СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 755/21830/21

пр. № 2/759/3584/22

19 травня 2023 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Твердохліб Ю.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроклуб" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку захисту прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ "Євроклуб" у якому просить стягнуто на його користь з ТОВ "Євроклуб" матеріальні збитки у сумі22 297,00 грн, моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, 11.08.2021 року ним був придбаний у ТОВ «Євроклуб» квиток за ціною 1680,00 грн на автобус за маршрутом Київ-Берлін на ім`я його дочки - ОСОБА_2 на 14.08.2021 року. Перевізником було заявлено, що автобус має прибути до Берліну о 06:00 год. 15.08.2021 року. Метою поїздки до м. Берлін було навчання доньки в мовній школі German language school berlin, період перебування у школі з 15.08.2021 року по 28.08.2021року, з якого період навчання становив з 16.08.2021року по 27.08.2021року. Під час поїздки в автобусі орієнтовано о 17:00 год. 14.08.2021 року (приблизно через 10 км. за м. Львів) було розбито лобове скло, внаслідок чого продовжувати поїздку на ньому було неможливо. Перевізник заявив, що буде надано інший автобус через 10 годин. Автобус повернувся до м. Львів. Протягом цього часу пасажири були вимушені очікувати іншого автобуса, без надання перевізником жодних умов для перебування людей (готель, гаряча їжа, інше). Приблизно у 3 години ночі новий автобус було надано, рух продовжився, і орієнтовно у 5 годині ранку автобус був на українсько-польському кордоні.

Під час перевірки документів приблизно о 6 годині ранку (в цей час автобус мав би прибути до м. Берлін), прикордонною службою Польщі моїй дочці було заявлено, що для громадян України транзит через територію Польщі заборонено. Вона була вимушена вийти з автобусу та повернутися до м. Львів. При цьому на сайті перевізника була відсутня інформація щодо наявності обмежень, встановлених для громадян України законодавством інших країн, через територію яких перевізником був спланований маршрут слідування у напрямку Київ-Берлін, при посадці у автобус представниками перевізника така інформація пасажирам також не була надана. Вважає, що перевізником не була надана послуга на умовах визначених договором перевезення, зафіксованих у проїзному документі. 15.08.2021 року його дочка мала прибути до м. Берлін, де з 16.08.2021 року починались заняття у мовній школі, він та його дружина змушені були скористатися власним автомобілем для того, щоб дістатися з м. Києва до м. Львів, забрати доньку та терміново прибути до Києва (вартість поїздки склала 2069 грн), а також придбати для дочки квиток на літак до Берліну , були вимушені повторно зробити дочці тест на Covad-19, тому що раніше зроблений тест втратив свою дію.

03.08.2021 року ним були придбані два автобусні квитки загальною вартістю 3 360,00 грн, які підтверджували право на поїздку у напрямку Київ-Берлін на 21.08.2021 року, однак після отримання інформації про неможливість транзиту через територію Польщі він 17.08.2021 року звернувся до офісу перевізника з письмовою заявою з вимогою повернути кошти, майже за чотири доби до відправлення автобусу, тому вражає відмову перевізника повернути йому кошти протиправною.

У зв`язку із протиправними діями відповідача ним були понесені затрати (матеріальні збитки) на суму 22 297,00 грн, у зв`язку з чим звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 04.01.2022 року цивільну справу передано за підсудністю до Святошинського районного суду м.Києва (а.с. 34-35)

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2022 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с. 41-42).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.06.2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 43).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.06.2022 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишено без задоволення (а.с. 44-45).

30.09.2022 року до суду від директора ТОВ «Євроклуб» Волк Н.С. надійшов відзив на позовну заяву у якому просить відмовити у задоволенні позовних у повному обсязі. Вказує, що протягом серпня 2021 року між відповідачем та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено окремі договори перевезення, однак позивач бере на себе повноваження по захисту двох фізичних осіб в порядку захисту їх прав, як споживачів, при цьому всю матеріальну та моральну шкоду просить суд стягнути з відповідача на свою користь.Документів які б підтверджували повноваження відповідача як законного представника вищезгаданих фізичних осіб до суду надано не було.

ОСОБА_7 була єдиною пасажиркою автобусу рейсу Київ - Берлін 14.08.2021 року, яка була не пропущена через Україно-Польський кордон. Всі інші пасажири цього автобусу, у тому числі громадяни України вирушили далі за місцем призначення. Порядок та критерії допуску чи не допуску пасажирів на територію Польщі вирішується виключно польською прикордонною службою, на дії якої відповідач ні яким чином впливати не може.

У період пандемії, та закриття кордонів квитки поверненню не підлягають, квиток можна перенести на фіксовану або відкриту дату (відкрита дата - до 180 днів), або отримати сертифікат на сплачену суму на строк не більше 1 року. Внесення таких умов для купівлі квитка було обумовлено не урегульованістю актів цивільного законодавства, щодо пасажирських міжнародних перевезень, спричинених світовою пандемією. Відповідачем 17.08.2021 року було подана заява про повернення кошті за квиток. Йому було запропоновано перенести квіток на відкриту дату чи отримати сертифікат згідно погоджених умов, але Позивач відмовся. Після зниження пандемії та відкриття кордонів позивач, щодо повернення коштів до відповідача не звертався, а в свою чергу почав діяти шляхом погроз і шантажу.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наданим сторонами доказам, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позову належить відмовити з наступних підстав.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 910 ЦК України, за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов`язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов`язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів).

Пасажир має право відмовитися від поїздки, повернути квиток і одержати назад повну або часткову вартість квитка - залежно від строку здавання квитка згідно з правилами, встановленими транспортними кодексами (статутами) (п. 6 ч. 1 ст. 911 ЦК України).

Статтею 920 ЦК України встановлено що, у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Законом України «Про автомобільний транспорт» (ст. 52) зазначається, що договір про перевезення пасажира автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між перевізником та пасажиром у письмовій формі (пасажирський квиток, договір, квитанція тощо).

Таким чином, договір про перевезення пасажира та багажу вважається укладеним в письмовій формі з моменту придбання пасажиром квитка на право проїзду, а для осіб, які користуються правом пільгового проїзду, при туристичних перевезеннях, перевезеннях на замовлення - з моменту посадки в автобус. Цей договір набирає чинності з моменту посадки пасажира в транспортний засіб і діє до моменту його висадки у пункті призначення.

З матеріалів справи вбачається, що 11.08.2021 року був придбаний квиток на ім`я ОСОБА_8 відправлення Київ 07:50 год. прибуття Берлін 06:00 на 14.08.2021 року (а.с. 8).

13.08.2021 року придбаний квиток на ім`я ОСОБА_1 відправлення Київ 07:50, прибуття Берлін 06:00 на 21.08.2021 року (а.с. 14).

13.08.2021 року придбаний квиток на ім`я ОСОБА_9 відправлення Київ 07:50, прибуття Берлін 06:00 на 21.08.2021 року (а.с. 16).

Документів, які підтверджують його повноваження, як представника ОСОБА_8 , ОСОБА_9 до суду не надано.

Відповідно до с.т 11 ЗУ "Про державний кордон України" особи, транспортні засоби, вантажі та інше майно, що перетинають державний кордон України, підлягають прикордонному і митному контролю. Контроль організовується та здійснюється у встановленому актами законодавства України порядку. У відповідних випадках та в порядку, встановленому актами законодавства України, здійснюються також перевірки рівня іонізуючого випромінювання, фітосанітарний, ветеринарно-санітарний контроль, державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин.

Відповідно до ст. 12 "Про державний кордон України" пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон України провадиться відповідно до законодавства України і міжнародних договорів України. Відповідно до міжнародних договорів України Кабінетом Міністрів України може бути встановлено спрощений порядок пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів через державний кордон України.

Отже до дискреції Державної прикордонної служби України відноситься пропуск осіб, які перетинають державний кордон України.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо наявності причинно-наслідкового зв`язку між наданням послуг відповідачем та непропуском ОСОБА_2 через кордон працівниками прикордонної служби.

З урахуванням викладеного, оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, керуючись принципом пропорційності для забезпечення розумного балансу між інтересами сторін, беручи до уваги те, що ОСОБА_2 було відмовлено у перетині кордону прикордонною службою,суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, то з відповідача не підлягає стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 259, 264, 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроклуб" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку захисту прав споживачів залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Повний текст рішення виготовлено 19.05.2023 року.

Суддя Твердохліб Ю.О.