АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2023 року

м. Чернівці

справа № 720/744/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів Перепелюк І. Б., Половінкіної Н. Ю.

секретар Скулеба А. І.

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , на ухвалу Новоселицького районного суду Чернівецької області від 14 березня 2023 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Оленчук І. В.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У травні 2020 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Новоселиця Чернівецького району Чернівецької області.

Позивач ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 31 жовтня 2022 року замінено первісного позивача ОСОБА_4 на його правонаступника ОСОБА_1 .

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 14 березня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позов слід залишити без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України у зв`язку з тим, що позивачка повторно не з`явилась в судове засідання, про день та час розгляду справи повідомлялася завчасно судовими повістками, причин своєї неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавала.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права.

ОСОБА_1 не мала представника у вказаній судовій справі та не повідомлялась судом про дату, час та місце розгляду справи.

Позивачем було подано заяву про розгляд справи на підставі поданих ним документів без його участі.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , подала відзив на апеляційну скаргу.

Посилається на те, що судове рішення є законним та обґрунтованим, а аргументи апеляційної скарги безпідставними.

ОСОБА_1 та її представник не подавали до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

У травні 2020 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Новоселиця Чернівецького району Чернівецької області.

Позивач ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 31 жовтня 2022 року замінено первісного позивача ОСОБА_4 на його правонаступника ОСОБА_1 .

Адвокат Буга А. В. був уповноважений на представництво інтересів ОСОБА_1 у суді першої інстанції на підставі договору про надання правової допомоги № 094А/21 від 16 липня 2021 року, що підтверджується ордером про надання правової допомоги від 31 жовтня 2022 року.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення позову у даній справі без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права Основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно зі статтею 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною п`ятою статті 223, пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02).

Відтак суд зобов`язаний відповідним чином реагувати на недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки до суду належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.

Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема, забезпечує захист інтересів відповідача, який вимушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання.

Водночас згідно з частиною другою статті 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 7 грудня 2020 року у справі № 686/31597/19, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц, від 28 березня 2023 року у справі № 711/7486/19.

Судом першої інстанції не було враховано тієї обставини, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про належне повідомлення позивачки та її представника про призначені судом останні судові засідання на 20 лютого 2023 року та 14 березня 2023 року.

Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог статей 128 - 130 ЦПК України.

Згідно з частинами третьою, п`ятою, шостою статті 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, яких викликають, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів, надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Частиною 8 цієї статті передбачено, що днем вручення судової повістки, в тому числі, є день вручення судової повістки під розписку та день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи.

Відповідно до частини 2 статті 130 ЦПК України розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 та її представник в судове засідання 20 лютого 2023 року та 14 березня 2023 року не з`явились.

Зокрема, це вбачається з протоколів судових засідань від 20 лютого 2023 року та 14 березня 2023 року (а.с.140,145).

В матеріалах справи містяться розписки про одержання безпосередньо в суді першої інстанції представником позивачки-адвокатом Бугою А. В. судових повісток про виклик на 20 лютого 2023 року та 14 березня 2023 року (а.с. 135,141).

Однак у вказаних розписках відсутні дати їхнього вручення представнику позивачки, у зв`язку з чим неможливо встановити чи було судом вручено такі повістки про виклик представнику позивача у відповідності до вимог частини п`ятої статті 128 ЦПК України, а саме не пізніше ніж за п`ять днів до вказаних вище судових засідань.

За таких обставин, підстав вважати, що позивачка та її представник були належним чином повідомлені про судові засідання, призначені на 20 лютого 2023 року та 14 березня 2023 року, у колегії суддів відсутні.

Окрім того, судом першої інстанції не було враховано те, що первісним позивачем ОСОБА_4 , в інтересах якого діяв ОСОБА_7 , було подано до суду 19 травня 2021 року заяву про розгляд даної цивільної справи без участі позивача та його представника.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, позивач повинен подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05 червня 2020 року у справі №910/16978/19, від 16 жовтня 2020 року у справі №910/8816/19, від 25 листопада 2020 року у справі №910/15226/19, від 09 листопада 2022 року у справі №925/1376/21, від 05 квітня 2023 року у справі № 904/602/22.

Відповідно до статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи наведені вище норми права, заява, подана первісним позивачем ОСОБА_4 , в інтересах якого діяв ОСОБА_7 , про розгляд даної цивільної справи без участі позивача та його представника, є також обов`язковою і для його правонаступника ОСОБА_1 .

Отже, позивач скористався своїм правом на подання до суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Апеляційний суд враховує те, що процесуальне законодавство не містить приписів, які унеможливлювали б звернення до суду з єдиним (одним) клопотанням (заявою) про розгляд справи за відсутності позивача у всіх судових засіданнях або передбачали звернення виключно з окремим клопотанням (заявою) щодо кожного судового засідання.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що оголошення перерви у судовому засіданні - це процесуальна дія суду стосовно перенесення часу продовження судового засідання на інший чітко визначений час.

Оголошення перерви у судовому засіданні не впливає на розвиток процесу по справі, оскільки наступне судове засідання не починається спочатку, а провадження у справі після її закінчення продовжується зі стадії, на якій було оголошено перерву (стаття 240 ЦПК України).

Отже, подана позивачем заява про розгляд справи за його відсутності під час першого судового засідання є також обов`язковою для врахування судом при проведенні наступних судових засідань.

Враховуючи наведене вище, висновок суду першої інстанції про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку із повторною неявкою позивача в останні судові засідання, зважаючи на відсутність відомостей про належне повідомлення позивачки та її представника про дату, час і місце таких судових засідань та наявність у справі заяви про розгляд справи за їхньої відсутності є порушенням правил застосування статті 257 ЦПК України.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом в постановах від 5 березня 2020 року у справі № 753/8582/19-ц та від 04 травня 2022 року у справі № 398/457/20.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції зокрема є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції постановив ухвалу, яка перешкоджає провадженню у справі, з порушенням норм процесуального права а тому відповідно до положень статті 379 ЦПК України її слід скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368,374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , задовольнити.

Ухвалу Новоселицького районного суду Чернівецької області від 14 березня 2023 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 18 травня 2023 року.

Головуючий Олександр ОДИНАК

Судді: Ірина ПЕРЕПЕЛЮК

Наталія ПОЛОВІНКІНА