Житомирський апеляційний суд
Справа №286/1935/22 Головуючий у 1-й інст. Білоусенко І.В.
Категорія 96 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 286/1935/22 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка, який загинув у зоні бойових дій, заінтересовані особи - Міністерство оборони України, перший відділ Коростенського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 6 грудня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Білоусенка І.В.,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який загинув у зоні бойових дій.

Заяву обґрунтовувала тим, що рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 9 червня 2022 року, яке набрало законної сили 14 липня 2022 року, встановлено факт її проживання разом із ОСОБА_2 у період з січня 2008 року по 4 травня 2022 року, однією сім`єю без укладення шлюбу. Протягом вказаного періоду вона перебувала на утриманні чоловіка, оскільки його заробіток був значно більший, ніж розмір її пенсії, та був для неї постійним та основним джерелом існування.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 загинув, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 297 серії НОМЕР_1 , зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Зазначила, що встановлення факту перебування на утриманні чоловіка на момент смерті має для неї юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати право на одержання грошової компенсації у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , який загинув у зоні бойових дій.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 6 грудня 2022 року заяву задоволено.

Встановлено факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув в зоні бойових дій ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з січня 2008 року по 4 травня 2022 року.

В апеляційній скарзі Міністерство оборони України, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, а заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без розгляду.

Зокрема, зазначає, що всупереч пункту 6 ч.4 ст. 265 ЦПК України суд не навів мотивів незастосування норм права, на які посилався представник МО України.

Так, в оскаржуваному рішенні зазначено про надходження до суду заперечень Міністерства у поданому відзиві на заяву, у яких наголошувалося про існування спору про право, через що заява підлягала залишенню без розгляду на підставі ч.5 ст. 294 ЦПК України, проте дані доводи не отримали жодної оцінки з боку суду.

Посилається на ч.1 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до якого право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника мають непрацездатні члени сім`ї загиблого (померлого), коло яких визначено законом, які перебували на їх утриманні (були на повному утриманні померлого або одержували від нього допомогу, яка була для низ постійним та основним джерелом для існування).

Отже, передумовою для задоволення заяви є встановлення існування одночасно двох фактів: належність заявниці до переліку непрацездатних членів сім`ї загиблого (померлого), коли яких визначено законом; перебування на утриманні загиблого (померлого).

Згідно з ч. 4 ст. 30 Закону до числа непрацездатних членів сім`ї відносяться: а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків; б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю. Вжиті у зазначеній нормі Закону поняття «чоловік» та «дружина» позначають одного з подружжя, а відповідно до до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України подружжя утворюється тільки на підставі шлюбу. Встановлення у судовому порядку факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу і визнання за її учасниками статусу члена сім`ї не легітимізує і не може легітимізувати правове становище неодруженої пари як подружньої.

Стверджує, що заявниця не належить до жодної з вищевказаних категорій осіб, тому права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника не має.

Окрім того, наявність у заявниці доходу у вигляді пенсії виключає повне її утримання. Долучені до заяви копії довідок про доходи ОСОБА_2 за період з 2018 рік- лютий 2022 року містять інформацію виключно про доходи останнього за певний період, проте не містять даних щодо доступу ОСОБА_1 до цих коштів та фактичного їх витрачання нею.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Першко А.С., просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.

Зокрема, зазначає, що довідка військової частини НОМЕР_2 від 8 червня 2022 року № 3535 свідчить про те, що ОСОБА_2 доводиться заявниці цивільним чоловіком. Вважає, що підстави для виникнення спору про право відсутні, оскільки закон визначив, що одноразова грошова допомога гарантована державою виплата. Тому правові підстави для залишення заяви без розгляду відсутні. Факт перебування на утриманні чоловіка з січня 2008 року по 4 травня 2022 року підтверджується довідкою виконкому Овруцької міської ради Коростенського району Житомирської області від 25 липня 2022 року № 829. Крім того, ОСОБА_2 надав у розпорядження заявниці свою банківську картку для отримання заробітної плати, що свідчить про виконання останнім свого обов`язку по утриманню ОСОБА_1 .

У судовому засіданні, яке проведено в режимі відеоконференції, представник Міністерства оборони України підтримав апеляційну скаргу.

Заявниця та її представник не визнали доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 12-17/118-Пр/2 від 12 травня 2022 року ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , смерть настала в зоні бойових дій (а.с.29).

Рішенням Овруцького районного суду від 9 червня 2022 року встановлений факт проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу у період з січня 2008 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 .

Довідка виконавчого комітету Овруцької міської ради Житомирської області № 829 від 25 липня 2022 року свідчить про те, що ОСОБА_1 по день смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу в АДРЕСА_1 , з 2008 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та знаходилась на його утриманні (а.с.9).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Овруцької міської ради Житомирської області № 425 від 17 травня 2022 року ОСОБА_1 по день смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу в АДРЕСА_1 з 2008 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).

Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Овруцької міської ради Житомирської області № 426 від 17 травня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15).

Копія довідки виконавчого комітету Овруцької міської ради Житомирської області № 16-424 від 17 травня 2022 свідчить про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був похований 14 травня 2022 року на кладовищі с. Слобода Шоломківська Шоломківського старостинського округу № 16 Овруцької міської ради Коростенського району Житомирської області (а.с.17).

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, ОСОБА_1 вказувала на те, що встановлення такого факту необхідно для отримання нею одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до частини першої ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Частиною другою даної норми також передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; 2) встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; 3) заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); 40 чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до положень статті 41 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі ( смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні ( або перевірочні) та спеціальні збори та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що соціальний захист військовослужбовців діяльність ( функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі ( смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Пунктом 1 частини другої статті 16 цього Закону передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі ( смерті ) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» також визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого ( померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста ( особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Згідно з частиною шостою статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві резервістами.

Відповідно до пункту 12 Порядку визначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання (п.13 вищевказаного Порядку №975).

Отже, Міністерство оборони України є спеціальним владним суб`єктом, який уповноважений на призначення та виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця відповідно до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку №975, яку має на меті отримати ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Справою адміністративної юрисдикції у розумінні пункту 1 ч.1 ст.4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За правилами п. 1 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 ч.1 ст. 4 КАС України).

Визначаючи, чи пов`язується з встановленням юридичного факту виникнення у заявниці певних цивільних прав та обов`язків, суд застосовує положення ст.1 ЦК України. За змістом частини першої ст.1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні правовідносини). Тобто, цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно, у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства

Вимоги ОСОБА_1 пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за нею права на отримання одноразової грошової допомоги, що не пов`язано з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Отже, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявниці з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України виник спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для підтвердження за нею права щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, що не пов`язано з будь-якими цивільними правами та обов`язками заявниці, їх виникнення, існування та припинення. Отже, за можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, а отже, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Тож у спірних правовідносинах суд повинен врахувати мету звернення заявниці до суду. Така обставина має правове значення виключно у публічно-правових відносинах, оскільки впливає на підтвердження та можливість реалізації ОСОБА_1 прав у сфері соціального забезпечення (одержання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця).

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 23 березня 2023 року у справі №290/289/22-ц.

За таких обставин, вимога ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка, який загинув у зоні бойових дій, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Правовідносини, які виникли між заявницею та МО України, є адміністративно-правовими, а тому справа підлягає розгляду за правилами адміністративного, а не цивільного судочинства.

Пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої ст.255 ЦПК України та частиною першою ст.377 цього Кодексу, оскільки спір підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Згідно з положеннями частини першої ст.256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Оскільки Житомирський апеляційний суд вирішив на підставі пункту частини першої статті 255 ЦПК України закрити провадження у справі, то відповідно до частини першої статті 256 ЦПК України ОСОБА_1 , роз`яснено, що розгляд справи відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,377, 381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.

Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 6 грудня 2022 року скасувати та закрити провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: