СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2/759/2988/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуюючого судді Ул`яновська О.В.,

секретаря судових засідань Гаєвської Н.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Мельник А.М.,

представників третьої особи Христич О.В., Дубаневича О.З.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», третя особа: Національне агентство з питань запобігання корупції про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

06.10.2022 позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою посилаючись на те, що звертався до Енергодарського міського суду Запорізької області із аналогічними позовними вимогами до того ж позивача, але наразі суд під окупацією, з огляду на те, що позивач отримав довідку ВПО та фактично проживає у Святошинському районі просив застосувати виключну підсудність, передбаченими ст. 27 ЦПК України, незважаючи на те, що у Енергодарському міському суді Запорізької області ухвалою судді провадження по справі №316/1672/21 відкрито.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2022 визначено головуючого - суддю Ул`яновську О.В. (а.с. 119, 120 том 1).

Ухвалою судді від 11.10.2022 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 121, 122 том 1).

Ухвалою судді від 18.10.2022 відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого провадження (а.с. 125, 126 том 1).

З аналізу положень ст. 32 ЦПК України вбачається, що неприпустимість спору між судами щодо підсудності і необхідність прийняття справи до провадження обумовлена наявністю законних підстав для передачі справи, тобто у разі, якщо справу передано в порядку встановленому ст. 31 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Трудові спори, що підлягають безпосередньому розглядові у раи?онних, раи?онних у місті, міських чи міськраи?онних судах (далі - судах) визначені ст. 232 КЗпП.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови з трудових правовідносин можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Позивач та його представник у судовому засіданні заперечували проти передачі справи за підсудністю, вважають, що справи повинна розглядатися у Святошинському районному суді м. Києва, оскільки позивач фактично проживає у Святошинському районі м. Києва.

Представник відповідача у судовому засіданні проти передачі справи за підсудністю до Ленінського районного суду м. Запоріжжя не заперечувала.

Представники третьої особи у судовому засіданні заперечввали щодо передачі справи за підсудністю.

Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, всебічно з`ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Зі змісту позовної заяви та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 3008- від 22.08.2022 вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає, як внутрішньо переміщена особа у Святошинському районі м. Києва за адресою: АДРЕСА_2 , тому, на його думку, справа підсудна Святошинському районному суду міста Києва (а.с. 8, т. 1).

22.11.2014 набрав чинності Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», яким відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно положень ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 цього Закону.

Так, форма довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затверджена постановою Кабінету Міністрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб» від 01.10.2014 № 509, абз. 2 п. 1 якої визначено, що довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно з пунктом 9 Правил реєстрації місця проживання, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 за № 207 (в редакції, яка була чинна до 15.08.2017 року включно), відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

Проте, постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2017 № 579 внесено зміни до пункту 9 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 за № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», а саме виключено в абзаці першому слова «та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи». Вказана постанова набрала з чинності 16.08.2017.

Отже, з 16.08.2017 довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не належить до переліку документів, на підставі яких вноситься інформація про зареєстроване місце перебування особи.

При цьому, згідно положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 за № 509 процес видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка переміщується з тимчасового окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, стосується виключно самої внутрішньо переміщеної особи та уповноваженого органу. Відповідно до п. 3 вказаного Порядку, у заяві про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи зазначаються відомості про зареєстроване місце проживання та адреса фактичного проживання, повідомлена цією особою. Зазначена інформація має облікове значення.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Порядку створення, ведення та доступу до відомостей Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2016 за № 646, якщо інформація про внутрішньо переміщену особу вноситься до бази даних уперше, автоматично формується унікальний номер запису, який відображається в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі - довідка), згідно з додатком до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 за № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб».

Враховуючи форму довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, визначеної у додатку 2 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 за № 509, то в ній зазначаються прізвище, ім`я, по батькові особи; дата і місце народження; стать; серія, номер (у разі наявності), дата видачі паспорта громадянина України, ким і коли виданий/дані про документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, або свідоцтво про народження дитини; відомості про законного представника, що супроводжує малолітню дитину, недієздатну особу або особу, дієздатність якої обмежена; зареєстроване місце проживання; фактичне місце проживання/перебування.

Таким чином, в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи йде розмежування зареєстрованого місця проживання та фактичного місця проживання.

Отже, виходячи з норм чинного законодавства, вищевказана довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не підтверджує місце реєстрації відповідача за адресою: АДРЕСА_2 , що виключає можливість розгляду позовної заяви Святошинським районним судом м. Києва, виходячи з положень загальних правил підсудності визначених нормами ч. 1 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи те, що позивач є громадянином України, а не особою, який отримав довідку про звернення за захистом в Україні, та не має підтверджуючих документів про реєстрацію його місця перебування у Святошинському районі з реєстру Святошинської районної державної адміністрації, то суд приходить до висновку, що адресою зареєстрованого місця проживання позивача є АДРЕСА_1 , а отже дана справа підсудна Енергодарського міського суду Запорізької області.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124).

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Враховуючи недопустимість порушення правил підсудності, а також той факт, що приймаючи до провадження вказану цивільну справу, суд, до якого направлено позовну заяву з порушенням правил підсудності, позбавляє сторін провадження права на розгляд справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, не допускаючи спору про підсудність справ між судами, суд вважає за необхідне направити матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», третя особа: Національне агентство з питань запобігання корупції про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу за підсудністю до Ленінського районного суду м. Запоріжжя, який визначено відповідно до розпорядження Верховного суду від 14.09.2022 про зміну, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану територіальну підсудність судових справ з Енергодарського міського суду Запорізької області на Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 27, 28, 31, 187, 260, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

передати справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», третя особа: Національне агентство з питань запобігання корупції про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу за підсудністю до Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст ухвали суду складено 19.05.2023.