ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4890/23 Справа № 193/6/22 Суддя у 1-й інстанції - Шумська О. В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м.Кривий Ріг

справа № 193/6/22

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.,

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідачі Третя Криворізька державна нотаріальна контора, Девладівська сільська рада Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області 24 лютого 2023 року, яке ухвалено суддею Шумською О.В. у смт Софіївка Дніпропетровської області, відомостей щодо дати складання повного тексту рішення суду матеріали справи не містять,

УСТАНОВИВ:

В січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Третьої Криворізької державної нотаріальної контори, Девладівської сільської ради Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області, третя особа Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання незаконною та скасування постанови державного нотаріуса, про визнання права оренди земельної ділянки в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18 жовтня 2016 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було складено заповіт, про те, що на випадок його смерті всі права та обов`язки за договором оренди земельної ділянки водного фонду від 01 липня 2007 року, укладеного між Софіївською районною державною адміністрацією в особі голови Блажко Н.І. та ПП ОСОБА_3 , у тому числі реалізацію права переходу на орендовану ділянку водного фонду загальною площею 75,86 га, у тому числі водне дзеркало 49,50 га та прибережна смуга 26,36 га, яка розташована на території Мар`є-Дмитрівської ради Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області та будь-які вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у будь-яких установах м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, він заповідає ОСОБА_1 .

Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Бурлак Р.О.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтватва про смерть від 11.11.2020 року серії НОМЕР_1 .

Спадщину за вищевказаним заповітом ОСОБА_1 прийняв в установлений законом строк, шляхом подання 12 квітня 2021 року до Софіївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області заяви про прийняття спадщини.

З матеріалів спадкової справи № 25/2021, заведеної в Софіївській державній нотаріальній конторі Дніпропетровської області, вбачається, що після смерті - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємці передбачені ст. 1241 Цивільного кодексу України, відсутні.

Заповіт посвідчений Бурлаком P.O., приватним нотаріусом Криворізького міського Нотаріального округу Дніпропетровської області 18 жовтня 2016 року за реєстровим номером 1279 на ім`я ОСОБА_1 є чинним на момент смерті заповідача, не змінювася ним за життя та не скасовувався, особи, які б бажали визнати його за рішенням суду не дійсним не зверталися.

14 грудня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Третьої криворізької нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за заповітом, на всі права та обов`язки за Договором оренди земельної ділянки водного фонду.

17 грудня 2021 року позивач отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, яку державний нотаріус Третьої Криворізької державної нотаріальної контори в.о. Софіївської державної нотаріальної контори Рикова Т.В. обґрунтувала в своїй постанові від 17 грудня 2021 року де зазначено, що при огляду Договору оренди земельної ділянки, що був укладений між Софіївською районною державною адміністрацією в особі голови Блажко Н.І. та ПП ОСОБА_3 та зареєстрований у Софіївському відділ Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 16 липня 2007 року, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис № 73, було виявлено ряд невідповідностей: а саме: договір оренди належним чином не прошитий та не скріплений печаткою відповідного органу, аркуші не пронумеровані; частина тексту усього Договору оренди земельної ділянки надрукована за допомогою технічних засобів, а частина дописана від руки кульковою ручкою. Дописки ручкою, закреслені слова, виправлення не застережені належним чином; в розділі III Договору оренди земельної ділянки, строк дії Договору взагалі кульковою ручкою іншого кольору ніж основний дописаний текст, де візуально відрізняється почерк; невід`ємною складовою договору оренди землі в комплексі з розташованим рим об`єктом є паспорт водного об`єкта, який в даному випадку спадкоємцем не надавався.

Позивач вважає, що відмовляючи у вчиненні нотаріальної дії державний нотаріус Третьої Криворізької державної нотаріальної контори в.о. Софіївської державної нотаріальної контори Рикова Т.В. дійшла неправомірних висновків, а відтак постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії має бут скасована та за позивачем має бути визнано право оренди земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом.

На підставі наведеного вище позивач просив суд визнати незаконною та скасувати постанову державного нотаріуса Третьої криворізької державної нотаріальної контори в.о. Софіївської державної нотаріальної контори Рикової Т.В. від 17 грудня 2021 року про відмову ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , 1935 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право оренди земельної ділянки водного фонду загальною площею 75,86 га за кадастровим № :01:003:0096 із розташованим на ній об`єктом орієнтовною площею водного дзеркала 49,50 га, що розташована на території Мар`є-Дмитрівської сільської ради Криворізького (Софієвського) району Дніпропетровської області в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , яка перебувала у нього на підставі Договору оренди землі б/н від 10 липня 2007 року, запис у Державному реєстрі земель № 73 від 16 липня 2007 року.

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області 24 лютого 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не враховано, що договір оренди земельної ділянки загальною площею 75,86 га, у тому числі водне дзеркало 49,50 га та прибережна смуга 26,36 га, яка розташована на території Мар`є-Дмитрівської ради Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області не містить заборони переходу права на оренду в порядку спадкування.

Апелянт зауважує на тому, що на момент укладання Договору оренди земельної ділянки від 01 липня 2007 року типова форма договору оренди землі була затверджена Постановою Кабінету міністрів України № 220 від 03 березня 2004 року та не вимагала наявності паспорту водного об`єкта. А сам типова форма договору передбачала необхідність у здійсненні певних дописів та закреслень в самому тексті договору , про що свідчить велика кількість пробілів, де зазначено про необхідність певних умов та характеристик договірних зобов`язань, шляхом здійснення дописів або закресленням слів, що обумовлюється власними особливостями та характеристиками, притаманними для кожного Договору оренди земельної ділянки.

При цьому вимоги щодо необхідності у застереженні дописів та закреслень нормами діючого законодавства, на момент укладення Договору оренди земельної ділянки, не передбачались.

Апелянт зауважує на тому, що Договір оренди земельної ділянки укладений між Софіївською районною державною адміністрацією в особі голови Блажко Н.І. та ПП ОСОБА_3 , відповідає типовій формі, підписаний сторонами, скріплений печаткою орендодавця і зареєстрований у Софіївському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис № 73 від 16 липня 2007 року.

У відзивах на апеляційну скаргу Девладівська сільська рада Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області та Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), кожен окремо, просять рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, представника відповідача Девладівської сільської ради Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області - Єремєєва А.В., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін рішення суду першої інстанції, представника третьої особи Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - Стельмаха І.В., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін рішення суду першої інстанції, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзивів на апеляційну скаргу, за наявними матеріалами справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено та з матеріалів справи убачається, що 01 липня 2007 року між Софіївською районною державною адміністрацією в особі голови Блажко Н.І. та ПП ОСОБА_3 був укладений Договір оренди земельної ділянки водного фонду загальною площею 75,86 га за кадастровим № :01:003:0096 із розташованим на ній об`єктом орієнтовною площею водного дзеркала 49,50 га, що розташована на території Мар`є-Дмитрівської сільської ради Криворізького (Софієвського) району Дніпропетровської області, який зареєстрований у Софіївському відділ Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 16 липня 2007 року, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис № 73.

18 жовтня 2016 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було складено заповіт, про те, що на випадок його смерті всі права та обов`язки за договором оренди земельної ділянки водного фонду від 01 липня 2007 року, укладеного між Софіївською районною державною адміністрацією в особі голови Блажко Н.І. та ПП ОСОБА_3 , у тому числі реалізацію права переходу на орендовану ділянку водного фонду загальною площею 75,86 га у тому числі водне дзеркало 49,50 га та прибережна смуга 26,36 га, що розташована на території Мар`є-Дмитрівської ради Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області та будь-які вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у будь-яких установах м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, він заповідає ОСОБА_1 .

Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Бурлак Р.О. та зареєстрований в реєстрі за № 1279.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 11 листопада 2020 року серії НОМЕР_1 .

Спадщину за вищевказаним заповітом ОСОБА_1 прийняв в установлений законом строк, шляхом подання 12 квітня 2021 року до Софіївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області заяви про прийняття спадщини.

З матеріалів спадкової справи № 25/2021, заведеної в Софіївській державній нотаріальній конторі Дніпропетровської області, вбачається, що після смерті - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємці передбачені ст. 1241 Цивільного кодексу України, відсутні.

Заповіт посвідчений Бурлаком P.O., приватним нотаріусом Криворізького міського Нотаріального округу Дніпропетровської області 18 жовтня 2016 року за реєстровим номером 1279 на ім`я ОСОБА_1 є чинним на момент смерті заповідача, не змінювався ним за життя та не скасовувався, особи, які б бажали визнати його за рішенням суду не дійсним не зверталис.я

14 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Третьої криворізької І нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за заповітом, на всі права та обов`язки за Договором оренди земельної ділянки водного фонду.

Постановою державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори в.о. Софіївської державної нотаріальної контори Риковою Т.В. від 17 грудня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено у вчинені нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , 1935 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в обґрунтування якої зазначено, що при огляду Договору оренди земельної ділянки, що був укладений між Софіївською районною державною адміністрацією в особі голови Блажко Н.І. та ПП ОСОБА_3 та зареєстрований у Софіївському відділ Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 16 липня 2007 року, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис № 73, було виявлено ряд невідповідностей: а саме: договір оренди належним чином не прошитий та не скріплений печаткою відповідного органу, аркуші не пронумеровані; частина тексту усього Договору оренди земельної ділянки надрукована за допомогою технічних засобів, а частина дописана від руки кульковою ручкою. Дописки ручкою, закреслені слова, виправлення не застережені належним чином; в розділі III Договору оренди земельної ділянки, строк дії Договору взагалі кульковою ручкою іншого кольору ніж основний дописаний текст, де візуально відрізняється почерк; невід`ємною складовою договору оренди землі в комплексі з розташованим рим об`єктом є паспорт водного об`єкта, який в даному випадку спадкоємцем не надавався

Звертаючись до суду з позовом про визнання незаконною та скасування постанови державного нотаріуса, про визнання права оренди земельної ділянки в порядку спадкування позивач посилався на незаконність постанови державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори в.о. Софіївської державної нотаріальної контори Риковою Т.В. від 17 грудня 2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії та наявність правових підстав для визнання за ним права оренди земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що Договір оренди спірної земельної ділянки містить ряд невідповідностей, виправити ці невідповідності на даний момент неможливо в зв`язку зі смертю ОСОБА_3 та відповідачем Девладівською сільською радою Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області не визнається за ОСОБА_1 і право оренди земельної ділянки після ОСОБА_3 - орендаря за оренди земельної ділянки б/н від 01 липня 2007 року.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Стосовно позовних вимог позивача в частині визнання незаконною та скасування постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частинами 1 та 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з частиною 1 статті 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Частиною першою статті 67 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Згідно з частиною першою статті 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Згідно з пунктом 4.11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва.

Підпунктом 4.12 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку № 296/5 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Відповідно до підпункту 4.14 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку № 296/5 при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Пунктами 2, 9 частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Пунктами 1-4 глави 13 розділу І Порядку встановлено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом України «Про нотаріат».

Нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 Закону України «Про нотаріат», або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 зазначеного Закону.

Нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

У постанові про відмову зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства.

Нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Тлумачення статті 50 Закону України «Про нотаріат» свідчить, що при задоволенні позову про оспорення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії суд не може зобов`язати нотаріуса вчиняти нотаріальні дії, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до Закону України «Про нотаріат» і належать до його компетенції.

Такі правові висновки викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 березня 2018 року у справі № 754/16825/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 березня 2021 року у справі № 761/36415/18.

Крім того, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 161/9939/17 зазначено, що суд не може підміняти орган, до повноважень якого належить прийняття рішення, яке є предметом оскарження, приймати замість нього своє рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта.

Нотаріальна діяльність в якості свого предмета має безспірні справи щодо реалізації цивільних прав, а судова - справи про право, що узгоджується з роз`ясненнями, наданими судам у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Відмовляючи ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , державний нотаріус Третьої Криворізької державної нотаріальної контори в.о. Софіївської державної нотаріальної контори Рикова Т.В. встановила, що Договір оренди земельної ділянки водного фонду загальною площею 75,86 га за кадастровим № :01:003:0096 із розташованим на ній об`єктом орієнтовною площею водного дзеркала 49,50 га, що розташована на території Мар`є-Дмитрівської сільської ради Криворізького (Софієвського) району Дніпропетровської області містить ряд невідповідностей: а саме: договір оренди належним чином не прошитий та не скріплений печаткою відповідного органу, аркуші не пронумеровані; частина тексту усього Договору оренди земельної ділянки надрукована за допомогою технічних засобів, а частина дописана від руки кульковою ручкою. Дописки ручкою, закреслені слова, виправлення не застережені належним чином; в розділі III Договору оренди земельної ділянки, строк дії Договору взагалі кульковою ручкою іншого кольору ніж основний дописаний текст, де візуально відрізняється почерк; невід`ємною складовою договору оренди землі в комплексі з розташованим рим об`єктом є паспорт водного об`єкта, який в даному випадку спадкоємцем не надавався.

Тобто державний нотаріус вважав, що документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії не відповідають ст. 47 закону України «Про нотаріат», якою передбачено, що документи, викладені на двох і більше аркушах, що подаються для вчинення нотаріальної дії, повинні бути прошиті у спосіб, що унеможливлює їх роз`єднання без порушення цілісності, а аркуші пронумеровані (крім випадків, коли такі документи видані (отримані) за допомогою єдиних та державних реєстрів, відомості яких обов`язково використовуються нотаріусом під час вчинення нотаріальної дії). Тексти нотаріально посвідчуваних правочинів, заяв, засвідчуваних копій (фотокопій) документів і витягів з них, тексти перекладів та заяв повинні бути написані зрозуміло і чітко, дати, що стосуються змісту посвідчуваних правочинів, повинні бути позначені хоча б один раз словами, а назви юридичних осіб та їх ідентифікаційний код за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - без скорочень із зазначенням їх місцезнаходження. Прізвища, імена та по батькові фізичних осіб, їх місце проживання та ідентифікаційний номер за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків, крім уповноважених представників юридичних осіб, повинні бути написані повністю, а у випадках, передбачених законами, - із зазначенням дати їх народження.

Вказане свідчить, що державний нотаріус, при прийнятті оскаржуваної постанови, діяла у відповідності до вимог законодавства, тому колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки постанова державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 грудня 2021 року є правомірною.

При цьому зазначені в постанові від 17 грудня 2021 року державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори в.о. Софіївської державної нотаріальної контори Риковою Т.В. обставини про те, що Договір оренди земельної ділянки водного фонду загальною площею 75,86 га за кадастровим № :01:003:0096 із розташованим на ній об`єктом орієнтовною площею водного дзеркала 49,50 га, що розташована на території Мар`є-Дмитрівської сільської ради Криворізького (Софієвського) району Дніпропетровської області містить ряд невідповідностей: а саме: договір оренди належним чином не прошитий та не скріплений печаткою відповідного органу, аркуші не пронумеровані; частина тексту усього Договору оренди земельної ділянки надрукована за допомогою технічних засобів, а частина дописана від руки кульковою ручкою. Дописки ручкою, закреслені слова, виправлення не застережені належним чином; в розділі III Договору оренди земельної ділянки, строк дії Договору взагалі кульковою ручкою іншого кольору ніж основний дописаний текст, де візуально відрізняється почерк; невід`ємною складовою договору оренди землі в комплексі з розташованим об`єктом є паспорт водного об`єкта, який в даному випадку спадкоємцем не надавався, не є підставою вважати, що цей Договір оренди земельної ділянки не відповідає нормам чинного законодавства.

Щодо позовних вимог позивача про визнання права оренди земельної ділянки в порядку спадкування, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У статтях 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені

у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до частини четвертої статті 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не

є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про оренду землі» право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону.

Таким чином, при вирішенні спору про визнання права оренди в порядку спадкування, судам слід з`ясувати: наявність спадкоємців у орендаря (фізичної особи - підприємця); чи передбачено умовами договору оренди перехід права на оренду в порядку спадкування; наявність осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам ЗК України.

Матеріалами справи установлено, що 01 липня 2007 року між Софіївською районною державною адміністрацією в особі голови Блажко Н.І. та ПП ОСОБА_3 був укладений Договір оренди земельної ділянки водного фонду загальною площею 75,86 га за кадастровим № :01:003:0096 із розташованим на ній об`єктом орієнтовною площею водного дзеркала 49,50 га, що розташована на території Мар`є-Дмитрівської сільської ради Криворізького (Софієвського) району Дніпропетровської області, який зареєстрований у Софіївському відділ Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 16 липня 2007 року, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис № 73.

Договір оренди земельної ділянки укладений між Софіївською районною державною адміністрацією в особі голови Блажко Н.І. та ПП ОСОБА_3 , відповідає типовій формі, підписаний сторонами, скріплений печаткою орендодавця і зареєстрований у Софіївському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис № 73 від 16 липня 2007 року та не містить заборони переходу права оренди в порядку спадкування.

Матеріали справи не містять доказів того, що за життя ОСОБА_3 , та після його смерті, умови Договору оренди земельної ділянки сторонами не виконувались.

Також матеріали справи не містять доказів того, що за Договором оренди земельної ділянки існує заборгованість по орендній платі, що свідчить про те, умови Договору оренди земельної ділянки сторонами виконувались, та сторони по справі, зокрема відповідач Девладівська сільська рада Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області, не оскаржували правомірність Договору оренди земельної ділянки.

Позивач, з метою реалізації передбаченого частиною першою статті 7 Закону України «Про оренду землі» права на оренду земельної ділянки, після смерті ОСОБА_3 звертався до Девладівська сільська рада Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області з відповідною заявою, проте Девладівська сільська рада Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області відмовила позивачу у внесенні запропонованих ним змін до Договору оренди земельної ділянки (том 1 а. с. 22-25).

На підставі наведеного вище колегія суддів приходить до висновку про те, що право оренди земельної ділянки водного фонду загальною площею 75,86 га за кадастровим № :01:003:0096 із розташованим на ній об`єктом орієнтовною площею водного дзеркала 49,50 га, що розташована на території Мар`є-Дмитрівської сільської ради Криворізького (Софієвського) району Дніпропетровської області, який зареєстрований у Софіївському відділ Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 16 липня 2007 року, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис № 73, перейшло до позивача, як спадкоємця ОСОБА_3 (орендаря спірної земельної ділянки).

Встановивши, що ОСОБА_1 реалізував передбачене частиною першою статті 7 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання за ним права оренди земельної ділянки в порядку спадкування, при цьому невизнання Девладівською сільською радою Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області за ним такого права оренди після смерті ОСОБА_5 - орендаря земельної ділянки за договором оренди землі від 01 липня 2007 року, не є підставою для відмови у задоволенні вказаних позовних вимог, оскільки відповідачем Девладівською сільською радою Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області, за життя орендаря ОСОБА_5 , договір оренди земельної ділянки водного фонду загальною площею 75,86 га за кадастровим № :01:003:0096 із розташованим на ній об`єктом орієнтовною площею водного дзеркала 49,50 га, що розташована на території Мар`є-Дмитрівської сільської ради Криворізького (Софієвського) району Дніпропетровської області, який зареєстрований у Софіївському відділ Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 16 липня 2007 року, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис № 73 не оспорювався, умови договору сторонами виконувались, заборгованість по орендній платі не накопичувалась.

Схожий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 22 червня

2020 року у справі № 615/724/17, провадження № 61-2861св18, від 20 січня 2021 року у справі № 656/447/18, провадження № 61-6642св19.

Заперечення відповідача Девладівської сільської ради Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області щодо дійсності Договору оренди земельної ділянки колегія суддів вважає безпідставним, оскільки на момент укладання Договору оренди земельної ділянки від 01 липня 2007 року діяла типова форма договору оренди землі, яка була затверджена Постановою Кабінету міністрів України № 220 від 03 березня 2004 року, та передбачала необхідність у здійсненні певних дописів та закреслень в самому тексті договору, про що свідчить велика кількість пробілів, де зазначено про необхідність певних умов та характеристик договірних зобов`язань, шляхом здійснення дописів або закресленням слів, що обумовлюється власними особливостями та характеристиками, притаманними для кожного Договору оренди земельної ділянки.

При цьому вимоги щодо необхідності у застереженні дописів та закреслень нормами діючого законодавства, на момент укладення Договору оренди земельної ділянки, не передбачались

Також типова форма договору оренди землі, яка була затверджена Постановою Кабінету міністрів України № 220 від 03 березня 2004 року, не вимагала наявності паспорту водного об`єкта.

З огляду на вище наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга представника позивача підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нового рішення по справі про часткове задоволення позовних вимог позивача про визнання за ОСОБА_1 права оренди земельної ділянки водного фонду загальною площею 75,86 га за кадастровим № :01:003:0096 із розташованим на ній об`єктом орієнтовною площею водного дзеркала 49,50 га, що розташована на території Мар`є-Дмитрівської сільської ради Криворізького (Софієвського) району Дніпропетровської області в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , яка перебувала у нього на підставі Договору оренди землі б/н від 10 липня 2007 року, запис у Державному реєстрі земель № 73 від 16 липня 2007 року на умовах договору оренди від 01 липня 2007 року, який було укладено між Софіївською районною державною адміністрацією в особі голови Блажко Н.І. та ПП ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача Девладівської сільської ради Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області на користь позивача підлягає стягненню 992,40 грн. судового збору за подання позову та за подання апеляційної скарги 1 488,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , - задовольнити.

Рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області 24 лютого 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Третьої Криворізької державної нотаріальної контори, Девладівської сільської ради Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області, третя особа Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання незаконною та скасування постанови державного нотаріуса, про визнання права оренди земельної ділянки в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право оренди земельної ділянки водного фонду загальною площею 75,86 га за кадастровим № :01:003:0096 із розташованим на ній об`єктом орієнтовною площею водного дзеркала 49,50 га, що розташована на території Мар`є-Дмитрівської сільської ради Криворізького (Софієвського) району Дніпропетровської області в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , яка перебувала у нього на підставі Договору оренди землі б/н від 10 липня 2007 року, запис у Державному реєстрі земель № 73 від 16 липня 2007 року на умовах договору оренди від 01 липня 2007 року, який було укладено між Софіївською районною державною адміністрацією в особі голови Блажко Н.І. та ПП ОСОБА_3 .

Стягнути з Девладівської сільської ради Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позову в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яноста дві) грн. 40 коп.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Девладівської сільської ради Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) грн. 6о коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 18 травня 2023 року.

Головуючий:

Судді: