ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9266/23 Справа № 215/3117/22 Суддя у 1-й інстанції - Квятковський Я.А. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Зубакова В.П., Остапенко В.О.,

за участю: секретаря судового засідання Юрченко Г.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг цивільну справу № 215/3117/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві про визнання трудових правовідносин припиненими шляхом розірвання трудового договору,

за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в інтересах якого діє ОСОБА_2 ,

на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 вересня 2023 року, повний текст ухвали складено 15 вересня 2023 року (суддя Квятковський Я.А.), постановлену в приміщенні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ЗАЯВИ

У липні 2023 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про заміну боржника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві у виконавчих листах, виданих на виконання рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2023 рок по цивільній справі № 215/3117/22 та постанови Дніпровського апеляційного суду від 14 червня 2023 року у цій же справі.

В обґрунтування заяви послалась на те, що 01 січня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №2620-ІХ від 21.09.2022 року.

Згідно пункту 2 розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №1105 від 23.09.1999 року, викладеного в редакції Закону України від 21.09.2022 року №2620-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду припиняються шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 01.01.2023 року.

Відповідно до частини 7 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону 2620-ІХ стягнення та погашення заборгованостей із страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, пенсійне страхування, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у тому числі в судовому порядку, у справах про банкрутство, за виконавчими документами, провадження за якими відкрито до дня набрання чинності цим Законом, здійснюють територіальні органи Пенсійного фонду України.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві є правонаступником прав та обов`язків Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської областівід 12 вересня 2023 року заяву ОСОБА_1 задоволено: замінено боржника - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві, на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у виконавчому листі, виданому на виконання рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.02.2023 по цивільній справі №215/3117/22 за позовом ОСОБА_1 про розірвання трудового договору. Замінено боржника -Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві, на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у виконавчому листі, виданому на виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 14.06.2023 по цивільній справі № 215/3117/22 про стягнення витрат на правничу допомогу.

Ухвала суду мотивована тим, що згідно частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії,вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи доводи заяви про заміну сторони, суд вважав, що оскільки, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві є правонаступником прав та обов`язків Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві, відтак наявні підстави для задоволення даної заяви.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційних скарзі, поданій до апеляційного суду, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в інтересах якого діє ОСОБА_2 , не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, посилається на неповно з`ясування судом обставин справи. Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційні скарги мотивовані тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що згідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, правонаступником Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві є саме Пенсійний фонд України, а не Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від представника позивачки ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в обґрунтування кого послався на обставини викладені в заяви, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив її відхилити.

Представник позивачки в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Рішенням Тернівського районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені. Визнано трудові відносини між ОСОБА_1 та Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві припиненими, у зв`язку з розірванням трудового договору на підставі частини 3 статті 38 КЗпП України з ініціативи ОСОБА_1 .. Стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві на користь ОСОБА_1 992,40 гривень судового збору та витрати на правничу допомогу у розмірі 27 958,33 гривень

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 червня 2023 року апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві задоволено частково. Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2023 року змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

За частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в інтересах якого діє Бойко Олена Володимирівна, підлягає задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону, ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що згідно частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії,вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою,якою вони були обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи доводи заяви про заміну сторони, суд вважав, що оскільки, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві є правонаступником прав та обов`язків Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві, відтак наявні підстави для задоволення даної заяви.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка підлягає застосуванню згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України.

Виконання судового рішення відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Частиною 1 статті 431 ЦПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчим провадженням, як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою та другою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 15 Закон України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За змістом частин першої та другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником; заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка завершує його, на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною у правовідносинах, що допускають правонаступництво.

За приписами статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Процесуальне правонаступництво у розумінні статті 55 ЦПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Правонаступництво - це перехід суб`єктивного права (а у широкому розумінні - також і юридичного обов`язку) від однієї особи до іншої (правонаступника).

Правонаступництво юридичної особи має місце у випадку її припинення шляхом реорганізації: злиття, приєднання, поділу, перетворення (частина перша статті 104 ЦК України). У такому разі відбувається одночасне правонаступництво (передання) прав і обов`язків юридичної особи або, іншими словами, одночасне правонаступництво щодо майна, прав і обов`язків юридичної особи (частина друга статті 107 ЦК України). Тому правонаступництво юридичної особи, так само як і спадкове правонаступництво (стаття 1216 ЦК України), завжди є універсальним, тобто передбачає одночасний перехід до правонаступника за передавальним актом або розподільчим балансом (частина перша статті 104, статті 106-109 ЦК України) прав і обов`язків юридичної особи, яка припиняється шляхом реорганізації.

Внаслідок певної дії чи події сторону у зобов`язанні можна замінити на іншу особу, яка є її правонаступником, або стосовно лише цивільних прав (обов`язків), або одночасно щодо цивільних прав і обов`язків. Іншими словами, заміна сторони у зобов`язанні може бути наслідком або сингулярного правонаступництва (зокрема, на підставах договорів купівлі-продажу (частина третя статті 656 ЦК України), дарування (частина друга статті 718 ЦК України), факторингу (глава 73 ЦК України)), або універсального правонаступництва (у випадку реорганізації юридичної особи (частина перша статті 104 ЦК України) чи спадкування (стаття 1216 ЦК України)).

Для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною чи третьою особою у судовому процесі, необхідне встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи необхідно визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах.

Відповідно до частини першої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

За правилами частини п`ятою наведеної статті юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань можуть підтверджувати факт правонаступництва юридичної особи у випадку її припинення шляхом реорганізації (постанова Верховного суду від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17).

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09 червня 2021 року у справі № 462/6319/18.

01 січня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 2620-ІХ від 21.09.2022 року.

Згідно пункту 2 розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 1105 від 23.09.1999 року, викладеного в редакції Закону України від 21.09.2022 року №2620-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду припиняються шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 01 січня 2023 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2022 року № 1442 врегульоване питання припинення Фонду соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду шляхом приєднання до Пенсійного фонду України, згідно до якою постановив припинити з 01 січня 2023 року, реорганізувавши шляхом приєднання до Пенсійного фонду України, зокрема, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 28 квітня 2023 року до відомостей про юридичну особу Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у м. Києві було внесено інформацію про припинення юридичної особи в результаті її реорганізації. Правонаступником зазначено Пенсійний фонд України.

Як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи Пенсійного фонду України у розділі Дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа, зазначено, зокрема, Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у м. Києві, .

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 .

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

За частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини, що мають значення для справи, вважає, що апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в інтересах якого діє Бойко Олена Володимирівна, підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи вищезазначене та те, що апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в інтересах якого діє Бойко Олена Володимирівна, з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києвінеобхідно стягнути витрати по сплаті судового збору, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 2 684,00 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачки ОСОБА_3 просив стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві понесені ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом даної справи судом апеляційної інстанції витрати на професійну правничу допомогу.

Однак, у зв`язку із задоволення апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, зазначене клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в інтересах якого діє Бойко Олена Володимирівна, задовольнити.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 вересня 2023 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві витрати по сплаті судового збору, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 2 684,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.О. Тимченко

Судді В.П. Зубакова

В.О. Остапенко

Повний текст судового рішення складено 22 листопада 2023 року.

Головуючий О.О. Тимченко