Справа №442/6290/23
Провадження №2/442/1261/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Хомика А.П.

з участю секретаря судового засідання Лужецької С.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи Служби у справах дітей Дрогобицької міської ради міської ради про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та встановлення юридичного факту, -

встановив :

06.09.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить розірвати між ними шлюб, визначити місце проживання їхньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним та встановити факт, що він самостійно виховує та утримує неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову покликається на те, що 28 лютого 2002 року, між ним та ОСОБА_4 (згодом ОСОБА_5 ) було укладено шлюб. У шлюбі в них народилось двоє спільних дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причиною розпаду сім`ї стало те, що вони перестали розуміти один одного, в них дуже різняться погляди на життя та спільне проживання. Крім цього, вони неодноразово намагалися владнати конфлікти, але, на жаль, всі спроби врятувати сім`ю виявились марними. Вважає, що за таких обставин цей шлюб існувати не може. В результаті таких взаємовідносин, ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Переконаний, що подальшого сенсу підтримувати сімейні

відносини немає, оскільки як у нього, так і у відповідача, на ґрунті сімейно-побутових питань та протилежних поглядів на сімейне життя втрачено почуття любові та поваги один до одного. Подальше існування шлюбу шкодить їх інтересам, так як шлюб існує лише формально. Разом з тим, існування такого шлюбу прямо суперечить інтересам їхніх спільних дітей, які будуть зростати та бачити сварки, ненависть та стабільне непорозуміння. Вважає, що діти мають розвиватися та зростати в спокої, безтурботності та мирі, такі умови для дітей зможе забезпечити тільки розірвання шлюбу між ними.

Зазначає, що вже протягом 6-ти місяців вони проживають окремо. Крім того, їхня донька ОСОБА_7 , якій виповнилося п`ятнадцять років виявила бажання проживати тільки з ним, де й зареєстрована, оскільки більше прив`язана до нього та краще знаходить з ним спільну мову. Також, донька звикла до місця проживання за адресою АДРЕСА_1 , в неї там є друзі та остання навчається у гімназії №10 імені Євгена Коновальця. На пропозиції матері перейти жити до неї, за новим місцем проживання в АДРЕСА_2 , дитина реагує істериками, криками та впадає в депресію.

Вважає, що зможе забезпечити для доньки ОСОБА_7 належний матеріальний та психологічний рівень життя. Він має належний рівень власного доходу, що підтверджується копією довідки про доходи. За умови визначення місця проживання старшої доньки за ним, остання буде менш психологічно травмованою та продовжить зростати в спокої та благополуччі.

Додатково повідомляє, що є фізично здоровим чоловіком, протипоказань не має, ніколи не позбавлявся батьківських прав, не зловживає спиртними напоями чи наркотичними засобами, до кримінальної відповідальності не притягувався, судимості не має та в розшуку не перебуває.

Позивач та його представник адвокат Якимів І.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові. Просять позов задоволити.

Відповідачка позов визнала. Вказала, що дійсно їхній шлюб з позивачем розпався і зберегти його неможливо. Вона у 2022 році вже зверталась з позовом до відповідача про розірвання їхнього шлюбу, однак залишила даний позов без розгляду, оскільки мала намір зберегти сім`ю. Вказала, що їхня старша донька проживає разом з нею, а молодша вирішила залишитись разом батьком, оскільки відвідує в цьому районі школу, має з ним тісний емоційний зв`язок.

Представник служби у справах дітей Дрогобицької міської ради Львівської області Костик М.П. подала заяву про розгляд справи у ї відсутності. Щодо задоволення позову в частині визначення місця проживання дитини, покладається на думку суду.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.02.2002 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Дрогобицького міського управління юстиції Львівської області України, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 .

У шлюбі в сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (копія Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 )

Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відтак, аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, їхній шлюб існує формально, примирення між ними не можливе, тому є всі підстави для розірвання шлюбу.

Що стосується визначення місця проживання дитини, то суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з ч. 3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч.ч. 2, 7-9ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За приписами ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

При цьому при вирішенні питань, які стосуються її життя, дитині, здатній сформулювати власні погляди, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

Суд з належною увагою ставиться до пояснень неповнолітньої ОСОБА_3 , наданих в судовому засіданні, яка підтвердила, що проживає з батьком, мати з ними не проживає, всі питання щодо її виховання та утримання виконує батько.

Зазначені обставини не заперечуються і матір`ю дитини, що у свою чергу також підтверджує факт здійснення батьком самостійного виховання неповнолітнього доньки та її перебування на повному фінансовому утриманні батька.

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

У відповідності до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно з Актом обстеження умов проживання, ОСОБА_1 проживає разом зі своєю донькою ОСОБА_8 за однією адресою: АДРЕСА_1 . Членами комісії встановлено, що у вказаній квартирі є всі необхідні меблі, предмети домашнього вжитку, всі комунікації та зручності, автономне опалення. Санітарно-гігієнічні умови задовільні. Для дитини відведена окрема кімната, облаштована всім необхідним для повноцінного розвитку та виховання.

Також за результатами огляду зроблено висновок, що всіма питаннями щодо навчання, лікування та виховання доньки ОСОБА_7 займається її батько ОСОБА_1 , оскільки мати з ними не проживає близько пів року, зв`язок з ними не підтримує, не цікавиться їхнім життям. Дівчинка дуже любить тата та бажає проживати разом з ним.

Згідно довідки №01-02/114 від 23.08.2023, виданої директором гімназії №10 імені Євгена Коновальця Дрогобицької міської ради Львівської області, ОСОБА_1 підтримує контакт з вчителями та класним керівником своєї доньки ОСОБА_3 , цікавиться її навчанням, відвідує батьківські збори, бере активну активну участь у шкільному житті ОСОБА_7 .

Згідно копії виписки лікаря-спеціаліста №145 від 22.08.2023 ОСОБА_1 здоровий.

Беручи до уваги те, що дочка проживає з позивачем, який має можливість забезпечити їй місце проживання, сприяти належному вихованню та розвитку дитини, а мати проживає окремо, самоусунулась від виховання та утримання дитини, не виявляє бажання брати участь у її житті, враховуючи психологічну близькість дочки з батьком, обставини життя до яких звикла малолітня дитина, суд приходить до переконання, що слід визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_3 разом з батьком.

За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-83, 141, 206, 223, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений 28.02.2002 та зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Дрогобицького міського управління юстиції Львівської області України, актовий запис за №54.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , самостійно виховує та утримує малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_3 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Служба у справах дітей Дрогобицької міської ради Львівської області, юридична адреса: пл. Ринок, 1, м.Дрогобич Львівської області.

Повний текст рішення складено 21.11.2023.

Суддя Хомик А.П.