Справа № 462/1232/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Палюх Н.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів 22772,61 грн заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію за період з 01.07.2018 по 30.11.2022 та судовий збір у сумі 2684 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що позивач є теплопостачальною організацією та надає послуги з постачання теплової енергії та гарячої води відповідачам за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачі проживають у квартирі за вищевказаною адресою, отже отримують житлово-комунальні послуги для власних потреб. Відомостей про відключення квартири відповідачів у встановленому законом порядку від мережі у позивача не має. Співвласники багатоквартирного будинку, у якому знаходиться, в тому числі і квартира відповідачів, рішення про вибір моделі договірних відносин не прийняли, відтак сторонами у належній формі, що встановлена Законом, було укладено типові індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, що є публічними договорами приєднання. Згідно умов вказаних договорів, споживач здійснює оплату за цими договорами щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Відповідачам за надані послуги у період з 01.07.2018 по 30.11.2022 нараховано 22772,61 грн. Заборгованість відповідачів за вказаний період не погашалася. З огляду на вищевказане, оскільки відповідачі не виконують свої обов`язки з оплати житлово-комунальних послуг, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 22772,61 грн, порушується кореспондуючий при цьому обов`язку право підприємства на отримання коштів за надані послуги, а тому позивач змушений звернутися до суду для захисту свого порушеного права.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 04 квітня 2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

24.04.2023 ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що представник позивача ЛКП «Залізничнетеплоенерго» зловживає своїм правом, подає підроблені докази. Окрім цього зазначає, що ОСОБА_3 є неналежним відповідачем, оскільки не є власником квартири та тимчасово не проживає за даною адресою. Власником квартири АДРЕСА_2 є вона. Вона належно утримує власне житло, є належним відповідачем у даній справі, суперечливих дій щодо утримання майна в сім`ї не має. Особовий рахунок № НОМЕР_1 відкритий на її ім`я. Також зазначає, що розрахунок заборгованості містить суперечливі суми: у довідці-розрахунку, наданій позивачем зазначена сума на 06.2021 15988,35 грн, а у довідці (яку позивач пред`являв раніше) сума на 06.2021 15705,15 грн. Вказує на те, що позивач свідомо ухиляється від укладення договору, де споживач зобов`язаний не тільки проводити оплату, але й вимагати від виконавця надання якісних послуг. Окрім цього, позивач зазначає, що подача теплоенергії здійснюється до будинку, у якому знаходиться її квартира, але вона не отримує дані послуги у своїй квартирі, тому факт надання їй послуг до квартири повинен довести позивач. В будинку АДРЕСА_3 є три під`їзди та 140 квартир, її квартира АДРЕСА_4 , щоби тепло попало в її квартиру, гаряча вода повинна пройти по системі 127 квартир (не враховуючи стояки). Якщо температура води на вході по лічильнику (згідно з актами) 23.7*; 17,5*; 15,4*; 15,8*; 41*; 46,7* і т.д. градусів, то можна вирахувати, якої температури вона подається в її квартиру, по тій причині батареї в її квартирі холодні. Проблема холодних батарей існує давно, тому що труби в їх під`їзд, якими подається теплоенергія заниженого діаметру, відповідно не утеплені та капають у підвалі. Акти зняття показників обліку теплової енергії є загальні, споживач вказаний ЛКП «Скнилівок», стоїть підпис невідомої їй особи, деякі з них взагалі не підписані. ЛКП «Скнилівок» не існує, ліквідовано рішенням Львівської міської ради 10.10.2019. Також позивачем не надано роздруківки показників фактичної температури зовнішнього повітря, яка є невід`ємною складовою при розрахунках фактичного споживання теплоенергії. Позивач свідомо не надав суду графік температурного режиму, згідно якого подається тепло. На підставі наведеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Разом із відзивом відповідачем ОСОБА_1 було подано клопотання про перехід до розгляду справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 18 травня 2023 року у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про перехід до розгляду справи у порядку загального позовного провадження у цивільній справі за позовом Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг відмовлено.

Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з такого.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація.

Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» Львівське комунальне підприємство «Залізничнетеплоенерго» є теплопостачальною організацією, суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.

Як встановлено судом, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 23.03.2017 р. №342 ЛКП «Залізничнетеплоенерго» переоформлено ліцензії АВ № 597442 на право провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії, АВ № 597443 на право провадження господарської діяльності з транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, АВ № 597444 на право провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії, видані ЛКП «Залізничнетеплоенерго» на безстрокові.

Тобто, ЛКП «Залізничнетеплоенерго» має право надавати та надає теплову енергію за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актами зняття показів засобів обліку теплової енергії та зняття показів комерційних засобів обліку /а.с. 12-25/.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно ст. 162 ЖК України відповідач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, в тому числі і за послуги з теплопостачання у строки, встановлені чинним законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Згідно до ч. 1, 4 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Відповідно до п. 2 прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 2004 року договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

Згідно ст. 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 2004 року виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором, а споживач укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Враховуючи наведене, обов`язок по укладанню договору про надання житлово-комунальних послуг покладено законодавцем як на споживача, так і на виконавця.

На виконання вимог Закону ЛКП «Залізничнетеплоенерго» було підготовлено та опубліковано договір про надання послуг за централізованого опалення в газеті «Високий Замок» від 01.07.2014 № 92 (5156).

У частині 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 даного Закону у споживача є обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630, статті 19 Закону України «Про теплопостачання» оплата за надані послуги вноситься щомісячно.

Відповідно до статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Статтями 77, 78, 81 ЦПК України передбачено, що на сторони у справі покладається обов`язок по наданню належних та допустимих доказів як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 8 Правил надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно із договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Договір між позивачем та відповідачами не укладався, однак правовідносини, які виникли, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», чинним на момент надання житлово - комунальних послуг та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №-630.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15, постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №344/10719/16-ц.

Відповідно до ч.1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Згідно ч. 1, 3 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

За таких обставин, покликання відповідача ОСОБА_1 на відсутність договору, як на підставу для його звільнення від оплати за отримані житлово-комунальні послуги розцінюються судом, як некоректні, і тому не беруться до уваги.

Згідно довідки №582 з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації від 09.03.2021 виданої ЛКП «Залізничнетеплоенерго» відповідачі по справі зареєстровані у квартирі АДРЕСА_2 , квартира приватизована /а.с. 10/. Дана інформація також підтверджується відповідями №14076 та №14056 від 04.04.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру та довідками відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області /а.с. 46-51/.

Відтак, твердження позивача про те, що ОСОБА_2 є неналежним відповідачем судом не приймаються до уваги, оскільки таке спростовується матеріалами справи, а позивачем не надано жодних доказів про те, що ОСОБА_2 не проживає у квартирі АДРЕСА_2 .

Відповідачам для здійснення оплати за надані послуги з центрального опалення був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_2 . Згідно розрахунку заборгованості за послугу з централізованого опалення, плати за послугу з постачання теплової енергії та внесків на обслуговування і заміну вузла комерційного обліку теплової енергії за мешканцями квартири АДРЕСА_2 наявний борг у розмірі 22772,62 грн /а.с.10 зворотна сторона, 11/.

Судом також встановлено, що 17.08.2021 Залізничним районним судом м. Львова за заявою ЛКП «Залізничнетеплоенерго» було видано судовий наказ про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 15705,15 грн. /справа №462/5041/21/.

22.09.2021 Залізничним районним судом м. Львова за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судовий наказ від 17.08.2021 у справі №462/5041/21 було скасовано.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг.

Згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Так, відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України згідно якої, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Таким чином, між позивачем та відповідачами виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, а відповідачі ними користуються.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається і не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм, хоча у ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, і такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідачі взяті на себе зобов`язання не виконали, у зв`язку з чим у них виникла заборгованість за період з 01.07.2018 по 30.11.2022, яка згідно розрахунку становить 22772,61 грн. Наданий стороною позивача розрахунок, який міститься в матеріалах справи, стороною відповідачів не спростований, а тому суд бере такий до уваги.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Пунктом 6 частини 1 статті 20 вказаного ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції від 24.06.2004) було передбачено лише два випадки, коли споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг: за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні; за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Схоже визначено і у ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», який чинний на даний час, а саме: споживач має право на несплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

Також, суд не бере до уваги твердження відповідача ОСОБА_1 про те, що акти обліку теплоносіїв складені позивачем в односторонньому порядку, без представника від споживача, оскільки у копіях актів, долучених до позовної заяви, у графі «від споживача» міститься підпис ОСОБА_4 та/або штамп «ЛКП Сигнівка».

Окрім цього, відповідачі не визнають позовних вимог з тих підстав, що ЛКП «Залізничнетеплоенерго» неналежно виконує свої обов`язки, а у квартирі холодно.

Разом з цим, допустимих доказів про те, що позивач неналежним чином чи не в повному обсязі (якості) надавав відповідачам послуги з постачання теплової енергії, останніми суду не надано, як і не надано доказів відмови від отримання вказаних послуг, які надавалися позивачем.

Крім цього, матеріали справи не містять жодних доказів, які б засвідчували факт відключення квартири, у якій зареєстровані та проживають відповідачі, від мережі централізованого теплопостачання та доказів ненадання їм послуг з постачання теплової енергії.

Таким чином, із відповідачів підлягає стягненню заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.07.2018 по 30.11.2022 у сумі 22772,61 грн. відповідно до розрахунку проведеного позивачем, правильність якого відповідачем не спростовано.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України в користь позивача з відповідачів підлягає стягненню 2684 гривень сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 509, 525, 634, 638, 642 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 4, 13, 76-79, 81, 141, 258-259, 263-265, 274, 275, 279 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» заборгованість по оплаті за спожиту теплову енергію за період з 01.07.2018 по 30.11.2022 в розмірі 22772 (двадцять дві тисячі сімсот сімдесят дві) грн 61 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» по 1342 гривень сплаченого судового збору з кожного.

Апеляційна скарга на рішення подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Львівське комунальне підприємства «Залізничнетеплоенерго», , адреса: м. Львів, вул. С. Петлюри, 4а.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя: