Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/705/23
Провадження № 2-о/382/23/23
У Х В А Л А

18 травня 2023 року м. Яготин

Суддя Яготинського районного суду Київської області Нарольський М. М., перевіривши матеріали справи № 382/705/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Виконавчий комітет Яготинської міської ради Київської області, про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до суду із заявою, відповідно до вимог якої просить: визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , недієздатною особою; призначити заявника її опікуном.

Ознайомившись із поданою заявою, суд вважає, що подана заява підлягає залишенню без руху із наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. ч. 1, 3 статті 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Статтями 296, 297 ЦПК України визначено вимоги до заяви про визнання фізичної особи недієздатною.

Однак заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 296, 297 ЦПК України, що перешкоджає відкриттю провадження за такою заявою.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Частиною першою статті 294 ЦПК України встановлено обов`язок суду під час розгляду справ окремого провадження роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Заява про визнання особи недієздатною повинна відповідати як загальним вимогам, передбаченим у ст. 175 ЦПК України, так і спеціальним, які містяться у ст. 297 ЦПК України.

Єдиною підставою визнання особи недієздатною є наявність хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними (стаття 39 Цивільного кодексу України).

Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Предметом доказування в даній категорії справ є: наявність хронічного, стійкого психічного розладу; факти, що підтверджують, що громадянин не може розуміти значення своїх дій та керувати ними; причинний зв`язок між психічним розладом і тим, що громадянин не здатний усвідомлювати значення своїх дій керувати ними; досягнення встановленого законом віку громадянином, відносно якого ставиться питання про визначення його недієздатним; інші обставини; висновок судово-психіатричної експертизи; довідки з медичної установи; довідки про постановку на облік у психіатричній установі; виписка з історії хвороби.

Усі доводи і докази щодо предмету доказування мають бути чітко і детально викладені заявником у поданій заяві.

Заявник в обґрунтування своїх вимог не зазначив та не надав суду докази, що свідчать про наявність у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , саме психічних захворювань, які діагностовано лікарями та існують станом на дату звернення до суду з даною заявою, а саме: виписки із історії хвороби психіатричних закладів (амбулаторної картки хворого), довідки про знаходження, перебування на обліку особи у психіатричних лікувальних закладах тощо.

До заяви долучено консультативний висновок лікаря, згідно з яким у ОСОБА_3 діагностовано генералізований атеросклероз з вираженими вестибуло-координаторними та когнітивними порушеннями, виражена нейросенсорна приглуховатість, і вона потребує постійного стороннього догляду. Відомостей щодо стійкого психічного розладу вказаний висновок не містить.

До заяви також додано копії чотирьох сторінок, які у додатках зазначені як "копії витягів із медичної картки", однак із поданих матеріалів не вбачається прізвища ім`я та по батькові хворого, назви медичного закладу, назви документа, з якого зроблені копії (витяги).

Безпосередньо в поданій заяві не зазначено обставин, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад ОСОБА_2 , внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, відсутнє посилання на докази, які підтверджують наявність в особи, яку заявник просить визнати недієздатною, хронічного, стійкого психічного розладу.

Разом з тим, в поданій заяві в якості підстави визнання особи недієздатною вказано, що вона внаслідок захворювання не може в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій, задовольняти потреби своєї життєдіяльності та потребує постійного стороннього догляду, що не узгоджується із положеннями ст. 39 ЦК України.

Отже заявнику необхідно надати суду належні та допустимі докази на підтвердження наявності у ОСОБА_2 будь-якого психічного розладу (психічного захворювання), діагностованого лікарями, та яке існує на дату звернення до суду з вищевказаною заявою, зокрема, відомості, щодо спостереження психіатром за місцем мешкання, у разі перебування під диспансерним наглядом - медичну карту амбулаторного хворого з психо-неврологічного диспансеру за місцем мешкання, медичну карту амбулаторного хворого із ЦПМСД (загальної поліклініки за місцем проживання).

У заяві також не вказано, чи перебуває ОСОБА_2 на обліку у психіатра та в якому медичному закладі, на час звернення заявника із даною заявою до суду та чи були звернення до лікаря психіатра, що є необхідним для призначення судової психіатричної експертизи та витребування медичної карти за місцем перебування на обліку у психіатра. Суд лише за наявністю таких доказів та достатніх даних про розлад психічного здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу і відсутність зазначених даних позбавить суд в подальшому вирішити питання щодо призначення судово-психіатричної експертизи - одної з найважливіших процесуальних дій, яка має бути проведена в ході підготовки до судового розгляду справ про визнання фізичної особи недієздатною.

Призначення такої експертизи тільки на підставі заяви про визнання особи недієздатною без достатньо обґрунтованих припущень про наявність у ОСОБА_2 психічного розладу здоров`я станом на день розгляду заяви (ч. 1 ст. 298 ЦПК України) буде порушенням прав, гарантованих їй ч. 2 ст. 28 та ст. 64 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 299 ЦПК України, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на доступ до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий судовий розгляд.

Заявником у заяві про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, зазначено невірний суб`єктний склад осіб, які беруть участь у справі, зокрема заінтересованою особою не зазначено особу, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною.

Тобто, з огляду на заявлені вимоги, відповідно до вищезазначених положень ЦПК України, у цій справі ОСОБА_2 вочевидь повинна мати процесуальний статус особи, щодо якої розглядається питання про визнання її недієздатною відповідно до вимог ч. 1 ст. 299 ЦПК України.

Зважаючи на вказані цивільним процесуальним законодавством норми, заявник має визначитись із колом заінтересованих осіб у відповідності до норм чинного законодавства та залучити у якості заінтересованої особи ОСОБА_2 щодо якої розглядається питання щодо визнання її недієздатною.

Відповідно до ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає, їй піклувальника чи опікуна.

Отже, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Однак, в доданих до заяви матеріалах відсутнє відповідне подання органу опіки та піклування, тоді як встановлення опіки можливе лише за відповідним поданням (ч. 1 ст. 60 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Проте, заявником до заяви не додано належних доказів свого права на звернення до суду про визнання ОСОБА_2 недієздатною, не підтверджено того, що він є членом її сім`ї або близьким родичем. В поданій заяві вказано, що ОСОБА_2 не має кровного споріднення із заявником, але є членом його родини, а також зазначено, що вона постійно проживає разом із заявником. Однак подані матеріали заяви не містять посилання на докази, які, за відсутності належності осіб до близьких родичів, могли б підтвердити факт спільного проживання, пов`язаність спільним побутом.

З огляду на викладене, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію заяви про визнання особи недієздатною, в якій усунути зазначені недоліки.

Відповідно до ч .1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 статті 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення поданої заяви без руху, із встановленням заявнику строку для усунення вищезазначених недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 259-261, 293, 294, 296, 297 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Виконавчий комітет Яготинської міської ради Київської області, про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків тривалістю 10 днів з дня отримання цієї ухвали.

Повідомити про необхідність усунення недоліків шляхом направлення копії даної ухвали та роз`яснити, що у разі не виправлення недоліків до вказаного терміну заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Нарольський