Постанова

Іменем України

15 травня 2023 року

м. Київ

справа № 671/699/21

провадження № 61-2845св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Війтовецька селищна рада Хмельницького району Хмельницької області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Війтовецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, в інтересах якого діє адвокат Флис Василь Володимирович, на додаткове рішення Волочиського районного суду Хмельницької області, у складі судді Ніколової С. В., від 03 листопада

2022 року та постанову Хмельницького апеляційного суду, у складі колегії суддів: Грох Л. М., Янчук Т. О., Ярмолюка О. І., від 16 лютого 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат

Савченко О. В., звернувся до суд з позовом до Війтовецької селищної ради Волочиського району Хмельницької області (далі - Війтовецька селищна рада), в якому просив визнати недійсним договір оренди від 02 травня

2018 року, укладений між ним та відповідачем і стягнути із відповідача грошові кошти в сумі 25 800 грн.

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 13 червня 2022 року позов задоволено, визнано недійсним договір оренди землі

від 02 травня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та Війтовецькою селищною радою. Стягнено з Війтовецької селищної ради на користь

ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 25 800 грн та 1 816 грн судового збору.

17 червня 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат

Савченко О. В., подав до суду заяву про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу.

На обґрунтування вказаної заяви зазначив, що ним у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції були понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000 грн.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

Додатковим рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 03 листопада 2022 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 16 лютого 2023 року, стягнуто з Війтовецької селищної ради на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, врахувавши складність справи, ціну позову, значення справи для сторони, обсяг виконаних адвокатом робіт і час, витрачений на її виконання, виходив з того, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000 грн не є співмірним зі складністю справи та підлягають зменшенню до 20 000 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі Війтовецька селищна рада просить скасувати додаткове рішення Волочиського районного суду Хмельницької області

від 03 листопада 2022 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 16 лютого 2023 року, ухваливши нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви позивача про стягнення судових витрат.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

01 березня 2023 року Війтовецька селищна ради подала касаційну скаргу на додаткове рішення Волочиського районного суду Хмельницької області

від 03 листопада 2022 року та постанову Хмельницького апеляційного суду

від 16 лютого 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 10 квітня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

У квітні 2023 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Підставою касаційного оскарження заявник зазначає пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, посилаючись на відсутність висновку Верховного Суду у вирішенні питання про відшкодування витрат на правову допомогу у випадку, коли правова допомога надавалась адвокатом, який здійснює свою діяльність індивідуально, а кошти сплачені адвокатському об`єднанню.

Вважає, що відшкодування витрат на правничу допомогу можливе лише за наявності документального підтвердження таких витрат, проте у даному випадку адвокатам не надано суду документів про оплату позивачем послуг саме адвоката, що здійснює адвокатську діяльність індивідуально.

Також вказує, що розмір витрат на правову допомогу є необґрунтованим та непропорційним до предмета спору, з врахуванням ціни позову, яка є меншою майже вдвічі, ніж витрати на правову допомогу.

Відзив на касаційну скаргу у встановлений судом строк не подано

Фактичні обставини справи

17 лютого 2021 року між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням

(далі - АО) «Савченко Груп» укладено договір про надання професійної правничої допомоги.

Згідно з пунктом 2.5. безпосереднє надання послуг за договором здійснюється адвокатами АО «Савченко Груп».

Відповідно до пункту 3.1. договору сторони погодили, що вартість послуг виконавця за цим договором становить 40 000 грн.

Відповідно до пункту 3.3. договору замовник здійснює оплату за договором на підставі сформованого виконавцем рахунку-фактури шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця, вказаний у цьому договорі або в готівковій формі.

29 березня 2021 року ОСОБА_1 сплатив АО «Савченко Груп» 40 000 грн, з яких 20 000 грн сплачено згідно з рахунком-фактурою № 23-03-21-1

від 23 березня 2021 року, а інші 20 000 грн згідно з рахунком-фактурою

№ 24-03-21-1 від 24 березня 2021 року.

30 квітня 2021 року на підставі договору про надання правової допомоги

від 17 лютого 2021 року, укладеним між ОСОБА_1 та АО «Савченко Груп», адвокатом Савченко О. В. видано ордер на надання правової допомоги ОСОБА_1 .

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Савченко О. В. є адвокатом та одним із засновників АО «Савченко Груп».

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 13 червня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено. Вказаним рішенням питання про розподіл витрат позивача на правову допомогу не вирішувалось.

Відповідно до акта приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг)

від 17 червня 2022 року АО «Савченко Груп» надало, а ОСОБА_1 прийняв виконані роботи (надані послуги) за договором про надання професійної правничої допомоги на загальну суму 40 000 грн, що були оплачені

29 березня 2021 року.

Відповідно до детального опису виконаних робіт (наданих послуг), виконаних виконавцем АО «Савченко Груп» та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 17 червня 2022 року, загальна вартість виконаних робіт (наданих послуг) склала 40 000 грн, які включали в себе, зокрема консультації, підготовку позовної заяви, складання заяв та клопотань, представництво інтересів в суді.

17 червня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Савченко О. В. подала до суду заяву про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу, долучивши до неї вказані докази.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У пункті 3 частини першої статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій-третій статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою щодо суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За правилами частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що в позовній заяві, поданій представником ОСОБА_1 - адвокатом Савченко О. В., наведений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу у розмірі 40 000 грн.

У травні 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Савченко О. В. повідомила про намір протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду подати докази про витрати на правову допомогу.

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 13 червня 2022 року позов задоволено.

17 червня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Савченко О. В. подала до суду заяву про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу, долучивши до неї:

- договір про надання професійної правничої допомоги від 17 лютого

2021 року, укладений між ОСОБА_1 та АО «Савченко Груп»;

- рахунки фактури № 23-03-21-1 від 23 березня 2021 року та № 24-03-21-1

від 24 березня 2021 року, виписані АО «Савченко Груп»;

- квитанції № 0.0..1 та № 0.0..1 про перерахунок ОСОБА_1 АО «Савченко Груп» коштів у сумі 40 000 грн;

- акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 17 червня 2022 року;

- детальний опис виконаних робіт (наданих послуг), виконаних виконавцем АО «Савченко Груп»;

- ордер на надання правової допомоги ОСОБА_1 , виданий адвокатом Савченко О. В.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

У розглядуваній справі, беручи до уваги характер спірних правовідносин та обсяг наданих адвокатом послуг, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про часткове відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн.

Верховний Суд не вбачає підстав для втручання у визначеним судами попередніх інстанцій розмір витрат на правничу допомогу. Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги, що позивач не довів розмір витрат на правничу допомогу, оскільки такі доводи спростовані зібраними у справі доказами та встановленими судами попередніх інстанцій обставинами.

Посилання заявника на те, що позивачем сплачені кошти АО «Савченко Груп», а не адвокату Савченко О. В., яка надавала правову допомога, підлягають відхиленню.

Судами попередніх інстанцій правильно встановлено, що згідно з пунктом 2.5. договору про надання професійної правничої допомоги від 17 лютого 2021 року безпосереднє надання послуг за договором здійснюється адвокатами АО «Савченко Груп», до числа яких належить і адвокат Савченко О. В.

Сам по собі факт видачі ордеру адвокатом Савченко А. О., а не адвокатським об`єднанням наведеного не спростовує та не є підставою для відмови у відшкодуванні судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу під час розгляду справи.

Згідно із наявним в матеріалах справи повідомленням Управління Державної казначейської служби України у Волочиському районі Хмельницької області від 06 квітня 2023 року, додаткове рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 03 листопада

2022 року виконано в повному обсязі.

Доводи касаційної скарги, які спрямовані на переоцінку доказів Верховним Судом, підлягають відхиленню, як такі що виходять за межі розгляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 400 ЦПК України.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Пономарьов проти України») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію.

Оскаржувані судові рішення є достатньо вмотивованими та містять висновки судів щодо питань, які мають значення для вирішення справи.

В межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховним Судом не встановлено підстав для висновку, що суди попередніх інстанцій ухвалили оскаржені судові рішення із неправильним застосуванням норм матеріального права або із порушенням норм процесуального права, що відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України є підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанцій та постанови апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Війтовецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, в інтересах якого діє адвокат Флис Василь Володимирович,залишити без задоволення.

Додаткове рішення Волочиського районного суду Хмельницької області

від 03 листопада 2022 року та постанову Хмельницького апеляційного суду

від 16 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников