.03.2021 року. Доказів того, що позивач звертався з приводу даного питання в період з 24.04.2017 року по 24.03.2021 року матеріали справи не містять.

Вказувала, що згідно заявленого позивачем позову до суду, позивач вирішив, що з 24.04.2017 року відбувається порушення його прав, оскільки саме з 24.04.2017 року відповідачем, на його думку, неправомірно здійснюється нарахування за спожиті послуги з гарячого водопостачання на 2 осіб, при тому, що у квартирі зареєстровано проживання однієї особи. Тому апелянт вважає, що позивач з того моменту, як він дізнався про порушення своїх прав (безпідставне нарахування коштів) до 24.04.2020 року він міг звернутися до відповідача чи до суду з заявою про перерахунок чи повернення коштів з метою захисту своїх прав, однак подав позов 08 липня 2021 року.

Доводи апеляційної скарги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу обгрунтовані тим, що заява про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу не була завчасно направлена позивачем для ознайомлення відповідачу, що позбавило його можливості висловити свої заперечення щодо розміру судових витрат. Представник апелянта вважає розмір витрат на правову допомогу завищеним, неспівмірним та необгрунтованим.

19 квітня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив представника ОСОБА_1 - адвоката Хмарук Наталія Іванівни на апеляційну скаргу, в якому вона просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заперечую проти доводів апеляційної скарги представник позивача вказувала, що позивач неодноразово звертався в телефонному режимі та особисто приходив до будівлі ТОВ "Євро-Реконструкції" з метою вирішити питання здійснення перерахунку, і лише після написання письмової претензії з боку відповідача було здійснено перерахунок. Далі позивач написав листа з вимогою повернути кошти, оскільки мав певні сумніви щодо подальшого нарахування відповідачем сум за спожиті комунальні послуги.

Зазначила, що прохання позивача з боку відповідача було проігнороване, а тому позивач користуючись наданим йому правом звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів, оскільки в досудовому порядку дане питання не змогло вирішитись.

Заперечую проти доводів апеляційної скарги в частині витрат на професійну правничу допомогу, представник позивача вказувала, що відповідач не скористався своїм правом щодо подання заперечень на заяви, клопотання та доводи позивача до моменту поки не отримав рішення суду та не подав апеляційну скаргу, не проявив бажання приймати участі в справі, не скористався наданий йому правом щодо подання своїх заперечень на подані позивачем документи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір та задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що позивач повідомив відповідача про кількість зареєстрованих/проживаючих в квартирі лише 24.03.2021 року. Доказів того, що позивач звертався з приводу даного питання в період з 24.04.2017 року по 24.03.2021 року, матеріали справи не містять. Таким чином, право на перерахунок коштів за гаряче водопостачання виникло у позивача лише 29.03.2021 року (дата отримання відповідачем листа), коли відповідач отримав відповідні документи та мав здійснити перерахунок.

28.05.2021 року позивач звернувся до відповідача із претензією щодо перерахування коштів у розмірі 8 465,98 грн на його банківський рахунок, який ним було вказано. Таким чином, право на виплату коштів виникло у позивача лише 01.06.2021 року (дата отримання відповідачем листа), яким позивач повідомив відповідача про перерахування коштів на його банківський рахунок, а не врахування їх при наступних нарахування коштів за надані послуги.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 % річних та інфляція за період з 01.06.2021 року по 07.07.2021 року у розмірі 6 774,06 грн (6 740,08 грн. (сума боргу) + 13,48 грн. (інфляційне збільшення) + 20,50 (3 % річних)).

Обгрунтовуючи свої висновки щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, виходив з того, що позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу (правову) допопомогу у розмірі 18000 грн, однак враховуючи розмір задоволених вимог суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 9741,60 грн (54,12 % від задоволених вимог).

Однак такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг зокрема є: споживачі (індивідуальні та колективні), а виконавцями комунальних послуг є - послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання; та послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зокрема має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором; без додаткової оплати надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості та іншу інформацію, передбачену законодавством; своєчасно проводити підготовку об`єктів житлово-комунального господарства до експлуатації в осінньо-зимовий період; розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг; вживати заходів до ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством; виплачувати споживачу штраф за перевищення встановлених строків проведення аварійно-відновних робіт у розмірі, визначеному законодавством; своєчасно реагувати на виклики споживачів, підписувати акти-претензії, вести облік вимог (претензій) споживачів у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг; своєчасно та власним коштом проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з наданням комунальних послуг, що виникли з його вини; у разі укладення індивідуальних договорів про надання комунальних послуг здійснювати розподіл загальнобудинкового обсягу послуг між співвласниками багатоквартирного будинку у передбаченому законодавством та договором порядку; інформувати споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» за бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги`надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

У відповідності до частини 1 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до частини першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За змістом цієї статті безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Встановлено, що 24.04.2017 року Дніпровською районною в м. Києві державною адміністрацією (Орган приватизації житла) видано Свідоцтво про право власності, згідно якого власником квартири АДРЕСА_1 являється ОСОБА_1 (а.с. 11).

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 , з 27.05.2010 року по теперішній час (а.с. 12).

Встановлено, що постачальником теплової енергії в будинку АДРЕСА_2 є ТОВ «Євро-Реконструкція» згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» з 01.07.2014 року.

24.03.2021 року ОСОБА_1 звернувся із листом до ТОВ «Євро-Реконструкція» щодо здійснення перерахунку за надані послуги по кількості зареєстрованих осіб - на одну особу, за період з 24.04.2017 року по 01.03.2021 року. Лист отримано 29.03.2021 року (а.с. 14-15).

Судом встановлено, що позивач у своїй позовній заяві не зазначає, яку норму матеріального права порушено відповідачем щодо повернення основної суми 8465,98 грн.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами регулює Закон України "Про житлово-комунальні послуги" та Закон України "Про захист прав споживачів". Позивач у позові не зазначає про порушення прав споживача. Також судом апеляційної інстанції встановлено, та не оспорюється сторонами, що позивач сплачував платежі за отримані послуги, що надавались відповідачем.

Положенням ч. 2 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено право споживача здійснювати оплату послуг шляхом внесення авансових платежів.

Отже суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідачем було здійснено перерахунок на суму 8465,98 грн, які визначаються відповідно до закону, як авансовий платіж. Суд апеляційної інстанції не вбачає правових підстав у зв`язку з цим для застосування для спірних правовідносин ст. 1212 ЦК України. А тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо повернення 8465,98 грн. Також з урахуванням того що судом не встановлено грошового зобов'язання відповідача перед позивачем, відсутні і підстави для застосування положень ст. 625 ЦК України, а тому позов в цій частині також не підлягає до задоволення.

Згідно квитанцій ТОВ «Євро-Реконструкція» за 2017 рік, 2018 рік, 2019 рік, 2020 рік та 2021 рік, гаряче водопостачання нараховувалось на дві особи.

З квитанції ТОВ «Євро-Реконструкція» за квітень 2021 року слідує, що товариством здійснено перерахунок на суму 8 465,98 грн та вказано одну особу.

28.05.2021 року ОСОБА_2 надіслав на адресу ТОВ «Євро-Реконструкція» претензію щодо перерахування коштів у розмірі 8 465,98 грн. на його банківський рахунок. Претензія отримана 01.06.2021 року (а.с. 16-17).

З Реєстру територіальної громади м. Києва № 85197030 від 12.10.2022 року убачається, що в квартирі АДРЕСА_1 , крім позивача, в період з 06.08.2018 року по 26.12.2018 року був зареєстрований ОСОБА_3 .

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивач надав до суду першої інстанції лише докази того, що після того, як у березні 2021 року він звернувся до позивача із заявою та надав докази того, що в квартирі проживає одна особа, ТОВ "Євро-Реконструкція" почало нараховувати позивачу кошти по сплаті за гаряче водопостачання по нормі з розрахунку на одну особу, що й просив заявник у своєму зверненні.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки після здійсненого перерахунку відповідачем, сума нарахованих коштів за спожиті послуги гарячого водопостачання нараховувалась по нормі споживання на кількість зареєстрованих/проживаючих осіб у квартирі, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача нараховану суму коштів за спожиті послуги.

Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат понесених на правову допомогу у суді першої інстанції, колегія суддів зазначає, що оскільки апеляційний суд дійшов про відмову у задоволенні позовних вимог, то відсутні і підстави для стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 10233,01 грн за врегулювання спору щодо компенсації витрат на правову допомогу в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що майнове право позивача не було порушено відповідачем.

Тобто при вирішенні даного спору суд першої інстанції мав виходити із положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до ч. 13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні з апеляційної скаргою відповідач сплатив судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 3405 грн (а.с. 187).

При зверненні з позовною заявою до суду першої інстанції позивач сплатив судовий збір у розмірі 908 грн (як за одну вимогу майнового характеру заявлену у 2021 році) (а.с. 1).

Відповідно до вимог п. п. 1.6.1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI (у редакції на день подачі апеляційної скарги), розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та з урахуванням п. п. 1.6.1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1362 грн (908*150%), який підлягав сплаті при зверненні з апеляційної скаргою.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального, і порушенням норм процесуального права, і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у відповідності до ст. 376 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.374, 376 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 06 лютого 2023 рокускасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" про стягнення коштів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1362,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція", , адреса: 02094, м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20.

Повний текст постанови складено «19» травня 2023 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді С.В. Кулікова

В.І. Олійник