Романівський районний суд Житомирської області

18 травня 2023 року смт. Романів
Суддя Романівського районного суду Житомирської області Кірічук М.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 ,-
В С Т А Н О В И В :
У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить замінити опікуна, призначивши її опікуном недієздатної ОСОБА_2 .
В обґрунтування заяви зазначила, що 19 лютого 2015 року рішенням Романівського районного суду Житомирської області ОСОБА_2 визнано недієздатною та її опікуном призначено ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З копії акту №21 встановлення фактичного місця проживання від 3 травня 2023 року, складеного депутатом Бородянської селищної ради, та копії довідки Мирчанського старостинського округу №5 Бучанського району Київської області від 23 січня 2023 року №01-45/18 вбачаэться, що ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно абзацу 2 пункту 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року N 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.
В пункті 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року N 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» передбачено, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.
Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.
Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції. Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.
В пункті 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року N 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначено, що питання про підсудність справ визначається Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема розділом IV - щодо справ окремого провадження.
Відповідно до пункту 44 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року N 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» - виключну підсудність встановлено для деяких справ окремого провадження. Зокрема, заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання її недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи або за місцезнаходженням наркологічного або психіатричного закладу, якщо вона перебуває там на лікуванні та деяких інших категорій справ.
Згідно статті 62 Цивільного кодексу України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.
Статтею 295 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначена підсудність зазначеної категорії справ.
Згідно з частини 1 статті 295 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу.
Виходячи з розуміння статей 295, 300 ЦПК України та застосувавши аналогію закону, суд приходить до висновку, що до справи про заміну опікуна недієздатному мають застосовуватись правила підсудності передбачені частини 1статті 295 ЦПК України, тобто такі справи мають вирішуватися судом за місцем проживання недієздатного або місцезнаходженням закладу, де він перебуває на лікуванні.
Із заяви та доданих до неї документів судом встановлено, що на час зверення до суду з вказаною заявою недієздатна ОСОБА_2 проживає по АДРЕСА_1 , зазначена територія не належить до територіальної юрисдикції Романівського районного суду Житомирської області.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Керуючись статтями 31, 295 ЦПК України, суддя,-
Ухвалу може бути оскаржено протягом 15 днів з дня її постановлення до Житомирського апеляційного суду в порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.
Суддя М.М. Кірічук