КОМПАНІЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 391/866/23
Провадження № 2/391/279/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2023селище Компаніївка

Суддя Компаніївського районного суду Кіровоградської області Ревякіна О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», третя особа: приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Горай Олег Станівславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Компаніївського районного суду Кіровоградської області з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Разом з позовом ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову та зупинення виконавчого провадження, мотивовану тим, що на підставі оспорюваного виконавчого напису було незаконно звернено стягнення на її пенсію, про що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.11.2020. Просила забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису та шляхом встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання виконавчого напису; звільнити її від сплати судового збору як пенсіонера, споживача фінансових послуг на підставіст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та в зв`язку з хворобою; у разі відмови про звільнення від сплати судового збору стягнути судовий збір з відповідача на її користь.

Позивач стверджує, що виконавчий напис суперечить вимогам законодавства як в частині дотримання порядку вчинення нотаріусом виконавчого напису, так і з підстав того, що сума заборгованості зазначена у виконавчому написі не є безспірною.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.151 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.6 ч.1ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Оскільки невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса може ускладнити ефективний захист позивачем своїх прав у випадку фактичного виконання виконавчого напису до вирішення справи по суті, стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису слід зупинити. Що стосується вимоги про встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання виконавчого напису, на переконання суду, забезпечення позову шляхом зупинення стягнення і є забороною вчинення дій щодо його виконання.

Таким чином заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно ч. 3ст. 154 ЦПК України.

Вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору суд приходить до наступного висновку.

Устатті 5 Закону України «Про судовий збір`визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів`дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги, встановленомустаттею 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати, що споживачі не мають пільги щодо сплати судового збору, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

Так, стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову.

Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Порушені права можуть захищатися як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу (при поданні апеляційної та касаційної скарг). Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завданням якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»,стаття 2 ЦПК України).

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц (провадження № 14-57цс18).

Відповідно достатті 87 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат»(даліЗакон № 3425-ХІІ), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника. Тому вчинення виконавчого напису - це не вирішення спору між кредитором та боржником, а підтвердження безспірності зобов`язань боржника.

Оскільки вчинення виконавчого напису нотаріусом є одним з видів позасудового захисту прав кредитора, а безпосередньо виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом відповідно до пункту 2 частини 1статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», кредитор після вчинення нотаріусом виконавчого напису має право звернутися до органів державної виконавчої служби або до приватного виконавця з метою примусового стягнення заборгованості за кредитом

При цьому, нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Це суперечить правовому статусу нотаріуса, визначеному у статтях1,9 Закону № 3425-ХІІ.

При стягненні за виконавчим написом нотаріуса боржник не позбавлений права на захист своїх прав. Стягнення провадиться в рамках виконавчого провадження, яке дозволяє боржнику користуватися правом захисту, в тому числі судового. Предметом позову в таких справах є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі.

Таким чином, позов про визнання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню, стосується кредитних правовідносин. У випадку пред`явлення такого позову споживачем фінансових послуг підлягає застосуванню положення частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Враховуючи правові позиції Верховного Суду, які викладені у постановах від 26.02.2020 року у справі N 643/2870/18, від 12.08.2020 року у справі № 638/6060/18 та від 19.10.2022 року у справі 743/1481/21 про те, що позов про визнання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню, стосується кредитних правовідносин і, у випадку пред`явлення такого позову споживачем фінансових послуг, підлягають застосуванню положення частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», суд приходить до висновку про задоволення клопотання та звільнення позивача від сплати судового збору.

Вимога ОСОБА_1 про стягнення судового збору з відповідача на її користь є безпідставною та не підлягає задоволенню, оскільки судовий збір нею не сплачено (витрати не понесені), а питання розподілу судових витрат між сторонами суд вирішує під час ухвалення судового рішення, а не під час розгляду заяви про забезпечення позову (ст. 264 ЦПК України).

Керуючись ст. ст.150-153, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 63622527 від 16.11.2020, що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Мельника Юрія Анатолійовича, відкритому на підставі виконавчого напису№ 40426 від 08.09.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» заборгованості у розмірі 52823,82 грн.

У задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Копію ухвали направити учасникам справи для відома, а приватному виконавцеві виконавчого округу м.Києва Мельнику Юрію Анатолійовичудля виконання.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову по даній справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.В. РЕВЯКІНА