Справа № 456/256/22 Головуючий у 1 інстанції: Микитин В.Я.
Провадження № 22-ц/811/1598/23 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
Провадження № 22-ц/811/1972/23
У Х В А Л А

судового засідання

20 листопада 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цьони С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і Син» на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 квітня 2023 рокута на додаткове рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 червня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

у січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і Син»» про визнання недійсними договорів оренди земельної ділянки, усунення перешкод у здійсненні права користування земельними ділянками шляхом зобов`язання їх повернення.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 квітня 2023 рокупозов ОСОБА_1 задоволено частково.

Усунуто ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні права користування належними йому на праві власності земельними ділянками площею 0,3245 га кадастровий номер: :06:000:0790, та площею 0,4167 га кадастровий номер: :06:000:0259, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованими на території Дідушицької сільської ради Стрийського району Львівської області, - шляхом зобов`язання Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і Син» їх повернути.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і Син» на користь ОСОБА_1 1 984,80 грн. на відшкодування судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У травні 2023 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги та проведення судово-почеркознавчої експертизи.

Додатковим рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 червня 2023 року стягнуто з Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і Син» на користь ОСОБА_1 16 159,25 грн. на відшкодування судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу та витрат на проведення судової почеркознавчої експертизи, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 квітня 2023 року оскаржило Приватне підприємство «Приватна агрофірма «Батько і Син», в апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Додаткове рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 червня 2023 рокуоскаржило Приватне підприємство «Приватна агрофірма «Батько і Син», в апеляційній скарзі проситьдодаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у стягненні судових витрат.

06 жовтня 2023 року Приватне підприємство «Приватна агрофірма «Батько і Син» подало клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 513/879/19.

В судове засідання не з`явилися сторони, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання про зупинення апеляційного провадження, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 04 серпня 2022 року прийнято до розгляду справу № 513/879/19 за позовом Селянського (фермерського) господарства «Рассвет» до ОСОБА_3 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за позовом ОСОБА_3 до Селянського (фермерського) господарства «Рассвет» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання протиправним і скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки.

Передаючи на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 513/879/19, Верховний Суд виходив з того, що вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду з метою правової визначеності для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики та дотримання балансу прав та інтересів сторін існує необхідність визначення:

1) чи допускає цивільне законодавство у зобов`язальних правовідносинах поведінку учасників цивільних правовідносин, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці і проявляється у тому, що така поведінка не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається

на них?

2) яким чином суд має кваліфікувати поведінку сторони зобов`язального правовідношення, у разі коли одна сторона договору прийняла виконання від іншої сторони, а після цього посилається на недійсність такого договору або його неукладеність. Якщо поведінка сторони давала іншій стороні підстави вважати, що договір є дійсним (виконувався належним чином сторонами протягом тривалого часу), то наступне висунення вимог про його недійсність або неукладеність свідчить про зловживання цивільним правом?

3) підписання додаткових угод про внесення змін до окремих умов договору, ділове листування щодо договору можуть свідчити про наявність у сторони волі на виконання договору надалі, що дозволяє контрагенту покладатися на дійсність угоди. Чи має суд, оцінюючи дії учасника стосовно добросовісності, враховувати не лише сам факт виконання, а й волю сторін на виконання договору і досягнення відповідних їй правових наслідків?

Відтак, рішення Великої Палати Верховного Суду за наслідками вирішення вищезазначених правових питань має стати орієнтиром при вирішенні подібних справ судами першої та апеляційної інстанції.

Враховуючи те, що оскаржуване судове рішення в даній справі та рішення Саратського районного суду Одеської області від 25 червня 2020 року і постанова Одеського апеляційного суду від 19 травня 2021 року у справі № 513/879/19 за позовом Селянського (фермерського) господарства «Рассвет» до ОСОБА_3 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за позовом ОСОБА_3 до Селянського (фермерського) господарства «Рассвет» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання протиправним і скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, які передані на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження у справі № 456/256/22 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і Син»» про визнання недійсними договорів оренди земельної ділянки, усунення перешкод у здійсненні права користування земельними ділянками шляхом зобов`язання їх повернення, слід зупинити до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи №513/879/19 за позовом за позовом Селянського (фермерського) господарства «Рассвет» до ОСОБА_3 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за позовом ОСОБА_3 до Селянського (фермерського) господарства «Рассвет» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання протиправним і скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки.

Керуючись п. 10 ч. 1 ст. 252, п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

клопотання Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і Син» задовольнити.

Зупинити апеляційне провадження у справі № 456/256/22 за апеляційними скаргами Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і Син» на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 квітня 2023 рокута на додаткове рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і Син»» про визнання недійсними договорів оренди земельної ділянки, усунення перешкод у здійсненні права користування земельними ділянками шляхом зобов`язання їх повернення до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду у касаційному порядку судового рішення у справі № 513/879/19 за позовом Селянського (фермерського) господарства «Рассвет» до ОСОБА_3 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за позовом ОСОБА_3 до Селянського (фермерського) господарства «Рассвет» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання протиправним і скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Ухвала складена 20.11.2023 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк