Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3845/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., за участі відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позов мотивовано тим, що 17 жовтня 2017 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано у Краматорському міському відділі управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №834.

Від даного шлюбу у сторін народилась одна дитина, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачкою.

Сімейне життя в них не склалось, через розбіжність у поглядах, у зв`язку з чим вони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, сім`я фактично розпалась. Враховуючи вищевикладене позивачка просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від усіх заробітків (доходів) батька на місяць, але не менще 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини певного віку, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитною повноліття.

В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, однак надали письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримали, обставини справи підтвердили. Просили слухати справу у їх відсутність.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 , не заперечив проти задоволення позовних вимог. В свою чергу поставив під сумнів цільове використання позивачкою коштів, які будуть стягуватися з нього на утримання сина. Додатково зазначив, що він в добровільному порядку надає матеріальну допомогу позивачці на утримання їх малолітнього сина, в розмірі по 1500 гривень, починаючи з квітня 2023 року, про що надав відповідні квитанції.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про достатність підстав для задоволення позову ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу та утримання дитини, які врегульовані Сімейним кодексом України.

В судовому засіданні встановлено, що дійсно між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , 07.10.2017 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане у Краматорському міському відділі управління юстиції у Донецькій області та зроблений в книзі реєстрації актів запис за №834 (а.с.9). В шлюбі народилась одна дитина: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 виданим у Краматорському міському відділі управління юстиції у Донецькій області. Батьками вищезгаданої дитини записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, спору, щодо місця проживання дитини не має, вона залишається проживати з матір`ю. З цього приводу спір відсутній.

З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв`язку з чим позивач звернулася з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України.

Саме той факт, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, сім`я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування та шкодить їх інтересам та інтересам малолітньої дитини. При ухваленні рішення судом враховано бажання ОСОБА_2 швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими.

Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення, у зв`язку з чим шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейним кодексом України, а саме в ч. 1 ст. 182, також визначено, які обставини враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед яких: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи вказані обставини суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання малолітньої дитини, відповідно до ст.183 СК України, з визначенням їх розміру у частці від заробітку батька.

При визначенні розміру аліментів судом враховані положення ч.2 ст.182 СК України щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, згідно якого такий розмір не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку.

Так, згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 року №2710-ІХ, прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить: 2272 гривень.

Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини судом не встановлено. Про них не зазначили і сторони в справі.

У зв`язку з наведеним вище, суд вважає, що розмір аліментів на утримання малолітньої дитини, а саме сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід визначити в розмірі 1/4 частки із доходів ОСОБА_1 щомісячно з моменту подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття.

Даючи оцінку доводам відповідача, про надання ним допомоги на утримання дитини в добровільному порядку, суд звертає увагу на те, що надання малолітній дитині матеріальної допомоги у добровільному порядку є правом і обов`язком батька та не звільняє його від обов`язку утримувати дитину.

Судові витрати у справі в частині позовних вимог про стягнення аліментів, а саме суму судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп., які підлягають покладенню на відповідача, відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, - слід стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, оскільки позивачка звільнена від їх оплати. Судові витрати при розірванні шлюбу, а саме суму судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп. відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України покласти на відповідача. При цьому розмір судового збору визначений судом на підставі Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд зобов`язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110-112, 141, 180 183, 191 СК України, ст.ст. 2, 4, 76-81, 89, 133, 141, 210, 259, 263-265, 273, 430 ЦПК України, п.15.5 п.15 ч.1 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Шлюб укладений між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 07.10.2017 року Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №834 розірвати.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання внутрішньо переміщеної особи АДРЕСА_2 аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання внутрішньо переміщеної особи АДРЕСА_3 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 всіх видів заробітку відповідача на місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із дати звернення до суду 15.06.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць у розмірі 1/4 всіх видів заробітку відповідача на місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1073,6 гривень судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 1073,6 гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини рішення проголошено у судовому засіданні 16.11.2023 року. Повний текст рішення виготовлено 23.11.2023 року.

ГоловуючийВ. В. Леньо