КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-др/947/41/23
УХВАЛА

19.05.2023 року

Київський районний суд м. Одеси в складі головуючого - судді Калініченко Л.В. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення по цивільній справі №947/18314/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Руслани Валеріївни, ОСОБА_3 , третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Кракан Руслан Олегович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала цивільна справа №947/18314/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Руслани Валеріївни, ОСОБА_3 , третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Кракан Руслан Олегович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за наслідком розгляду якої 11.05.2023 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено заочне рішення суду, яким позовом ОСОБА_1 задоволено частково.

17.05.2023 року до суду надійшла заява від представника позивача про ухвалення додаткового рішення суду по справі, в якій просить вирішити питання про відшкодування витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу, з посиланням на те, що про зазначені витрати в сумі 45000,00 грн., стороною позивача було зазначено у орієнтовному розрахунку судових витрат, однак судом зазначене питання під час ухвалення судового рішення за наслідком розгляду справи не вирішено.

Частинами 3,4 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч.1,2 ст.34 ЦПК України, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Приймаючи викладене, оскільки розгляд справи №947/18314/23 здійснювався Київським районним судом міста Одеси в складі головуючого судді Калініченко Л.В., суд вважає наявними підстави для розгляду вказаної заяви в тому самому складі і порядку, без виклику сторін по справі.

Дослідивши подану до суду заяву, обґрунтування представника позивача про винесення додаткового рішення, оглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно п.1 ч.1, ч. 2,3,5ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторонни подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Згідно роз`яснень, наданих у п. 20постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК України (в редакції 2004 року); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч. 5 ст. 270 ЦПК України).

Досліджуючи матеріали справи, судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 у позові було заявлені вимоги до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Руслани Валеріївни, ОСОБА_3 , за участі третьої особи - приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Кракан Руслан Олегович, про визнання виконавчого напису від 05.08.2022 року, вчиненого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Русланою Валеріївною, зареєстрований в реєстрі за №2145, таким, що не підлягає виконанню.

Також, позивачкою у позові порушувалось питання про відшкодування понесених судових витрат, та які у відповідності до орієнтовного розрахунку складаються зі сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 45000,00 грн.

Як вбачається за наслідком розгляду справи, 11.05.2023 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено заочне рішення суду, яким позовом ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 05 серпня 2022 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Русланою Валеріївною, зареєстрований в реєстрі за №2145, боржником за яким є ОСОБА_1 , а стягувачем ОСОБА_3 .

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Руслани Валеріївни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Також, з рішення суду вбачається, що судом було вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами, за наслідком чого стягнуто з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 744 гривні 30 копійок.

З мотивувальної частини рішення суду вбачається, що судом під час вирішення питання про судові витрати, встановлено, що позивачем у позові заявлено вимогу про вирішення питання про розподіл судових витрат понесених позивачем.

У відповідності до позову, позивачкою в орієнтовному розрахунку судових витрат зазначено, що понесені нею витрати в цій справі складаються зі сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 45000,00 гривень.

Судом у рішенні суду також встановлено, що під час розгляду справи стороною позивача не заявлялось жодних заяв про подання додаткових доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду.

Також судом враховувалось, що представнику позивача достеменно було відомо про розгляд справи 11.05.2023 року, приймаючи подання представником в день судового засідання заяви про розгляд справи за її відсутності. У зазначеній заяві, представником не заявлено вимоги про подання вказаних доказів після ухвалення рішення суду.

За наслідком чого, оскільки позивачем не подано відповідної заяви про подання додаткових доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду, що виключає у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України подальше подання таких доказів, судом у рішенні суду було вирішено питання щодо компенсації судових витрат, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу в цій справі, про які заявлені позивачем у позові, під час ухвалення цього рішення суду.

За наслідком розгляду вимоги позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 45000,00 грн., судом в мотивувальній частині рішення суду надано оцінку поданим до суду доказам, за наслідком чого суд дійшов до висновку відсутність підстав для відшкодування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, з підстав недоведеності та необґрунтованості таких витрат.

З урахування вказаного, судом за наслідком вимоги позивача про відшкодування судових витрат, було вирішено стягнути з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 744 гривні 30 копійок.

На підставі вищевикладеного вбачається, що судом під час ухвалення заочного рішення суду від 11.05.2023 року за наслідком розгляду цивільної справи №947/18314/22, було вирішено питання про судові витрати, у тому числі питання про відшкодування заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 45000,00 грн., про які було зазначено в орієнтовному розрахунку судових витрат.

Аналізуючи вищезазначене, суд не вбачає підстав для ухвалення додаткового рішення, оскільки судом при винесенні рішення було вирішено питання щодо усіх позовних вимог позивача.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши заяву в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про безпідставність заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення по цивільній справі №947/18314/23, у зв`язку з чим така заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення по цивільній справі №947/18314/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Руслани Валеріївни, ОСОБА_3 , третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Кракан Руслан Олегович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий Калініченко Л. В.