Справа № 761/2755/23
Головуючий у суді першої інстанції: Романишена І.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року Київським апеляційним судом в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Мізернюк Ніни Василівни, подану в інтересах Національної спілки художників України, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2023 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року, ухвалені у складі судді Романишеної І.П., у справі №761/2755/23 за позовом ОСОБА_1 до Національної спілки художників України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Національної спілки художників України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Зазначала, що 04 серпня 2022 року вона зранку припаркувала свій автомобіль «LEXUS RХ200Т», д.н.з. НОМЕР_1 , на вул. Брановицького у м. Києві, навпроти будинку № 2В. Надалі, знаходячись в офісі, вона почула голосні звуки, схожі на звук падіння, які змусили її вийти до свого автомобіля, де вона побачила, що з території будинку АДРЕСА_1 на проїзну частину впало дерево, частина якого впала та лежала на належному їй автомобілі. При огляді автомобіля було виявлено пошкодження лакофарбового покриття та незначні пошкодження кузова у вигляді вм`ятин зі сторони, на яку впало дерево. З метою фіксації даної події, вона звернулась до Печерського УП ГУ НП у м. Києві, яким 04 серпня 2022 року було складено протокол огляду місця події у присутності понятих, які були очевидцями вказаної події, про що надано відповідні пояснення. Нею також додатково було здійснено фото та відеофіксацію наслідків падіння дерева. Згідно висновку експерта вартість матеріального збитку, завданого належному їй автомобілю внаслідок вказаної події, визначено у розмірі 250 079,80 грн. Листом КП УЗН Печерського району м. Києва від 27 вересня 2022 року №077/232-797 її повідомлено, що згідно норми підпункту п.п.9.2.2 п. 9.2. Правил благоустрою міста Києва, що затверджені рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року № 1051/1051, відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях є установи, організації, підприємства. В даному випадку нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , було передано у власність Національної спілки художників України. Відомості стосовно передання нерухомості по АДРЕСА_1 на баланс іншої фізичної чи юридичної станом на момент події 04 серпня 2022 року відсутні, тому саме на відповідача покладена відповідальність за зелені насадження і належний догляд за ними на прибудинковій та прилеглій територіях по АДРЕСА_1 . Отже, саме відповідач є відповідальною особою за відшкодування їй шкоди, заподіяної падінням дерева, що знаходилось на прибудинкові та прилеглій територіях по вул. Ігоря Брановицького, 2В у м. Києві. Крім того, зауважила, що внаслідок пошкодження її автомобіля, що сталося з вини відповідача, вона зазнала моральної шкоди, оскільки була вимушена змінити свій спосіб життя, займатися усуненням наслідків падіння дерева на її автомобіль, ремонтом автомобіля, займатися питанням щодо відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням її автомобіля, що спричинило душевні хвилювання, психологічний дискомфорт у зв`язку з цією подією. Завдану моральну шкоду вона оцінювала в розмірі 20 000,00 грн. З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просила стягнути з Національної спілки художників України матеріальну шкоду в сумі 250 079,80 грн. та моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Національної спілки художників України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 250 079,80 грн. та моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн.

Стягнуто з Національної спілки художників України на користь ОСОБА_1 судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2 550,80 грн., витрати за експертне дослідження у розмірі 2 833,38 грн., що в загальному розмірі складає 5 384,18 грн.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

У вересні 2023 року ОСОБА_1 подала заяву про ухвалення додаткового рішення суду в якій просила стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 47 500,00 грн.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі задоволено частково.

Стягнуто з Національної спілки художників України на користь ОСОБА_1 44 861,89 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу.

В іншій частині заяви відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, адвокат Мізернюк Н.В., яка діє в інтересах Національної спілки художників України, подала апеляційну скаргу. Просила рішення та додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що ухвалюючи рішення, суд помилково послався на Додаток до Типових правил благоустрою території населеного пункту, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27 листопада 2017 року № 310, яким визначено, що 20 м від межі земельної ділянки та до проїжджої частини вулиці утримання прилеглих територій дворів, тротуарів, майданчиків, покриття проїжджої частини вулиці, інших територій земельних ділянок, що надані у власність або користування юридичним або фізичним особам, здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок. Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що окрім нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , відповідачу не передавалися у власність, оренду чи постійне користування земельні ділянки на яких ці нежитлові приміщення розміщенні. Відтак, відповідач не віднесений до суб`єктів права постійного користування земельною ділянкою. Згідно Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2006 року № 1045, видалення аварійних, сухостійних і фаутних дерев на об`єкті благоустрою здійснює балансоутримувач на підставі акта обстеження зелених насаджень. Відповідач, на відміну від балансоутримувача - Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва, не зобов`язаний забезпечувати належне утримання та належний догляд зелених насаджень об`єкта благоустрою, здійснювати видалення аварійних дерев. Вважає, що протиправність поведінки і вина відповідача в падінні дерева на транспортний засіб позивачки повністю відсутні. Також вважає, що витрати на професійну правничу допомогу є завищеними, неспівмірними із складністю справи, та не є розумно необхідними. А відтак, їх стягнення з відповідача є безпідставним.

Адвокат Чернявська О.Д., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала відзив на апеляційну скаргу. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Заперечує проти доводів представника відповідача, вважає їх необґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні адвокат Чернявська О.Д., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на її безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник Національної спілки художників України в судове засідання не з`явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за його відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши суддю-доповідача, пояснення особи, яка з`явилася в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником автомобіля «LEXUS RХ200Т», д.н.з. НОМЕР_1 (т.1, а.с. 12).

04 серпня 2022 року о 14:30 год. за адресою: м. Київ, вул. Брановицького, навпроти будинку 2В, відбулося падіння дерева, унаслідок чого транспортний засіб марки «LEXUS RХ200Т», д.н.з. НОМЕР_1 , отримав механічні ушкодження.

Згідно висновку експерта №01-14/08 від 24 серпня 2022 року, складеного за результатами проведення транспортно товарознавчої експертизи судовим експертом Кулішом О.В. на замовлення ОСОБА_1 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «LEXUS RХ200Т», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження 04 серпня 2022 року, становить 250 079,80 грн.

Вартість експертного дослідження склала 3 000,00 грн., що підтверджується рахунком №01-05/08 та актом виконаних робіт №01-30/01.

З метою визначення балансоутримувача зелених насаджень, що знаходились за адресою: м. Київ, вул. Брановицького, 2В, представником позивача було надіслано адвокатський запит до КП УЗН Печерського району м. Києва.

У відповідь на адвокатський запит КП УЗН Печерського району м. Києва листом від 27 вересня 2022 року №077/232-797 повідомило, що нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 було передано у власність Національної спілки художників України (т.1, а.с. 35-36).

Крім того у листі вказано, що будинок та прилеглу до нього територію не закріплено за КП УЗН Печерського району м. Києва, тому підприємство не здійснює догляд за зеленими насадженнями цих об`єктів благоустрою.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , стягнувши з Національної спілки художників Українина користь ОСОБА_1 250 079,80 грн. у відшкодування майнової шкоди, 5 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, судовий збір в сумі 2 550,80 грн., витрати за експертне дослідження у розмірі 2 833,38 грн., та витрати на правничу допомогу в розмірі 44 861,89 грн. При цьому, ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що саме відповідач є відповідальним за збереження зелених насаджень розташованих на прилеглій території до будинку, належний їх догляд, а тому є належною особою, яка має відшкодувати позивачу матеріальну шкоду. З урахуванням доведеного факту завдання шкоди транспортному засобу позивача, підтвердженим розміром збитків, а також фактом того, що відповідач є заподіювачем шкоди, наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 250 079,80 грн. При цьому, враховуючи характер порушення, глибину душевних страждань позивача, суд вважав, що розмір спричиненої моральної шкоди слід визначити у сумі 5 000,00 грн.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому, частина 2 вказаної статті передбачає, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Згідно з п. 1, 7 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію, а також відшкодовувати збитки та іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою, та охорони навколишнього середовища, в порядку та розмірах, установлених законодавством України.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що елементами благоустрою є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Згідно ч. 5 ст. 24 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», посадові особи підприємств, установ, організацій несуть відповідальність за невиконання заходів з благоустрою, а також за дії чи бездіяльність, що призвели до завдання шкоди майну та/або здоров`ю громадян, на власних та закріплених за підприємствами, установами, організаціями територіях відповідно до закону.

Негайне видалення пошкоджених дерев або кущів (їх частин) може здійснюватися підприємствами, установами, організаціями або громадянами в разі, якщо стан таких пошкоджених зелених насаджень загрожує життю, здоров`ю громадян, а також майну громадян та/або юридичних осіб. (ч. 4 ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»)

Частиною 7 ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади.

Аналогічні положення містяться в пункті 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року №105 (далі - Правила № 105), яким врегульовано питання утримання зелених насаджень у населених пунктах України.

Відповідно до п. 5.5. Правил № 105 відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках їх власники або користувачі.

Відповідно до розділу 12 Правил № 105, з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Огляд проводять: балансоутримувач об`єкта, власник чи користувач земельної ділянки, а за даними обстежень складають відповідні акти.

Згідно п. 9.1.11 Правил № 105, під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева (дерева, які можуть становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебувають у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі). Аварійне дерево - це дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди, або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі.

Згідно з пунктом 3.1.4. Правил благоустрою міста Києва, прийнятих рішенням Київської міської ради № 1051/1051 від 25 грудня 2008 року, утримання та благоустрій територій підприємств, установ, організацій та присадибних ділянок громадян, прибудинкових територій багатоквартирних та малоповерхових житлових будинків, належних до них будівель та споруд проводиться власником або балансоутримувачем цього будинку, або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачами укладені відповідні договори на утримання та благоустрій прибудинкових територій.

Пунктом 9.2 Правил благоустрою міста Києва визначено, що на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях, відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними в межах м. Києва є - установи, організації, підприємства. У приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

У Додатку до Типових правил благоустрою території населеного пункту, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27 листопада 2017 року № 310 визначено, що 20 м від межі земельної ділянки та до проїжджої частини вулиці утримання прилеглих територій дворів, тротуарів, майданчиків, покриття проїжджої частини вулиці, інших територій земельних ділянок, що надані у власність або користування юридичним або фізичним особам, здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок.

Як було встановлено, належний ОСОБА_1 транспортний засіб «LEXUS RХ200Т», д.н.з. НОМЕР_1 , був пошкоджений внаслідок падіння дерева по вул. Ігоря Брановицького, 2В в м. Києві.

З метою визначення балансоутримувача зелених насаджень, що знаходились за адресою: м. Київ, вул. Брановицького, 2В, представником позивача було надіслано адвокатський запит до КП УЗН Печерського району м. Києва.

У відповідь на адвокатський запит КП УЗН Печерського району м. Києва листом від 27.09.2022р. №077/232-797 повідомило, що нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , було передано у власність Національної спілки художників України (т.1, а.с. 35-36).

Крім того у листі вказано, що будинок та прилеглу до нього територію не закріплено за КП УЗН Печерського району м. Києва, тому підприємство не здійснює догляд за зеленими насадженнями цих об`єктів благоустрою.

Відповідно до п. 4 Переліку розташованих на території України підприємств, установ та організацій творчих спілок колишнього Союзу PCP, будинки і споруди яких передаються у власність творчих спілок України, який є Додатком №1 до постанови Кабінету Міністрів України від 10.07.1998 №1058 «Про передачу нерухомого майна творчим спілкам», будівля за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно перебуває у власності відповідача, що також підтверджено представником відповідача.

Листом Департаменту земельних ресурсів ВО КМР (КМДА) від 10.04.2023 р. підтверджено, що земельна ділянка площею 0,4349 га на АДРЕСА_1 , обліковується за Національною спілкою художників України (т.1, а.с. 160-161).

Крім того з листа ГУ ДПС у м. Києві від 26.04.2023р. вбачається, що відповідач Національна спілка художників України станом на 24.04.2023р. декларує податкові зобов`язання та має заборгованість з плати за землю, розташованої за вказаною адресою (т.1, а.с. 162-163).

Таким чином, враховуючи наявні у матеріалах справи докази, позивачем доведено належними та допустимими доказами факт перебування у користуванні відповідача земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , а також той факт, що дерево, яке впало на транспортний засіб позивача дійсно знаходилося на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні відповідача.

Враховуючи викладене, Національна спілка художників України є відповідальною особою за стан зелених насаджень на вказаній території.

У разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоду, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок, відповідач доводить відсутність протиправності та вину.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі №522/2891/20.

При цьому, єдиною та достатньою обставиною у цій справі, яка б свідчила про відсутність вини відповідача у заподіянні шкоди позивачу, а як наслідок і відсутність правових підстав для покладення на відповідача обов`язку її відшкодувати, було б заподіяння такої шкоди у зв`язку із дією об`єктивних непереборних обставин, зокрема те, що падіння дерева на автомобіль відбулося внаслідок злив, ураганів, сильних вітрів тощо.

З листа Українського гідрометеорологічного центру від 05.12.2022р. №01-18/920 вбачається, що коли мала місце подія, об`єктивні обставини непереборної сили були відсутні (т.1, а.с. 37).

Доказів протилежного відповідачем до суду надано не було.

Зі змісту висновку судового експерта № 01-14/08 вбачається, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача на момент дослідження становить 250 079,80 грн.

При цьому, в ході судового розгляду справи жодних клопотань про призначення судової експертизи для визначення розміру шкоди відповідач, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не заявляв та не надав жодних доказів, що розмір заподіяного збитку майну позивача є меншим, аніж визначений у висновку експерта.

З урахуванням доведеного факту завдання шкоди транспортному засобу позивача, підтвердженим розміром збитків, а також фактом того, що відповідач є заподіювачем шкоди, наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 250 079,80 грн.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про задоволення позову в частині відшкодування майнової шкоди, поклавши обов`язок відшкодувати завдану позивачці шкоду на Національну спілку художників України.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що відповідальність за шкоду, заподіяну позивачці, не може бути покладена на Національну спілку художників України, як такі, що спростовані матеріалами справи.

Колегія суддів звертає увагу на те, що апеляційна скарга не містить доводів щодо присуджених судом першої інстанції майнових збитків.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині визначення розміру моральної шкоди, заподіяної позивачці ОСОБА_2 та яка підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 1167 ЦК України.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Заявляючи вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн., позивачка зазначала, що їй була завдана не лише матеріальна шкода, але й моральна шкода, оскільки в результаті падіння дерева на її автомобіль було пошкоджено не тільки її майно, а й заподіяні душевні страждання, вона була вимушена витрачати час та кошти на відновлення свого порушеного права, що створювало зайві незручності.

Враховуючи характер правопорушення та його наслідки, обсяг страждань позивачки, а також вимоги розумності та справедливості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на корись позивачки моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн.

Відповідачем не наведено доказів того, що покладена на нього відповідальність за моральну шкоду, завдану позивачці, в розмірі 5 000,00 грн. не відповідає обсягу страждань позивача, а також вимогам розумності та справедливості.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині вирішення питання відшкодування ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України правнича допомога є складовою судових витрат.

Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, надання правничої допомоги ОСОБА_1 здійснювалося в суді першої інстанції адвокатом Чернявською О.Д.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 надала договір про надання професійної правничої допомоги від 15.09.2022р., акт приймання-передачі послуг, рахунок № 1, 3, а також докази перерахунку коштів за надані послуги в розмірі 38 000,00 грн.

Згідно з п.п. 1.1. Договору адвокат прийняв на себе зобов`язання з надання правової допомоги з будь-яких питань та у всіх справах, які стосуються прав та законних інтересів Клієнта, щодо відшкодування матеріально та моральної шкоди, завданої Клієнту 04.08.2022р. внаслідок падіння дерева з території будинку по вул. Брановицького у місті Києві на автомобіль Клієнта марки LEXUS RХ200Т, 2016 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У пункті 3.1. Договору сторонами узгодили, що загальна вартість робіт і послуг Адвоката складається із сум вартостей узгоджених Клієнтом рахунків за надані послуги.

Сторони погодили, що вартість робіт і послуг адвоката з питань відшкодування матеріально та моральної шкоди, завданої клієнту 04.08.2022р. внаслідок падіння дерева з території будинку по вул. Брановицького у місті Києві на автомобіль Клієнта марки LEXUS RХ200Т, 2016 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 у суді першої інстанції є фіксованою та складає 47 500,00 грн. та не залежить від обсягу фактично виконаної роботи та наданих послуг (пункт 3.2 Договору).

08.06.2023р. адвокат Чернявська О.Д. та позивач ОСОБА_1 підписали акт примання-передачі наданих послуг у справі №761/2755/23 за договором про надання професійної правничої допомоги від 15.09.2022р., в якому зазначили обсяг виконаних робіт адвокатом Чернявською О.Д.

Надані стороною позивача документи в повній мірі підтверджують факт надання позивачу послуг з правової допомоги під час розгляду даної справи.

При цьому, відповідачем належних та допустимих доказів, в тому числі конкретних доводів, які б свідчили про необґрунтованість та неспівмірність витрат на правничу допомогу, які понесені позивачем, суду надано не було.

Врахувавши предмет спору, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, вимоги пропорційності та розумності, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про стягнення із Національної спілки художників України на корись ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 44 861,89 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2023 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Мізернюк Ніни Василівни, подану в інтересах Національної спілки художників України, залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2023 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 20 листопада 2023 року.

Суддя-доповідач

Судді