Справа № 505/1614/23
Провадження № 2/505/1425/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2023 Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Івінського О.О.

секретаря судового засідання - Черчел Ю.В.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовом ТОВ «ЕДВІН» до Подільської міської ради Подільського району Одеської області про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач директор ТОВ «ЕДВІН» Ізондт І.Е. 02 травня 2023 року звернувся до суду з позовом до Подільської міської ради Подільського району Одеської області, та просить визнати за ТОВ «ЕДВІН»,, самовільно реконструйовану будівлю АЗС, а саме: літ. «А» - приміщення оператора АЗС, номер 2 «Огорожа» - І. Вимощення, ІІ. Резервуар для ЗВГ, ІІІ. Резервуар ГСН, яка розташована за адресою: Одеська область, м. Подільськ, вул. Соборна, 1 г/1, загальною площею 7,2 кв. м.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, 13 грудня 2016 року ТОВ «ЕДВІН», , отримали паспорт прив`язки тимчасової споруди автомобільної газової заправки та самовільно реконструювали її під АЗС, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 7,2 кв. м.

Зазначений об`єкт нерухомості розташований на земельній ділянці кадастровий номер :02:001:0302, яка знаходиться в оренді, договір оренди б/н від 07 липня 2021 року. У зв`язку з тим, що порядок прийняття в експлуатацію об`єктів містобудування, які підпадають під категорію самочинного будівництва, не врегульований, єдиним способом захисту прав є судовий захист, і у разі задоволення позову необхідно звернутися до управління ДАБК для прийняття їх в експлуатацію. Зазначає, що згідно технічного паспорту та довідки, виданих Комунальним підприємством «ІНВЕНТАРИЗАТОР» не було порушено Державних санітарних, протипожежних та будівельних норм і правил, а також прав інших осіб та можливо використовувати як нежитлову будівлю, тому вважаю, що вирішення питання визнання права власності в судовому порядку є крайньою мірою захисту права власності за відсутності інших можливих заходів захисту речових прав на нерухоме майно та не порушення при цьому прав інших осіб.

За таких обставин, позивач з об`єктивних причин позбавлений можливості захистити своє право власності на майно у встановленому досудовому порядку.

Представник позивача в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, на заявлених позовних вимогах наполягав.

Представник відповідача Подільської міської ради Подільського району Одеської області у підготовче судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, вказав, проти заявлених вимог не заперечують.

Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно договору оренди землі б/н від 07.07.2021, укладеного між Подільською міською радою Подільського району Одеської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕДВІН» в особі керівника Ізондта І.Е., за ним було набуто право оренди земельної ділянки площею 0,0490 газ цільовим призначенням «Для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу» з кадастровим номером :02:001:0302, розташованої за адресою: Одеська область, м. Подільськ, вул. Соборна.

На вказаній земельній ділянці 13 грудня 2016 року ТОВ «ЕДВІН» отримали паспорт прив`язки тимчасової споруди автомобільної газової заправки та самовільно реконструювали її під АЗС, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 7,2 кв. м.

Відповідно до копії технічного паспорта на громадський будинок від 25 квітня 2023 року, виданого КП «Інвентаризатор» замовником де вказано ТОВ «ЕДВІН», за адресою: Одеська область, м. Подільськ, вул. Соборна, 1-г/1, знаходиться нежитлова будівля операторна АЗС під. літ. «А» загальною площею 7,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки КП «Інвентаризатор» за № 505 від 25.04.2023 за результатами проведеного обстеження приміщення оператор АЗС, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає вимогам ДБН В.1.1-7 «Автозаправні станції. Основи проектування та будівництва», затверджені Наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 2009 року, «Планування і забудова територій», затверджені Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.04.2019 № 104 та відповідає нормам ДБН та не порушує прав власників суміжних земельних ділянок. Стан несучих та огороджувальних конструкцій оцінюється як придатний до нормальної експлуатації та відповідає вимогам ДБН, та придатна для використання в якості приміщення оператора АЗС.

Згідно висновку оцінювача експертних досліджень про оціночну вартість об`єкта експертної грошової оцінки складеного СПД ОСОБА_1 від 01.05.2023, ринкова вартість нежитлової будівлі операторної АЗС, загальною площею 7,2 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , становить 90000,00 грн.

За змістом ст.ст. 316, 317 ЦК України право власності це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але у межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України не породжує в неї права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту.

За змістом ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Таким чином, виходячи зі змісту цієї норми самочинним є будівництво об`єкта нерухомого майна за наявності будь-якої з умов, зазначених у ній.

Отже, відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, тягне визнання такого будівництва самочинним відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України

Так, в розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

Судом встановлено, що будівлю АЗС по АДРЕСА_1 позивачем реконструйовано самовільно.

П. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів затвердженого Постановою КМУ № 461 від 13.04.2011 передбачено, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.

П. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» передбачено, що у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК України).

Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (ч. 2 ст. 375 ЦК України), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК України).

Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

За приписами ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Дослідивши наявні докази по справі та враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що самочинне будівництво було здійснено позивачем без передбаченого законом дозволу, однак з початку реконструювання жодних заяв, претензій та скарг не надходило, що свідчить про відсутність факту порушення прав інших осіб цим будівництвом.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). В разі якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться, в тому числі, на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Позивач не може в адміністративному порядку вирішити питання про визнання за ним права власності на самовільно реконструйовану нежитлову будівлю операторну АЗС, загальною площею 7,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки дане нерухоме майно відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України є самочинним будівництвом.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Враховуючи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕДВІН» є користувачем земельної ділянки на якій розташована самовільно збудована нежитлова будівля операторна АЗС, загальною площею 7,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно вимог ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд знаходить всі підстави для ухвалення за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 200, 206, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 328, 331, 375, 376 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати за ТОВ «ЕДВІН»,, самовільно реконструйовану будівлю АЗС, а саме: літ. «А» - приміщення оператора АЗС, номер 2 «Огорожа» - І. Вимощення, ІІ. Резервуар для ЗВГ, ІІІ. Резервуар ГСН, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 7,2 кв. м.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя О.О. Івінський

Повне судове рішення складено 24 жовтня 2023 року.