КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/79/20
Провадження № 2/488/125/23 р.
06.11.2023 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючої по справі судді - Чернявської Я.А.,
при секретарі судового засідання - Авдєєвої К.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Козленок Світлана Іванівна, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,-
ВСТАНОВИВ:
11.01.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся в Корабельний районний суд міста Миколаєва з цивільним позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Козленок Світлана Іванівна, в якому просив:
Визнати факт постійного непроживання на час відкриття спадщини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 ;
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/2 частини житлового будинку з відповідними господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та на на земельну ділянку, площею 0,07 гектарів, для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заявлених вимог зазначено те, що при зверненні до нотаріату для оформлення спадкових прав за законом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій та рекомендацію звернутися до суду, оскільки є ще один спадкоємець першої черги - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( рідний син спадкодавця та рідний брат позивача), який був зареєстрований на момент смерті зі спадкодавцем за однією адресою та вважається таким, що прийняв спадщину.
На підставі того, що дане питання не можливо вирішити в позасудовому порядку, звернувся до суду.
14.01.2020 року ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва було відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.
12.06.2020 року ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті
30.05.2023 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Козленок Світлана Іванівна, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, визначено суддю Чернявську Я.А.
Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя «Про звільнення ОСОБА_3 з посади судді Корабельного районного суду міста Миколаєва у зв`язку з поданням заяви про відставку» від 11.04.2023 року № 324/0/15-23 наказом голови Корабельного районного суду м.Миколаєва від 13.04.2023 року суддя ОСОБА_3 звільнена у відставку та відрахована зі штату суду з 11.04.2023 року.
30.05.2023 року ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Козленок Світлана Іванівна, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, прийнято до свого провадження суддею Чернявською Я.А., та призначено до судового розгляду.
Сторони в судове засідання не з`явилися.
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Колесник Ю.В., надала до суду заяву про слухання справи у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просе про задоволення позову, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 , про дату, час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, зокрема через оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України. Проте, в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.
Третя особа Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Козленок С.І., надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, за наявними в матеріалах справи документами, проти задоволення позову не заперечує.
Відповідно до ч.ч. 11, 12 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання.
З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Порядок публікації оголошень на вебпорталі Судової влади України визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
Крім того, ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі було відразу розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Корабельного районного суду м. Миколаєва, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення відповідачу.
Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, взявши до уваги заяви сторін по справі, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи із наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Із матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, яка складається з 1/2 житлового будинку з відповідними господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а також 1/2 земельної ділянки площею 0,07 гектарів, для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Після смерті ОСОБА_2 залишилось три спадкоємця першої черги: позивач - ОСОБА_1 , як його рідний син, ОСОБА_4 , як його дружина, та ОСОБА_2 , як рідний син спадкодавця.
У встановлений законом шестимісячний строк ОСОБА_4 звернулася до органів нотаріату із заявою про відмову від успадкованого майна, яке залишилось після смерті її чоловіка - ОСОБА_2 , на користь сина - ОСОБА_1 , який є позивачем у справі, позивач, як спадкоємець за законом після ОСОБА_2 , у встановлені строки також звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте 13.11.2019 року приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Козленок Світлана Іванівна, повідомила про неможливість видачі позивачу вказаного свідоцтва, оскільки в матеріалах спадкової справи є ще один спадкоємець за законом, а саме, брат позивача - ОСОБА_2 , який був зареєстрований з померлим за однією адресою, однак не звертався до нотаріуса із будь-якими заявами та не надав ніяких документів про підтвердження родинних відносин.
Відносно встановлення факту не проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, судом встановлено наступне.
Як вбачається з матеріалів справи в 2001 році відповідач виїхав на постійне місце проживання за кордон (за межі України). Позивачу відомо, що відповідач ОСОБА_2 проживає в Португальській Республіці, влаштував там побут та не збирається повертатися в Україну, соріше за все отримав громодянство Португальської Республіки, родинні зв`язки не підтримує.
З 2001 року та станом на день подання вказаного позову відповідач не повертався до України жодного разу, тобто, фактично він з 2001 року постійно не проживав разом із спадкодавцем - ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 .
При цьому, за життя спадкодавець не встиг реалізувати своє право і звернутись до суду із позовом про визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, з огляду на поганий стан здоров`я (ампутовані кінцівки ніг) та неможливість у зв`язку із цим вирішувати правові питання.
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з частиною 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
На підставі викладеного позивач просить суд визнати факт не проживання відповідача
разом зі спадкоємцем ОСОБА_2 за однією адресою станом на день відкриття спадщини, а саме: станом на 27.04.2015 року.
Вказане дозволить позивачу завершити процедуру оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що до цього часу є неможливим через відсутність у нотаріуса будь-яких заяв, які б надходили йому від відповідача, спрямованих на прийняття з його боку спадщини після смерті батька. В цей же час, інший порядок вирішення виниклого питання на момент звернення до суду, законодавчо відсутній.
Відносно визнання особи такою, що не прийняла спадщину, визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, судом встановлено наступне.
В останні роки життя спадкодавець - ОСОБА_2 , потребував постійної сторонньої допомоги через похилий вік, цереброваскулярне захворювання та, як наслідок, - ампутацію нижніх кінцівок. Таку допомогу йому надавали дружина ОСОБА_4 , яка є матір`ю позивача (готувала їжу, влаштовувала побут) та позивач (матеріально та фізично підтримував батька, оскільки той за життя був кремезною важкою людиною, яка внаслідок ампутації кінцівок не могла самостійно пересуватись, допомагав у побуті, забезпечував всім необхідним, в тому числі ліками, підтримував його морально та проводив з ним вільний час).
В цей час відповідач ігнорував обов`язок, встановлений статтею 202 Сімейного кодексу України, яка встановлює, що повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Жодної допомоги від відповідача спільному з позивачем батьку не надходило. Більш того долею батька не цікавився, навідріз відмовився надати будь-яку допомогу батькам, після того як дізнався про хворобу батька уникав спілкування телефоном. Про смерть батька позивач повідомив позивача через соцмережі, але відповідач відмовився надати допомогу на поховання батька й в подальшому взагалі не з`явився на поховання батька, зазначивши причиною своєї поведінки, що соціальні зв`язки для нього є зайвими.
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла також матір сторін - ОСОБА_4 , на її поховання відповідач також не з`явився. Всі витрати на поховання батьків лягли виключно на позивача. Отже, відповідач з моменту смерті батька жодного разу не поцікавився спадковим майном (в тому числі - через нотаріуса) та не виконував обов`язки, які передбачені ЖК УРСР.
Таким чином, відповідач фактично відмовившись від спадкування спірного нерухомого майна, не бажає вживати будь-яких активних дій з метою вирішення відкритого питання спадкування в правовому полі.
Обов`язок, встановлений 1297 ЦК України, відповідач також не виконує, чим спричинив порушення прав позивача, який не може завершити процедуру оформлення спадщини у зв`язку із бездіяльністю відповідача.
На підставі викладеного суд робе висновок, що відповідач не прийняв спадщину у вигляді частини житлового будинку та земельної ділянки, на якому він розташований.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно з частиною 1 статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За змістом норм статей 1268-1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Виходячи з положень ч. З ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.
Згідно із частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Так судом достовірно встановлено, що позивач здійснив активні дії, пов`язані з прийняттям спадщини після смерті батька ОСОБА_2 (зокрема, звернувся до нотаріуса у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини), а також вживає заходи, пов`язані зі збереженням спадкового майна, виконує обов`язки, що встановлені Житловим кодексом УРСР.
Також судом достовірно встановлено, що відповідач не проживав постійно разом із спадкодавцем понад 15 років, в тому числі і на день його смерті, також відповідач не виконав обов`язок, пов`язаний з подачею заяви про прийняття спадщини та отриманням у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно та, починаючи з дня відкриття спадщини (з квітня 2015 року) жодного разу не виявив ані усно, ані письмово бажання оформити частку спадкового майна за собою, що вбачається із матеріалів спадкової справи наданої до суду.
Таким чином, суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що не прийняв спадщину, а за позивачем ОСОБА_1 - визнати право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у 2 та 3 абзацах пункту 23 постанови від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Судом встановлено, що на підставі договору дарування, посвідченого 07.02.2017 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Козленок С. І. Позивач також є власником 1/2 частку житлового будинку з відповідними господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , яку отримав від ОСОБА_4 в дар.
Отже, на даний час позивач ОСОБА_1 є власником 1/2 частки житлового будинку з відповідними господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ( на підставі рішення Жовтневої районної ради від 16.09.94 року (II сесія XXII скликання) вулиця «Тавричеська» була перейменована на вулицю « ІНФОРМАЦІЯ_5 »).
Зазначені обставини підтверджуються: копією паспорту та ідентифікаційного коду позивача, копією свідоцтва про народження позивача, копією свідоцтва про народження відповідача ОСОБА_2 , копією свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, копією технічного паспорту, копією будинкової книги, копією державного акту на землю, копією роз`яснень нотаріуса від 13.11.2019 року, копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , копією довідки про склад сім`ї від 29.09.2015 року, копією відомостей про зареєстрованих осіб від 16.10.2019 року, копією акту про не проживання з копіями паспортів сусідів, копією свідоцтва про поховання, копією довідки про причину смерті, копією договору дарування, копією витягу про реєстрацію права власності, витягом з вебпорталу «Судова влада України» про відсутність спору між сторонами.
Відповідно до ст. ст. 15, ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 280-283, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Козленок Світлана Іванівна, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом - задовольнити.
Визнати факт постійного непроживання на час відкриття спадщини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із спадкодавцем - ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що не прийняв спадщину після смерті батька - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/2 частини житлового будинку з відповідними господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та на на земельну ділянку, площею 0,07 гектарів, для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Копію заочного рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повне найменування сторін по справі:
Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 )
Відповідач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: відсутні відомості, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 )
Третя особа - Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Козленок Світлана Іванівна ( адреса: м. Миколаїв, проспект Богоявленський, 285)
Суддя Яна Анатоліївна Чернявська