Справа № 450/3663/23 Провадження № 2/450/1419/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2023 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельничук І. І.

при секретарі Дикій О. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пустомити цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення суми в порядку регресу, -

в с т а н о в и в :

представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 282 274, 84 грн; стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 4 234, 12 грн. сплаченого судового збору.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вироком Личаківського районного суду м. Львова від 04.03.2019 у справі №463/1581/16-к визнано винуватою та засуджено ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 191, ч.4 ст. 191 КК України). Як встановлено зазначеним вироком, ОСОБА_1 будучи особою, на яку покладено повну матеріальну відповідальність за збереження довірених цінностей, привласнила кошти ряду фізичних осіб, які останні мали намір внести на депозитні рахунки в AT «Ощадбанк». Зокрема ОСОБА_1 привласнила кошти потерпілого ОСОБА_3 у сумі 200 000, 00 грн. 03.12.2019 ОСОБА_3 звернувся до Личаківського районного суду м. Львова з позовом до АТ «Ощадбанк» про відшкодування шкоди, завданої вищезазначеним кримінальним правопорушенням. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 27.07.2021 у справі №463/10389/19, з урахуванням постанови Львівського апеляційного суду від 21.06.2022, позов ОСОБА_3 задоволено частково: стягнуто з Банку на користь ОСОБА_3 шкоду завдану кримінальним правопорушенням в сумі 274 620,00грн. та 4 908,64грн. судових витрат; стягнуто з Банку на користь держави 2 746,20грн. судових витрат. Ухвалою Верхового Суду від 19.07.2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі № 463/10389/19 у зв`язку із малозначністю справи. Правовою підставою для стягнення з АТ «Ощадбанк» на користь потерпілого ОСОБА_3 судом зазначено ст. 1172 ЦК України, ОСОБА_1 була залучена до участі у справі № 463/10389/19 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, однак будь-яких заперечень не подала. На виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27.07.2021 у справі №463/10389/19 АТ «Ощадбанк» сплачено 2 746, 20 грн. на користь держави та 11.08.2022 року сплачено 279 528, 64 грн. на користь ОСОБА_3 , що підтверджується меморіальними ордерами від 29.07.2022 року № та від 11.08.2022 року № . Таким чином, АТ «Ощадбанк» на виконання судового рішення № 463/10389/19 сплачено грошові кошти у загальній сумі 282 274, 84 грн. На підставі наведеного, просить позовні вимоги задоволити.

Ухвалою від 18.09.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На підставі даної ухвали відповідачу було надано строк для подачі відзиву або інших клопотань пов`язаних із розглядом даної позовної заяви.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 04.03.2019 у справі №463/1581/16-к, провадження № 1-кп/463/26/19 ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191 КК України та призначено їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади у кредитно-фінансових установах строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців у відповідності до вимог ст. 70 КК України.

Відповідно до вказаного вироку, ОСОБА_1 будучи особою, на яку покладено повну матеріальну відповідальність за збереження довірених цінностей, привласнила кошти ряду фізичних осіб, які останні мали намір внести на депозитні рахунки в AT «Ощадбанк», зокрема ОСОБА_1 привласнила кошти потерпілого ОСОБА_3 у сумі 200 000, 00 грн.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Встановлено судами та не потребує доказування, що ОСОБА_1 заподіяла шкоду третім особам як працівник банку, зокрема перебуваючи у трудових відносинах з АТ «Ощадбанк».

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 27.07.2021 у справі №463/10389/19, провадження № 2/463/164/21 вирішено стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, яка складається із реальних збитків в розмірі 200 000, 00 грн., інфляційних нарахувань в розмірі 66 481, 59 грн., моральної шкоди 30 000 грн., що в загальному становить 296 481, 59 грн.; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 4 908, 64 грн. та стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь держави судові витрати у розмірі 2 964, 81 грн.

Постановою Львівського апеляційного суду від 21.06.2022 року у справі №463/10389/19, провадження № 22-ц/811/3274/21 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково; постановлено рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 липня 2021 року в частині стягнення інфляційних втрат, моральної шкоди та судових витрат змінити, виклавши абзац другий та четвертий резолютивної частини рішення в такій редакції: «стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, яка складається із реальних збитків в розмірі 200 000, 00 грн., інфляційних нарахувань в розмірі 64 620, 00 грн., моральної шкоди 10 000 грн., що в загальному становить 274 620, 00 грн.; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь держави судові витрати у розмірі 2 746, 20 грн.»; в решті рішення залишено без змін.

Вказана постанова набрала законної сили 21.06.2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 19.07.2022 року у справі № 463/10389/19, провадження № 61-6171ск22 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 липня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа- ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Зазначене судове рішення набрали законної сили та відповідно до ст.129-1 Конституції України, ст.273 ЦПІК України є обов`язковим до виконання.

Так судом встановлено, що позивачем на підставі ст. 1172 ЦК України виплачено на користь потерпілого ОСОБА_3 шкоду, завдану їхнім працівником ОСОБА_1 під час виконання нею своїх трудових (службових) обов`язків.

На виконання судового рішення у справі №463/10389/19, АТ «Ощадбанк» 29.07.2022 року сплачено 2 746, 20 грн. на користь держави та 11.08.2022 сплачено на користь ОСОБА_3 279 528, 64 грн., що підтверджується меморіальними ордерами від 29.07.2022 року № та від 11.08.2022 року № відповідно.

Таким чином, встановлено, що з 29.07.2022 року по 11.08.2022 року АТ «Ощадбанк» у повному обсязі виконало вищезазначене судове рішення, яке ухвалено за вимогою потерпілою особою, що підтверджується платіжними документами про перерахування коштів на загальну суму 282 274, 84 грн., з яких 279 528, 64 грн. на рахунок ОСОБА_3 та 2 746, 20 грн. на користь держави.

Встановлено, що вина відповідача ОСОБА_1 у завданні шкоди ОСОБА_3 та обставини завдання такої шкоди встановлені вироком Личаківського районного суду м. Львова від 04.03.2019 року у справі №463/1581/16-к, розмір шкоди визначено відповідно на підставі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27.07.2021 року у справі №463/10389/19, яке змінено постановою Львівського апеляційного суду від 21.06.2022 року, копії яких наявні в матеріалах справи.

Оскільки вказані обставини є такими, що встановлені у рішеннях суду, що набрали законної сили, такі не підлягають додатковому доказуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Встановлено, що оскільки АТ «Ощадбанк» відшкодувало на користь потерпілого ОСОБА_3 279 528, 64 грн. та сплатило 2 746, 20 грн. судових витрат в дохід держави, то АТ «Ощадбанк» у відповідності до ст. 1191 ЦК України вправі одержати зазначені суми виплаченого відшкодування та понесених витрат в порядку зворотної вимоги (регресу) до винної особи ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, беручи до уваги, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 4 234, 12 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 80, 81, 137, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення суми в порядку регресу - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (ЄДРПОУ 0032129, місце знаходження: м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г) 282 274, 84 (двісті вісімдесят дві тисячі двісті сімдесят отири гривні 84 копійок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (ЄДРПОУ 0032129, місце знаходження: м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г) 4 234, 12 (чотири тисячі двісті тридцять чотири гривні 12 копійок) гривень сплаченого судового збору за подання позовної заяви до суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складено 20.10.2023 року.

СуддяІ. І. Мельничук