Справа № 352/1065/23
Провадження № 2-з/352/6/23
УХВАЛА

18 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Олійника М. Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Кукули О. С.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в:

17 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення, загальною площею 101,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення VII-XI.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 17 жовтня 2016 року між ним та ТзОВ «БК Цитадель» укладено договір №7/Н купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створене у майбутньому. За Договором № 7/Н, ТОВ «БК Цитадель» зобов`язувалось передати у власність ОСОБА_1 нерухоме майно, яке буде створене ним у майбутньому, а ОСОБА_1 зобов`язувався прийняти нерухоме майно у відповідності до умов договору та оплатити його. За умовами Договору № 7/Н продавалось комерційне нежитлове приміщення з будівельним номером АДРЕСА_2 , в багатоквартирному житловому будинку з приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_3 (далі - приміщення). За умовами п. 3.1.3. Договору № 7/Н, 28 грудня 2018 року між сторонами було укладено Акт прийому-передачі нежитлового приміщення в 36-т- квартирному будинку по АДРЕСА_1 , за яким ОСОБА_1 прийняв у власність комерційне приміщення VII, VIII, IX, X, XI, на першому поверсі, площею 101,9 м.кв.

Заявник мав на меті зареєструвати своє право власності на зазначене вище приміщення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, однак не зміг цього зробити у зв`язку з тим , що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, йому стало відомо про те, що 08 березня 2023 року державний реєстратор Загвіздянської сільської ради Івано-Франківської області Ільчишин Олег Миколайович вчинив державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та прийняв Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 66725636 від 10 березня 2023 року 09:43:45, згідно якого ОСОБА_2 став власником нежитлового приміщення, загальною площею 101,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , корн. 1, приміщення VII-XI. Виявлено наступні документи, які були подані для державної реєстрації: інший тип договору, договір купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено у майбутньому, серія та номер: 7/Н, виданий 10 січня 2019 року, видавник між ТОВ «БК Цитадель» та ОСОБА_2 , акт приймання-передачі, серія: б/н, виданий 10 січня 2019 року, видавник між ТОВ «БК Цитадель» та ОСОБА_2 . Однак, як повідомляє директор ТОВ «БК Цитадель», ОСОБА_3 , ним не вчинялось жодних дій юридичного та/або фактичного характеру, в тому числі не укладались договори чи акти приймання- передачі від імені ТОВ «БК Цитадель» щодо нежитлового приміщення, загальною площею 101,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення VII-XI, з ОСОБА_2 .

Заявник зазначає, що після виконання умов інвестиційного договору інвестор набуває майнові права на об`єкт інвестування, які після завершення будівництва об`єкта нерухомості та прийняття його до експлуатації трансформуються у право власності інвестора на проінвестований об`єкт з необхідністю державної реєстрації інвестором такого права за собою, то забудовник позбавлений права відчужувати об`єкт інвестування на користь будь-якої іншої особи.

Враховуючи те, що виникає спір про право власності заявника на нежитлове приміщення, загальною площею 101,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення VII-XI, яке не визнається третіми особами є підставою для забезпечення даного позову, оскільки існує можливість їх відчуження третім особам без відома заявника, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання в подальшому рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору, якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Згідно з ч. 1 до 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно ч. 2 до 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, та і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 5 ст. 153 ЦПК України, суд може залежно від обставин справи забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Пунктом 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що є достатні підстави, які дозволяють достовірно припустити, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, поновлення прав та інтересів заявника, за захистом який ОСОБА_1 має намір звернутися до суду.

Враховуючи те, що між сторонами дійсно виник спір, беручи до уваги обставини справи, співмірність виду забезпечення позову із вимогами з якими має намір звернутися позивач, беручи до уваги, що подальше відчуження вказаного майна призведе до ускладнення захисту прав позивача, а невжиття заходів забезпечення може зробити неможливим чи утрудненим виконання рішення суду в разі задоволення позову, суд вважає необхідним заяву задовольнити та накласти арешт на спірне нерухоме майно. Також суд враховує, що вказаний вид забезпечення позову є співмірним з позовними вимогами та не порушує права та інтереси відповідача з приводу користування та володіння вказаним майном.

Керуючись ст. ст. 149, 150,151, 153 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити.

Накласти арешт на нежитлове приміщення, загальною площею 101,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення VII-XI.

Копію ухвали одночасно з направленням заявнику направити для негайного виконання до Тисменицького відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Копію ухвали про забезпечення позову надіслати для відома ОСОБА_2 після отримання Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області інформації про її виконання Тисменицьким відділом державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суд роз`яснює, шо у відповідності до частини 4 статті 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

Згідно до ч. 13 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі:

1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу;

2) повернення позовної заяви;

3) відмови у відкритті провадження у справі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

Суддя Максим ОЛІЙНИК