Справа № 346/3709/22
Провадження № 22-ц/4808/589/23
Головуючий у 1 інстанції Васильковський В. В.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Пнівчук О.В., Фединяка В.Д.,

секретаря Возняк В.Д.,

з участю представника акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» адвоката Рокетської С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Святенка Сергія Володимировича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» адвоката Білоуса Андрія Володимировича на додаткове рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Васильковським В.В. 22 березня 2023 року в м. Коломия Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в :

06 березня 2023 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Святенко С.В. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат.

Заяву мотивовано тим, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 березня 2023 року відмовлено в задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, однак судом не вирішено питання щодо судових витрат.

Так, згідно договору про надання правничої допомоги №14/10/22-1Ц від 14.10.2022 року, укладеного між адвокатським об`єднанням «Правниче бюро» та ОСОБА_1 , уповноважено адвоката Святенка С.В. надавати клієнту послуги адвоката. На виконання умов Договору між сторонами підписано акт виконаних робіт на загальну суму 9 000,00 гривень, з яких: надання консультацій - 1 000 грн; вивчення відомостей та документів, наданих клієнтом, визначення правової позиції, вироблення стратегії та тактики захисту прав клієнта - 1 000 грн; складання, підготовка та подання пояснення - 2 000 грн; представництво клієнта у судових засіданнях або відвідування суду (одне судове засідання - 1000 грн) - 5 000 грн (18.10.2022, 17.11.2022, 09.12.2022, 02.02.2023, 01.03.2023).

На виконання умов договору ОСОБА_1 частково оплатив адвокатські послуги в сумі 1500 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 17.10.2022 року.

Просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 гривень (а.с.235-236, том 1).

Додатковим рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 березня 2023 року заяву задоволено частково. Стягнуто з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 3 000 гривень витрат на правову допомогу (а.с.2-4, том 2).

Не погодившись з рішенням суду представник акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, у якій посилається на недоведеність обставин, що мають значення для вирішення питання про розподіл судових витрат, порушення норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що суд стягнув з позивача на користь відповідача 3 000 гривень витрат на правничу допомогу, обґрунтувавши це наданим актом виконаних робіт від 01.03.2023 року та платіжною інструкцією від 17.10.2022 року, відповідно до якої вартість оплачених послуг складає 1 500 гривень.

Наголошує, що платіжна інструкція від 17.10.2022 року не є належним доказом оплати витрат на правничу допомогу, оскільки вказана інструкція не є касовим чеком, квитанцією або платіжним дорученням, тому не відомо, чи зазначені кошти були оплачені за надані послуги адвоката.

Крім того, звертає увагу на те, що відповідачем не надано жодного доказу про оплату витрат на правову допомогу у розмірі 3 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_1 розмір витрат на правничу допомогу не доведений та документально не обґрунтований належним чином.

Просить скасувати додаткове рішення в частині стягнення судових витрат з позивача на користь відповідача в розмірі 3000 гривень та в цій частині ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про стягнення судових витрат на правову допомогу. В іншій частині додаткове рішення залишити без змін (а.с.16-18, том 2).

Представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Святенком С.В. подано відзив на апеляційну скаргу. Вважає додаткове рішення законним, обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню. Зазначає, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікував понести у зв`язку із розглядом зазначеної справи та становить 9 000 гривень, було заявлено в поясненні від 16.11.2022 року. Докази, подані на підтвердження понесених судових витрат, відповідають нормам закону та правовим висновкам Верховного Суду. Також зазначає, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, становить 10 000 гривень. Просить залишити оскаржуване судове рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Судові витрати покласти на позивача.

Іншими учасниками справи відзив на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч.2 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

У судове засідання не з`явилися відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , хоча про день місце та час розгляду справи повідомлені належним чином шляхом направлення рекомендованої кореспонденції.

Від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Святенка Сергія Володимировича надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача та його представника.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому колегія суддів розглянула справу у їх відсутності.

Вислухавши пояснення представника акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» адвоката Рокетської С.В., доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до статті 367 ЦПК України, законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 01.03.2023 року позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення боргу кредитором спадкодавця залишено без задоволення (а.с.226-231, том 1).

09.03.2023 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Святненка С.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу (а.с.235-236, том 1).

На підтвердження понесених відповідачем витрат на правову допомогу долучено договір про надання правничої допомоги №14/10/22-1Ц від 14.10.2022 року, укладений між адвокатським об`єднанням «Правниче бюро» та ОСОБА_1 . Предметом договору визначено надання адвокатом Святенком С.В. клієнту послуг адвоката. В обов`язки адвоката входить: вивчення та аналіз відомостей та документів, наданих клієнтом, визначення правової позиції, вироблення стратегії та тактики захисту прав клієнта; складання, підготовка, подання заяв, процесуальних документів, клопотань, скарг тощо; представництво інтересів клієнта в судових засіданнях; надання консультацій, висновків, довідок з правових питань, що виникають у клієнта під час підготовки до розгляду судових справ. Вартість послуг, що надається адвокатським об`єднанням, клієнт оплачує шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок адвокатського об`єднання. За надання послуг клієнт сплачує винагороду у фіксованому розмірі 4 000,00 гривень. Додаткові витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань, необхідні для виконання доручень за договором, до розміру плати не включаються і підлягають оплаті клієнтом на підставі документів, що надаються адвокатським об`єднанням (а.с.238-239, том 1).

Також представником відповідача долучено платіжну інструкцію №@2PL610549 від 17 жовтня 2022 року, відповідно до якої вартість оплачених послуг складає 1500 гривень (а.с.237, том 1)

Згідно акту виконаних робіт від 01 березня 2023 року, вартість виконаних послуг складає 9000 гривень, зокрема: надання усних консультацій - 1000 грн; вивчення відомостей та документів, наданих клієнтом, визначення правової позиції, вироблення стратегії та тактики захисту прав клієнта - 1000 грн; складання, підготовка та подання пояснення - 2000 грн; представництво інтересів клієнта в судових засіданнях або відвідування суду (без участі в судовому засіданні з підстав, незалежних від дій адвоката, зокрема повітряна тривога, відсутність електроенергії в приміщенні суду, неявка позивача): 18.10.2022 (08:55) - 1000 грн, 17.11.2022 (08:45) - 1000 грн, 09.12.2022 (08:45) - 1000 грн, 02.02.2023 (09:00) - 1000 грн, 01.03.2023 (09:30) - 1000 грн (а.с.240, том 1).

Оскаржуваним додатковим рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 березня 2023 року заяву задоволено частково. Стягнуто з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 3 000 гривень витрат на правову допомогу (а.с.2-4, том 2).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з положень ст. 133, 137, 139, 141 ЦПК України, дослідивши зміст акту про надані послуги, договору про надання правничої допомоги, який містить детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, розмір гонорару, враховуючи складність справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, час розгляду справи, суд прийшов до висновку про доведеність витрат відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 гривень.

З таким висновком апеляційний суд погоджується з огляду на таке.

Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 4. ст.62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника, підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються ст. 137 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 цієї статті, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Відповідно до частин 1 - 6 статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини 3 статті 137 ЦПК України).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Як встановлено ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Подання попереднього розрахунку сум судових витрат забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити не співмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Аналогічне наведено у постановах Верховного Суду у справах № 922/676/21 від 14.12.2021, № 905/716/20 від 08.04.2021, № 916/2087/18 від 31.03.2021, № 922/3812/19 від 10.12.2020.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Отже, наслідком невиконання вимог ч.1 ст.134 ЦПК України - є відмова суду у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого судового збору (ч.2 ст.134 ЦПК).

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

При вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги адвоката Святенка С.В. враховується як пов`язаність їх з розглядом справи, так і обґрунтованість та розумність визначення у контексті обсягу заперечень, наданих протилежною стороною.

Колегія суддів погоджується із визначеним судом розміром витрат на правничу допомогу з огляду на таке.

17 листопада 2022 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Святенко С.В. подав пояснення (відзив), при цьому зазначивши попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку з розглядом справи, що становить 4000 гривень. До пояснень долучено ордер на надання правничої допомоги (а.с.184-190, том 1).

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу адвокатом надано договір про надання правничої допомоги №14/10/22-1Ц від 14.10.2022 року, укладеного між адвокатським об`єднанням «Правниче бюро» та ОСОБА_1 , яким уповноважено адвоката Святенка С.В. надавати клієнту послуги адвоката. На виконання умов Договору між сторонами підписано акт виконаних робіт на загальну суму 9 000,00 гривень, з яких: надання консультацій - 1 000 грн; вивчення відомостей та документів, наданих клієнтом, визначення правової позиції, вироблення стратегії та тактики захисту прав клієнта - 1 000 грн; складання, підготовка та подання пояснення - 2 000 грн; представництво клієнта у судових засіданнях або відвідування суду (одне судове засідання - 1000 грн) - 5 000 грн (18.10.2022, 17.11.2022, 09.12.2022, 02.02.2023, 01.03.2023).

На виконання умов договору ОСОБА_1 частково оплатив адвокатські послуги в розмірі 1500 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 17.10.2022 року (а.с.237, том 1).

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що платіжна інструкція не є належним доказом оплати витрат на правничу допомогу, оскільки не являється касовим чеком, квитанцією або платіжним дорученням, з огляду на наступне.

Із 01.08.2021 року чинним є Закон України "Про платіжні послуги" від 30.06.2021 р. № 1591-IX. Цим Законом уведено в дію новий порядок виконання платіжних операцій.

Під платіжною операцією розуміють будь-яке внесення, переказ або зняття коштів незалежно від правовідносин між платником і отримувачем, які є підставою для цього.

Натомість, платіжна інструкція - це розпорядження ініціатора надавачу платіжних послуг щодо виконання платіжної операції.

По суті, платіжні інструкції замінили розрахункові документи, які подавалися на переказ коштів.

Згідно ст.40 Закону України "Про платіжні послуги" від 30.06.2021, форма та порядок надання платіжної інструкції визначаються в договорі між користувачем та надавачем платіжних послуг, якщо інше не передбачено законодавством. Платіжна інструкція має містити інформацію, що дає змогу надавачу платіжних послуг ідентифікувати особу платника та отримувача за платіжною операцією, рахунки платника та отримувача, надавачів платіжних послуг платника та отримувача, суму платіжної операції та іншу інформацію (реквізити), необхідну для належного виконання платіжної операції.

Зокрема, 09 березня 2023 року представник відповідача подав заяву про ухвалення додаткового рішення, до якої ним долучено платіжну інструкцію № @2PL610549 від 17.10.2022 року на суму 1500,00 грн, де у графі «призначення платежу» зазначено « ОСОБА_1 » та адресу відповідача, у графі «отримувач» - правниче бюро та відповідні реквізити рахунків.

Отже, форма та порядок надання платіжної інструкції відповідають ст.40 Закону України "Про платіжні послуги", а сама платіжна інструкція містить відповідну інформацію.

Однак, не можна вважати такими, що пов`язані саме з розглядом справи, витрати, на які посилається представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Святенко С.В. щодо представництва інтересів клієнта в судових засіданнях (18.10.2022, 17.11.2022, 09.12.2022, 02.02.2023, 01.03.2023).

Як встановлено з матеріалів справи, договір про надання правничої допомоги №14/10/22-1Ц укладено відповідачем ОСОБА_1 із адвокатом Святенком С.В. 14 жовтня 2022 року.

В судових засіданнях 18.10.2022, 17.11.2022, 09.12.2022 а ні відповідач ОСОБА_1 , а ні адвокат Святенко С.В. не приймали участь, що встановлено із матеріалів справи.

Так, ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 18 жовтня 2022 року відкладено підготовче судове засідання на 17.11.2022 року та витребувано докази. В даній ухвалі зазначено, що у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (а.с.153, том 1).

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 17.11.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.12.2022 року. Сторони в судовому засіданні відсутні (а.с.178, том 1).

Згідно довідки, складеної секретарем судового засідання Коломийського міськрайонного суду, 09.12.2022 року справа не розглядалася в зв`язку з відсутністю електроенергії в приміщенні суду. Наступне судове засідання призначено на 02.02.2023 року (а.с.199, том 1).

Встановлено, що адвокат Святенко С.В. особисто отримав судову повістку в наступне судове засідання (на 02.02.2023), про що розписався у розписці (201, том 1).

02.02.2023 року адвокатом Святенком С.В, подано суду клопотання про вікладення розгляду справи (а.с.218, том 1). Ухвалою від 02.02.2023 року розгляд справи відкладено на 01.03.2023 року (а.с.219, том 1).

01.03.2023 року адвокат Святенко С.В. подав клопотання про розгляд справи, призначеної на 01.03.2023 року, за відсутності відповідача ОСОБА_1 та його представника (а.с.225, том 1).

Підсумовуючи викладене, а ні відповідач ОСОБА_1 , а ні адвокат Святенко С.В. фактично не приймали участі в жодному судовому засіданні.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Як встановлено з матеріалів справи, документально підтверджено оплату послуг адвоката в розмірі 1500 гривень.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат. Зазначені правові висновки також викладені у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Однак, за умови належного підтвердження витрати на професійну правничу допомогу стягуються і у випадку, коли фактично ще не сплачені стороною, а тільки мають бути сплачені (Верховний Суд, справа № 922/445/19, постанова від 03 жовтня 2019 року).

За таких обставин витрати відповідача ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню частково у розмірі 3 000,00 грн, оскільки саме на цю суму підтверджується доказами надання адвокатом правничих послуг в даній справі та заява про їх відшкодування і розрахунок були надані у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру і можуть бути сплачені після розгляду справи і після ухвалення рішення судом про їх компенсацію.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» адвоката Білоуса Андрія Володимировича залишити без задоволення, а додаткове рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 березня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: О.В. Пнівчук

В.Д. Фединяк

Повний текст постанови складено 18 травня 2023 року.