Справа № 484/4184/22
Провадження № 2/484/166/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Маржиної Т.В.

за участю секретаря судового засідання Мирошниченко Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Рідош-Шаповал Валентина Іванівна, до ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Бєлоущенко Андрій Жоржович, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, ціна позову 15 735 грн.,

за участю позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки адвоката Рідош-Шаповал В.І.

представника відповідача адвоката Бєлоущенка А.Ж.

за відсутності відповідача ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 29.11.2022 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи тим, що 12.07.2022 року близько 12.00 години вона перебувала на території земельної ділянки, належної її доньці, що знаходиться на узбережжі річки Південний Буг в районі села Грушівка Первомайського району Миколаївської області, де займалася городніми роботами. В цей час до неї ззаду підійшов ОСОБА_2 і почав в грубій формі нецензурно її обзивати і звинувачувати в тому, що вона зірвала огірки на належній йому земельній ділянці. Вона такі обставини заперечила, після чого ОСОБА_2 схопив її за халат і почав тягнути по землі, при цьому обзивав і погрожував розправою. Вона виривалася, але ОСОБА_2 схопив її за верхню частину руки і почав трясти, а потім кинув її на город і пішов. Вона тривалий час не могла піднятися, а коли піднялась, довго сиділа під деревом, де її знайшла донька, яка привела її додому. Після вказаного випадку вона погано себе почувала, у неї піднявся тиск, боліли травмовані руки, голова, вона відчувала загальну слабкість, не могла ходити і була змушена звернутися до лікаря, який призначив їй лікування. На придбання ліків вона витратила 1 039 грн. Крім того, відповідач зірвав з її шиї срібний ланцюжок з хрестиком. Частина ланцюжка загубилася. Вартість ланцюжка з хрестиком складає 4 396 грн. Вартість порваного відповідачем халату складає 300 грн. Загальна вартість завданої відповідачем матеріальної шкоди, про яку зазначено вище, складає 5 735 грн і вона просить стягнути таку суму з відповідача на її користь. Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що протиправними діями відповідача їй також завдано моральної шкоди, оскільки вона тривалий час не могла спати, значно погіршився стан її здоров`я, вона вимушена була звертатися до лікаря, проходити лікування, вона перенесла душевні страждання і хвилювання. Також вона переживає за свою репутацію серед односельчан, тому що раніше була сільським головою і всі її знають. Значно змінився звичайний уклад її життя і вона змушена додавати зайвих зусиль для його організації. Розмір завданої їй відповідачем моральної шкоди позивачка оцінює в 10 000 грн. і просить стягнути таку суму з відповідача на її користь.

Ухвалою суду від 05.12.2022 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачці строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

12.12.2022 року позивачка виправила недоліки позовної заяви і після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, яка надійшла до суду 15.12.2022 року, ухвалою суду від 29.12.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 17.01.2023 року.

Ухвалою суду від 17.01.2023 року розгляд справи відкладено через неповідомлення відповідача про розгляд справи на 21.02.2023 року.

Ухвалою суду від 21.02.2023 року у зв`язку з клопотанням позивачки про допит свідків вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін з метою допиту свідків в судовому засіданні. Розгляд справи відкладено через неповідомлення відповідача про розгляд справи, а також для виклику свідків позивачки на 20.03.2023 року.

20.03.2023 року на підставі ч.4 ст. 240 ЦПК України в судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_3 , розгляд справи було відкладено на 24.04.2023 року через неповідомлення відповідача про розгляд справи.

31.03.2023 року представник відповідача адвокат Бєлоущенко А.Ж. ознайомився з матеріалами справи і 14.04.2023 року подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заначив, що відповідач позов не визнає. Вважає, що зазначені в позові обставини не підтверджені належними і допустимими доказами, а тому є необґрунтованими і безпідставними, а згідно до відповіді Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області конфлікт мав місце, але вчинення будь-яких протиправних дій відповідача відносно позивачки не встановлено, свідки і очевидці події відсутні. Вважає, що за таких обставин викладені позивачкою обставини не знайшли свого підтвердження і просить відмовити в задоволенні позову.

За клопотанням позивачки для підготовки відповіді на відзив розгляд справи відкладено на 22.05.2023 року.

11.05.2023 року представник позивачки адвокат Ридош-Шаповал В.І. надала заперечення проти відповіді на відзив, у яких зазначила ті самі обставини, що і в позові. Також зауважила, що відповідач не надав доказів на підтвердження своєї позиції.

Сторонами, їх представниками не подано будь-яких інших заяв і клопотань по суті позовних вимог.

В судовому засіданні 22.05.2023 року позивачка ОСОБА_1 повністю підтримала позов, просила його задовольнити з наведених у ньому підстав і пояснила, що 12.07.2022 року після 11.00 години вона пішла на дончину земельну ділянку рвати бур`ян. Коли була там, навіть не помітила, як до неї підійшов ОСОБА_2 і звинуватив у тому, що вона краде його огірки, почав кричати, що підемо в поліцію. При цьому схопив її за шию, підняв догори, душив, порвав халат, срібний ланцюжок і тягнув за руки, від чого у неї на спині розійшлися шви від операції. Вона говорила йому, що знаходиться на своїй ділянці, а він кричав: покажи документи. Звісно, з собою ніяких документів у неї не було. Так він протягнув її близько 30 метрів до місця, де росте картопля. Вона впала, тоді він вдарив її по спині і пішов. Все це тривало близько 10 хвилин. Вона переповзла в лісосмугу і сиділа там, поки прийшла донька. Донька медсестра, надала їй допомогу. Вона лежала, руки у неї були сині. До лікаря зверталася згодом, тому що лікар приїжджає в село раз на тиждень. Також вона зверталася в поліцію, але їй ніхто не відповів. Сказали, що їх дільничний інспектор в самообороні. Через тиждень зять завіз її в поліцію, вона написала заяву. Відповіді їй не дали. Потім вона захворіла, її возили до невропатолога, лікували. Пізніше вона пішла в поліцію дізнатися, що зробили з її заявою. Там їй дали відповідь про те, що ОСОБА_2 не вчиняв щодо неї протиправних дій. В суд вона не оскаржувала невнесення інформації про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Повторно звернулася в поліцію, але заяву вже не прийняли і вона подала наданий позов. Вона витратила багато грошей на лікування, стан її здоров`я погіршився, вона перенесла стрес. Також хвилювалась через те, що люди в селі її знають, вона працювала в сільраді колись, а він обізвав її воровкою. ОСОБА_2 скандальна людина, люди його бояться, тому не хочуть проти нього свідчити, він їздить з двома здоровими чоловіками. Раніше у неї з ним не було конфлікту, тільки з його матір`ю через ту саму земельну ділянку.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Бєлоущенко А.Ж. пояснив суду, що відповідач позов не визнає. Викладені у позовній заяві доводи вони вважають безпідставними, адже не встановлено, що ОСОБА_2 вчинив будь-які протиправні дії. Вважає, що копія наданої амбулаторної картки є неналежним доказом і не свідчить про те, що ОСОБА_2 завдав якісь ушкодження позивачці, причинний зв`язок не встановлений; те, що він пошкодив речі позивачки, також не доведено. Поліція також не встановила протиправних дій з боку ОСОБА_2 , лише те, що відбувся конфлікт, тобто суперечка. Відповідач не заперечує, що був на ділянці і мав розмову з позивачкою, але стверджує, що не шарпав її.

Свідок позивачки ОСОБА_4 пояснила суду, що є донькою позивачки. Відповідача знає, тому що його мати живе з нею по сусідству. Він працює у Водоканалі, є членом профспілки і їздить на Лендкрузері. Вона не бачила самої події, але бачила наслідки і зі слів матері знає, що відбулося. Приблизно 12.07.2022 року її та членів її сім`ї дома не було, а мати ОСОБА_1 збиралася на земельну ділянку. Погода була після дощу. Коли повернулися з роботи близько 17.00 години, матері ще не було дома і вона пішла за нею на земельну ділянку. Там побачила, що мама сидить на землі, у неї розтріпані коси, розірваний халат. Вона сказала, що у неї був конфлікт з ОСОБА_2 і він її шарпав, звинувачував у тому, що вона ходила по його городу, який розташований по сусідству, що вона нібито зривала там огірки. Йому це не сподобалось і він тягнув її в поліцію. Про це вона знає зі слів матері. Також вона побачила, що на землі, де відбувався конфлікт, було болото, на халаті матері була відірвана бретелька і кишеня; все було перепачкане болотом: і халат, і капці, і сама ОСОБА_1 . Також ОСОБА_2 порвав мамин срібний ланцюжок, на якому була підвіска у вигляди хрестика. Вони загубилися. У матері боліли руки, ноги, піднявся тиск. Після того випадку виникло багато проблем, загострились всі хвороби, в тому числі хвороба ОСОБА_5 , тому що мамі 79 років. До цього випадку мама теж хворіла, але не часто. Чи зверталася мама в поліцію, вона не знає. З ОСОБА_2 після цього не зустрічалася і не розмовляла, тому що він конфліктна людина. Через два тижні викликали дільничного інспектора поліції. Чи ходила мати на медичне освідування, вона не знає. Особисто її поліція не опитувала. На місці ще була жінка ОСОБА_6 , яка знає всі обставини.

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що позивачку знає, так як колись жив з нею по сусідству. Відповідача не знає ані візуально, ані особисто. Просто знає про таку людину. Він рибалка і колись у с. Грушівка серед очерету неподалік земельної ділянки ОСОБА_1 зробив собі місце для рибалки місток. 17.06.2022 року був на рибалці з братом. Пам`ятає той день, тому що брат приїхав до нього на реабілітацію після поранення і це було у п`ятницю, а в суботу він працював. Також того дня вони спіймали рибину на 18 кг, фотографувалися з нею, тож той день запам`ятали. Близько до обіду чи після обіду він почув крики, подумав, шо то в селі хтось свариться. Він піднявся на бугор і звідти побачив земельну ділянку ОСОБА_1 , вона знаходилась за 50 метрів, але щоб до неї пройти, потрібно було обходити з одного чи з іншого боку по низині десь по 150 метрів. Він з висоти побачив, як якийсь чоловік тягає жінку. Він зрозумів, що то ОСОБА_1 , тому що то її земельна ділянка. Чоловік обізвав її негарно, держав за барки і трусив. Він не кричав до чоловіка, щоб той зупинився, але побіг до ділянки навкруги. Коли прибіг, там вже нікого не було. ОСОБА_1 він також ніде не бачив. Як довго то все тривало, не знає. Крик почув один раз. Зранку у зятя ОСОБА_1 запитав, що сталося, той сказав, що вона посварилася з сусідом. Як ОСОБА_2 тягає ОСОБА_1 по полю, він не бачив.

Заслухавши пояснення позивачки, представників сторін, свідків, дослідивши позиції сторін у викладених ними письмових заявах по суті справи, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до принципу диспозитивності, закріпленого у статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.ст. 77-80 ЦПК України докази повинні бути належними, допустимими, достовірними і достатніми.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З наданих сторонами доказів судом встановлено, що 12.07.2022 року близько 11.00-12.00 години дня позивачка ОСОБА_1 перебувала на земельній ділянці в с. Грушівка Первомайського району, де займалася городніми роботами. Такі обставини сторонами не оспорюються і підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_7 . В цей же час між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 виник конфлікт, що також визнається сторонами і підтверджується листом начальника Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області від 15.08.2022 року, з якого також вбачається, що інформація за заявою ОСОБА_1 не була внесена до ЄРДР і кримінальне провадження не було розпочате. Факту вчинення протиправних дій ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 не встановлено. Свідки та очевидці події відсутні. Відповідно, позивачці не видавалось направлення на судово-медичне обстеження з метою виявлення і фіксації наявних у неї тілесних ушкоджень. Будь-яких скарг на неналежну перевірку її заяви працівниками поліції ОСОБА_1 не подавала. До суду невнесення інформації до ЄРДР в порядку ст. 303 КПК України не оскаржувала. Суду не надано будь-яких доказів, на підставі яких суд міг би встановити факт заподіяння позивачці відповідачем майнової шкоди, шкоди її здоров`ю, а відповідно, і моральної шкоди, яку вона визначає як похідну від шкоди, завданої її здоров`ю та майну.

Ксерокопія аркуша амбулаторної картки хворого на ім`я ОСОБА_1 містить запис від 20.07.2022 року, в якому зазначено, що хтось має скарги на періодичні головні болі, біль в області серця, головокружіння, задишку при навантаженні. Обставини встановлені зі слів ОСОБА_1 про те, що вона перенесла психоемоційний стрес сварку з сусідом за земельну ділянку, при якій він трусив її за одежу і сильно стискав за плечі верхніх кінцівок до підшкірного крововиливу. Об`єктивно зазначено нерозбірливо: щось про дихання, тони серця. Зазначено діагноз (з того, що можна прочитати): атеросклеротичний кардіосклероз, стресовий стан. Наявне призначення, яке не можна прочитати достовірно. Прізвище лікаря та печатка лікаря і медичного закладу відсутні.

Наведений доказ не можна вважати допустимим і достовірним, оскільки в ньому відсутні всі необхідні реквізити, які б вказували на те, що він виданий медичним працівником на підставі ретельного дослідження певних конкретних обстежень, і стосується ОСОБА_1 . На підставі такого доказу не можна встановити дійсні обставини справи, тому що він датований 20.07.2022 року, тобто більше ніж через тиждень після події і не може об`єктивно відобразити дійсний стан позивачки саме після події. Тілесні ушкодження позивачки лікарем не описані, вони зазначені лише зі слів позивачки, але об`єктивно лікарем не виявлені. Крім того, наданий доказ не можна оцінити відокремлено від іншої інформації про стан здоров`я позивачки, яка є особою похилого віку. Така інформація суду не надана. Суду невідомо, чи мала вона якісь вади здоров`я, хвороби до 12.07.2022 року, чи зверталася до лікарів, чи проходила лікування, яке саме. Свідок ОСОБА_4 - донька позивачки пояснила суду, що мати страждає на хворобу Паркінсона. Наданого доказу недостатньо для встановлення факту застосування до позивачки насильства з боку відповідача, про яке вона зазначає в позові, а також про наявність у неї тілесних ушкоджень, або ж слідів побоїв чи мордування тощо; а також для встановлення причинно наслідкового зв`язку між конфліктом, що відбувся 12.07.2022 року та негативним станом здоров`я позивачки.

З огляду на наведені обставини, суд не приймає до уваги як доказ понесених позивачкою витрат на лікування складений нею перелік медичних препаратів та їх вартість, адже необхідність прийому таких ліків саме у зв`язку з конфліктом з ОСОБА_2 , який відбувся 12.07.2022 року, судом не встановлено.

Також суду не надано будь-яких достовірних і допустимих доказів того, що ОСОБА_2 пошкодив майно ОСОБА_1 , зокрема порвав її халат і срібний ланцюжок. Свідку ОСОБА_4 такі обставини відомі зі слів самої ОСОБА_1 . Вона є донькою позивачки і може бути необ`єктивною. Ані вона, ані ОСОБА_7 не були безпосередніми очевидцями конфлікту і не змогли достовірно розказати, що саме відбувалося, які фізичні дії вчинив ОСОБА_2 щодо ОСОБА_8 . Достовірно зі слів свідка ОСОБА_7 встановлено лише те, що конфлікт відбувся і якийсь чоловік обзивав позивачку. Свідок ОСОБА_4 підтвердила, що халат матері був порваний, а ланцюжок загубився, але вона не може підтвердити того факту, що це сталося внаслідок дій ОСОБА_2 . Свідок ОСОБА_7 одразу прибіг на ділянку ОСОБА_1 , однак її там не застав, тобто не бачив ні тілесних ушкоджень, ні стану позивачки, ні стану її речей.

З огляду на такі обставини суд не приймає як докази розміру майнової шкоди, надані позивачкою цінники халату і ланцюжка, адже судом не встановлено факту пошкодження такого майна позивачки відповідачем.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює в межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватись моральних засад суспільства. У разі недодержання особою при здійсненні своїх зазначених прав вимог суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 ЦК України, згідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Враховуючи наведені норми права, для правильного вирішення справи необхідно встановити наявність чи відсутність пошкоджень здоров`я і майна позивачки та в разі їх наявності особу, яка завдала такої шкоди, її вину та причинно-наслідковий зв`язок між умисними винними діями особи та наявними пошкодженнями. Саме такі обставини і є предметом доказування в наданій справі. При цьому наявність майнової шкоди та її розмір має доводити позивачка, а відсутність вини відповідач в разі, якщо не визнає позов.

Оцінюючи надані суду докази з точки зору їх належності, достатності, допустимості і взаємозв`язку, суд дійшов до висновку, що позивачка не довела обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги.

Судом в даному випадку на підставі наданих доказів не встановлено будь-яких порушень прав чи інтересів позивачки відповідачем, їх обмеження чи невизнання з боку відповідача, а відтак відсутні підстави для застосування будь-якого способу захисту такого права. З огляду на такі обставини відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивачки, в тому числі і по сплаті судового збору, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 77-80, 89, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлений 22.05.2023 року.

СУДДЯ: