ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/789/23
У Х В А Л А

"17" травня 2023 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Іщенко І.М., за участі секретаря судового засідання Клисак Н.Г., заявника ОСОБА_1 , захисника Шевченко Л.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та сплату відсотків за прострочення грошового зобов`язання,

В С Т А Н О В И В

04.05.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення, вжитих ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 31.10.2002 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та сплату відсотків за прострочення грошового зобов`язання, якою накладено арешт на домоволодіння будинок та інші будівлі по АДРЕСА_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 , посилаючись на те, що вона має намір продати вказаний будинок, але звернувшись до нотаріальної контори дізналася, що на майно накладено арешт. Вважає, що справа розглядалася судом давно та вирішена, тому арешт на будинок необхідно зняти.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05.05.2023 року заява ОСОБА_1 призначена до розгляду, з викликом заявниці.

11.05.2023 року заявниця ОСОБА_1 надала уточнене клопотання про скасування заходів забезпечення, зазначивши адресу житлового будинку на який накладено арешт АДРЕСА_1 ., пославшись що рішенням Петриківського райсуду від 09.08.2005 року стягнуто із неї на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 7036,81 грн, які вона відшкодувала позивачу добровільно в 2005 році і тому він до виконавчої служби не звертався, а тому вважає що відсутні підстави для скасування арешту.

В суді заявник ОСОБА_1 підтримала клопотання про зняття арешту із її житлового будинку по АДРЕСА_2 з метою подальшого продажу. Пояснила, що відавала в м. Дніпро Суденко грошові кошти, коли точно не пам`ятає, скільки віддала боргу точно не пам`ятає, розписка відсутні, вважає, що борг вона повернула і тому позивач не звертався до виконавчої служби.

Захисник Шевченко Л.М. підтримала клопотання заявниці і просить зняти арешт із будинку АДРЕСА_2 , так як позивач ОСОБА_2 не звертався до державного виконавця ДВС Петриківського району із 2005 року по примусовому виконання судового рішення Петриківського суду від 09.08.2005 року, так як не мав матеріальних претензій до ОСОБА_4 і тому відсутнє до цього часу виконавче провадження, просить суд задовольнити заяву та скасувати заходи забезпечення позову.

Заслухавши заявника ОСОБА_1 , її захисника Шевченко Л.М. , ознайомившись із матеріалами справи, суд приходить до висновку про відмову в її задоволенні із наступних підстав.

Судом були встановлені наступні юридичні факти та правовідносини.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 31.10.2002 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики 6240 грн та сплату відсотків за прострочення грошового зобов`язання в розмірі 280,80 грн було накладено арешт на домоволодіння відповідачки який розташований по АДРЕСА_1 , зареєстрованого на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 3).

У грудні 2003 році належним позивачем за рішенням суду було визнано ОСОБА_2 , що не заперечувалось ОСОБА_1 в суді та її захисником Шевченко Л.М., яка послалась на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.11.2005 року.

09.08.2005 року рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та сплату відсотків за прострочення грошового зобов`язання задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в розмірі 6396 грн,

527,67 грн за прострочку грошового зобов`язання, 113,14 грн за оплату судових витрат, а всього 7036,81 грн (а.с. 7-8).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.11.2005 року рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 09.08.2005 року залишено без змін (а.с. 9).

Як вбачається із ухвали апеляційної інстанції, між сторонами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір позики, що підтверджувався розпискою відповідачки і який вона в суді не оспорювала. Крім того, рішенням Петриківського райсуду Дніпропетровської області від 09.06.2003 року був повністю задоволений позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 яка визнавала, що знаходилась з ОСОБА_2 в договірних правовідносинах і що її борг за квартиру це є скриті проценти по договору позики , а ОСОБА_3 була неналежним позивачем за цим позовом ( а.с.9)

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Лобойківської сільської ради № 83 від 19.11.1998 року будинок в цілому по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 (а.с. 4).

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03.05.2023 року за домоволодінням по АДРЕСА_1 зберігається обтяження за реєстраційним номером № 4186227 як заборона на нерухоме майно відповідно ухвали суду від 31.10.2002 року (а.с. 22).

Як вбачається із довідки архіваріуса Петриківського сулу цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та сплату відсотків за прострочення грошового зобов`язання була знищена 26.08.2014 року.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для скасування заходів забезпечення позову, суд враховує, що позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , в межах забезпечення якого ухвалою суду від 31.10.2002 року вживались заходи забезпечення, було розглянуто по суті, де з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики в розмірі 7036,81 грн, але заявницею ОСОБА_1 не надано до суду підтвердження того, що рішення суду виконане в повному обсязі, а отже необхідність у застосуванні заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно залишається.

Згідно з ч. 3 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову скасовуються у разі надання відповідачем до суду документа, що підтверджує здійснене ним забезпечення позову.

Однак як вбачається із довідки старшого державного виконавця Петриківського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) М.Дарадан за № 17.37-34/1034 від 08.05.2023 року про відсутність виконавчих проваджень стосовно боржника ОСОБА_1 в період із 01.01.2002 по 2023 рік

( а.с.18).

Пояснення ОСОБА_1 про те, що вона в 2005 році добровільно відшкодувала ОСОБА_2 в м. Дніпро весь грошовий борг нічим не підтверджується, відсутні будь які розписки від нього, а також суд позбавлений можливості викликати ОСОБА_2 до суду для підтвердження цих обставин, так як цивільна справа за його позовом до ОСОБА_1 знищена в 2014 році, а іншого підтвердження про виконання рішення Петриківського райсуду Дніпропетровської області від 09.08.2005 року не надано, а тому суд приходить до висновку, що на теперішній час наявні підстави для подальшого застосування заходів забезпечення позову, підстави для скасування арешту з домоволодінням по АДРЕСА_1 відсутні, а тому в клопотанні ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 158 ч.4 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та сплату відсотків за прострочення грошового зобов`язання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя:І. М. Іщенко