ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Зубакової В.П., Остапенко В.О.,

за участю: секретаря судового засідання Юрченко Г.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської областіцивільну справу № 243/12670/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,

за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в інтересах якого діє Полєжай Єгор Вячесловович,

на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 червня 2023 року, повний текст рішення складено 14 червня 2023 року (суддя Сидоренко І.О.),

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Після смерті останнього залишилось спадкове майно, яке складається з недоотриманої пенсії, яка нараховувалась йому до дня смерті та зберігається в Костянтинівсько-Дружківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

У березні 2021 року представник позивача отримав у приватного нотаріуса Торецького міського нотаріального округу Донецької області Рижкової О.О. свідоцтво про право на спадщину за законом від 05 березня 2021 року. Спадщина, на яку видано вказане свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії на 03 грудня 2020 року, яка зберігається в Костянтинівсько-Дружківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, та згідно довідки, виданої пенсійним фондом 07 грудня 2020 року належить спадкодавцю. За вказаною довідкою сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 становить 420195,14 гривень.

Однак, надана приватному нотаріусу інформація стосовно розміру недоотриманої пенсії ОСОБА_2 не відповідає дійсності, оскільки останньому відповідач припинив виплачувати пенсію з квітня 2015 року. Відповідачем неправильно вказаний період у відповіді на запит нотаріуса нарахування пенсії ОСОБА_2 та відповідно розмір заборгованості по її виплаті померлому , на отримання якого наразі претендує позивач, як спадкоємець за законом.

Такі дії відповідача позивач вважає неправомірними та такими, що порушують його права та законні інтереси, за захистом яких він вимушений звертатись до суду.

Тому, просить суд визнати протиправною відмову відповідача виплатити позивачу, як спадкоємцю ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , його недоотриману пенсію за весь період заборгованості та стягнути недоотриману пенсію за весь період заборгованості з урахуванням раніше виплачених сум, яка згідно розрахунку позивача складає 98 810,47 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Слов`янського місьрайонного суду Донецької області позов ОСОБА_1 задоволено: визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 , спадкоємцю ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , його недоотриману пенсію за весь період заборгованості. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 суму недоотриманої за життя пенсію, після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 98 810,47 грн., а також судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Судове рішення мотивоване тим, що як визнано відповідачем у своєму відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 , виплату недоотриманої пенсії за вказаним вище свідоцтво про право на спадщину проведено 28 вересня 2021 року та виплачена сума пенсії у розмірі 367199,04 гривень. Крім того, сторонами визнано, що на підставі рішення Слов`янського міськрайонного суду від 21 січня 2022 року з відповідача на користь ОСОБА_1 стягнуто різницю між сумою недоотриманої пенсії, яку охоплено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05 березня 2021 року та сумою, що виплачена Управлінням на підставі наведеного свідоцтва, тобто 52 996,10 гривень. Як вбачається із довідки № 10655 від 13 грудня 2021 року, виданої органом ПФУ, загальна сума нарахованої спадкодавцю ОСОБА_2 пенсії становить 594 645,97 гривень, з якої за ствердженням позивача у наведеному ним розрахунку загалом виплачено 442 242,08 грн. та 52 996,10 грн. Таким чином, сума невиплаченої пенсії ОСОБА_2 складає 98 810,47 гривень, виходячи з розрахунку 594 645,97 гривень 442 242,08 гривні 52 996,10 гривень.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано вимоги частини 1 статті 46 Закону України № 1058, згідно з якою нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Вказує, що немає правових підстав для здійснення виплати пенсії позивачу якщо така пенсія не нараховувалась ОСОБА_2 за час життю. Також посилається на позицію Верховного суду у справі № 243/2404/19.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від позивача у справі відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 30 жовтня 2020 року Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Горлівка Донецької області.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05 березня 2021 року приватним нотаріусом Торецького міського нотаріального округу Рижковим О.О., спадщина на яку видане це свідоцтво складається з недоодержаної пенсії станом на 03 грудня 2020 року, яка зберігається в Костянтинівсько-Дружківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, та згідно довідки № 0577-05-8/13153, виданої пенсійним фондом 07 грудня 2020 року належить спадкодавцю. За вказаною довідкою сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 становить 420195,14 гривень.

Виплату недоотриманої пенсії за вказаним вище свідоцтво про право на спадщину проведено 28 вересня 2021 року та виплачена сума пенсії у розмірі 367 199,04 гривень.

На підставі рішення Слов`янського міськрайонного суду від 21 січня 2022 року з відповідача на користь ОСОБА_1 стягнуто різницю між сумою недоотриманої пенсії, яку охоплено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05 березня 2021 року та сумою, що виплачена Управлінням на підставі наведеного свідоцтва, тобто 52996,10 гривень.

Як видно із довідки № 10655 від 13 грудня 2021 року, виданої органом ПФУ, загальна сума нарахованої спадкодавцю ОСОБА_2 пенсії становить 594645,97 гривень, з якої за ствердженням позивача у наведеному ним розрахунку загалом виплачено 442242,08 грн. та 52996,10 грн.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задоволенню не підлягає.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частин 1, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Суд першої інстанції виходив з того, що як визнано відповідачем у своєму відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 , виплату недоотриманої пенсії за вказаним вище свідоцтво про право на спадщину проведено 28 вересня 2021 року та виплачена сума пенсії у розмірі 367199,04 гривень. Крім того, сторонами визнано, що на підставі рішення Слов`янського міськрайонного суду від 21 січня 2022 року з відповідача на користь ОСОБА_1 стягнуто різницю між сумою недоотриманої пенсії, яку охоплено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05 березня 2021 року та сумою, що виплачена Управлінням на підставі наведеного свідоцтва, тобто 52 996,10 гривень. Як видно із довідки № 10655 від 13 грудня 2021 року, виданої органом ПФУ, загальна сума нарахованої спадкодавцю ОСОБА_2 пенсії становить 594 645,97 гривень, з якої за ствердженням позивача у наведеному ним розрахунку загалом виплачено 442 242,08 грн. та 52 996,10 грн. Таким чином, сума невиплаченої пенсії ОСОБА_2 складає 98 810,47 гривень, виходячи з розрахунку 594 645,97 гривень 442 242,08 гривні 52 996,10 гривень.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним та ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язків, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї , а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, які відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України повинні враховуватись при застосуванні відповідних норм права.

Отже, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається недоотриманої пенсі, яка належить спадкоємцю на підставі довідки, виданої Костянтинівсько-Дружківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області від 07 грудня 2020 року за № 0577-05-8/13153, та становить 420 195,14 грн., що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом.

Петренко є спадкоємцем усього майна за законом після смерті ОСОБА_2 , та у передбачений статтею 1270 ЦК України строк, прийняв спадщину і отримав свідоцтво про право на спадщину за законом.

Як видно із довідки № 10655 від 13 грудня 2021 року, виданої органом ПФУ, загальна сума нарахованої спадкодавцю ОСОБА_2 пенсії становить 594 645,97 гривень.

За твердженням позивача у наведеному ним розрахунку загалом виплачено 442 242,08 грн. та 52 996,10 грн.

Отже, враховуючи вищезазначене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача недоотриманої пенсії у розмірі 98810,10 грн.

Посилання в апеляційній скарзі на постанову Верховного суду по справі № 243/2404/19колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19ОП КЦС ВСвідступила від висновків, викладених у постановах: від 26 лютого 2020 року у справі № 243/2404/19-ц (провадження № 61-20134св19); від 14 квітня 2020 року у справі № 431/6232/18-ц (п ровадження № 61-17311св19); від 09 грудня 2020 року у справі № 243/9613/19-ц (провадження № 61-7355св20); від 16 грудня 2020 року у справі № 428/12730/19 (провадження № 61-15863св20), ухвалених ВС КЦС, та зазначила, що припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 лютого 2022 року у справі № 428/10113/20, провадження № 61-14299св21.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, які мають значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, враховуючи вказані норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення недоотриманої суми пенсії в порядку спадкування за законом.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для скасування судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки, апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в інтересах якого діє Полєжай Єгор Вячесловович, залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 червня 2023 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді: В.П. Зубакова

В.О. Остапенко