Справа № 301/1404/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2023 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Матіко З.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

14 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності.

Посилається на те, що у лютому 2015 року ОСОБА_1 дізнався від ОСОБА_2 , що вона має намір продати земельну ділянку. На підтвердження свого наміру ОСОБА_2 надала позивачу державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЗК №030902. Згідно зазначеного документу ОСОБА_2 належала земельна ділянка площею 0,70 га (ділянка № НОМЕР_1 - 0,30 га, ділянка № НОМЕР_2 - 0,17 га , ділянка № НОМЕР_3 - 0,23 га), що розташована на території Сілецької сільської ради, контур № НОМЕР_4 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка надана на підставі рішення 5-ої сесії 1-го скликання Сілецької сільської ради від 15.12.2000 року. Державний акт на право приватної власності на землю видано 18 листопада 2002 року, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №798.

ОСОБА_1 вирішив придбати цю земельну ділянку, так як продавець призначила прийнятну для нього ціну в розмірі, що еквівалентний сумі 4000 доларів США.

04 березня 2022 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 домовились щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу земельної ділянки та уклали усний договір. Позивач, як покупець, сплатив обумовлені кошти, а відповідачка, як продавець , передала йому у власність земельну ділянку та оригінал державного акту на право приватної власності на землю. Вищенаведене стверджується розпискою від 04 березня 2015 року.

Відповідачка ОСОБА_2 зобов`язувалася укласти з позивачем договір купівлі - продажу земельної ділянки у нотаріальному порядку. Однак, незважаючи на численні прохання, своєї обіцянки ОСОБА_2 не виконала через відсутність коштів, що є перешкодою для позивача в отриманні правовстановлюючих документів та розпорядженні в повному обсязі придбаним нерухомим майном.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повністю виконали умови договору купівлі-продажу земельної ділянки: ОСОБА_1 сплатив всі кошти за придбану земельну ділянку, а ОСОБА_2 передала ОСОБА_1 зазначене нерухоме майно у власність, тобто воля сторін договору була спрямована саме на встановлення цивільно-правових відносин купівлі-продажу нерухомого майна, про що свідчать їхні дії, тому за таких обставин цей договір можливо визнати таким, що відбувся.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, а подав заяву (а. с. 20), якою позов підтримав та просив задовольнити, справу розглянути в його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, а подала заяву (а. с. 21), в якій позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення, справу просила розглянути в її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що ОСОБА_2 згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 030902, який видано 18 листопада 2002 року на підставі рішення 5-ої сесії 1-го скликання Сілецької сільської ради від 15.12.2000 року (а. с. 10), була власником земельної ділянки площею 0,70 га (ділянка № НОМЕР_1 - 0,30 га, ділянка № НОМЕР_2 - 0,17 га , ділянка № НОМЕР_3 - 0,23 га), що розташована на території Сілецької сільської ради, контур № НОМЕР_4 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У лютому 2015 року ОСОБА_2 вирішила продати вищевказану земельну ділянку, за яку 04.03.2015 року ОСОБА_1 сплатив обумовлену ціну в розмірі, який еквівалентний сумі 4000 доларів США, що підтверджується розпискою (а.с. 9). ОСОБА_2 передала ОСОБА_1 у власність земельну ділянку та оригінал державного акту на право приватної власності на землю, і з цього часу ОСОБА_1 користується земельною ділянкою як власник.

Позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 04 березня 2022 рокудомовились щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу земельної ділянки та уклали усний договір.

Таким чином, умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані, зокрема, ОСОБА_1 сплатив всі кошти за придбану земельну ділянку, а ОСОБА_2 передала ОСОБА_1 землю у власність. ОСОБА_2 зобов`язувалася укласти з позивачем договір купівлі-продажу земельної ділянки у нотаріальному порядку, однак вказане зобов`язання не виконала. Вказане унеможливлює отримання позивачем правовстановлюючих документів на придбане позивачем нерухоме майно.

Згідно зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України встановлює правові наслідки недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно зі ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість та підставність вимог позивача, тому такі підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, ст. ст. 202, 220, 328, 392, 638 та 655 ЦК України, суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,70 га, що розташована на території Сілецької сільської ради, контур № НОМЕР_4 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка надана на підставі рішення 5-ої сесії 1-го скликання Сілецької сільської ради від 15.12.2000 року, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 030902, який видано 18 листопада 2002 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №798.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,70 га, що розташована на території Сілецької сільської ради, контур № НОМЕР_4 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка надана на підставі рішення 5-ої сесії 1-го скликання Сілецької сільської ради від 15.12.2000 року, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 030902, який видано 18 листопада 2002 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №798.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Головуючий: М. М. Золотар