Дата документу 08.11.2023 Справа № 243/7840/15-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 243/7840/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Воробйов А.В.
Провадження № 22-ц/807/1606/23 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Трофимової Д.А.

судді: Бєлки В.Ю.,

Онищенка Е.А.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Балики Павла Олександровича на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 квітня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» звернулося до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до заявлених позовних вимог представник ПАТ «Банк Форум» просив: стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором №0223/07/19-N від 14 вересня 2007 року у сумі 10 371,88 доларів США та 41 840,21 грн. Стягнути окремо з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судовий збір в розмірі по 1 827,00 грн. в дохід держави.

Заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25.08.2015 року позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» задоволено.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02 травня 2019 року заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25.08.2015 року у справі за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано і призначено справу до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03.05.2019 року цивільну справу за позовною заявою ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ПАТ «Банк Форум» з 19 квітня 2010 року є правонаступником АКБ «Форум» та діє на підставі нової редакції Статуту, погодженої НБУ 12 квітня 2010 року та зареєстрованої 19 квітня 2010 року. У зв`язку з приведенням Статуту АКБ «Форум» у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» змінилось як повне, так і скорочене найменування АКБ «Форум». Відповідно до Статуту ПАТ «Банк Форум» є правонаступником по всіх правах і зобов`язаннях АКБ «Форум», у зв`язку із зміною його найменування (назви), що не тягне за собою припинення діяльності юридичної особи у зв`язку з реорганізацією.

Між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0223/07/19-N від 14 вересня 2007 року, відповідно до якого Банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі 27 440,00 доларів США, що підтверджується випискою по рахунку позичальника. За умовами кредитного договору позичальник зобов`язався оплачувати банку відсотки за користування кредитними ресурсами з розрахунку 17% річних та повернути кредитні кошти до 13 вересня 2017 року.

Відповідно до п.п. 2.3., 2.5., 2.6, 2.7 кредитного договору позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту частинами щомісячно та сплачувати самостійно відсотки за користування кредитними коштами щомісячно не пізніше 20-го числа місяця.

В якості забезпечення виконання умов за кредитним договором було укладено договір іпотеки, однак звернення стягнення на предмет іпотеки не відбувалось.

Крім того, у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №0223/07/19-N від 14 вересня 2007 року, між Банком та відповідачем ОСОБА_2 14 вересня 2007 року було укладено договір поруки. Відповідно до умов договору поруки поручитель зобов`язується у разі невиконання, порушення виконання боржником своїх зобов`язань перед кредитором погасити заборгованість по кредитному договору, а саме: суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, відсотки по простроченій позиці (штраф, пеня), інші платежі, передбачені кредитним договором.

За умовами п. 1.1. договору поруки у випадку невиконання зобов`язань по кредитному договору та договору поруки боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Згідно п. 4.1. кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2% за кожен день.

Позичальник не сплачує відсотки за користування кредитними коштами та не вносить обов`язкове часткове повернення кредитних коштів, чим суттєво порушує умови кредитного договору.

Згідно зі ст. 1050 Цивільного кодексу України, п. 3.2.2. кредитного договору, порушення позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором є підставою для вимоги дострокового повернення кредитних коштів, стягнення відсотків за користування кредитними коштами.

За умовами п. 5.3 кредитного договору невиконання або неналежне виконання умов кредитного договору є підставою для припинення Банком кредитування позичальника, а позичальник зобов`язаний повернути Банку отримані кредитні кошти і сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

Станом на 27 липня 2015 року заборгованість за кредитним договором №0223/07/19-N від 14 вересня 2007 року складається з наступного: 2919,17 доларів США еквівалент у гривні 64 436,36 грн. - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів; 6 143,00 доларів США еквівалент у гривні 135 597,63 грн. - поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів; 1 234,44 доларів США еквівалент у гривні 27 248,44 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 75,27 доларів США еквівалент у гривні 1 661,47 грн. - поточна сума заборгованості за нарахованими процентами; 1 668,98 грн. еквівалент у гривні 36 840,21 грн. - сума пені з розрахунку 0,2% в день за простроченим кредитом та процентами: 5 000,00 грн. - порушення умов п. 3.3.7 кредитного договору.

Таким чином, заборгованість відповідачів становить 10 371,88 доларів США та 41 840,21 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.02.2020 року замінено позивача ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста».

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 квітня 2023 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» заборгованість за кредитним договором №0223/07/19-N від 14 вересня 2007 року у сумі 10 371,88 доларів США та 41 840,21 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судовий збір з кожного по 1 827,00 грн. в дохід держави.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Балика П.О. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 11.09.2013р. у справі № 6-52/цс13. Так, не було застосовано вимоги спеціального законодавства ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та постанов НБУ №22, 168, 254, 280, 337, 435, 492, 495, 566, тобто суд не звернув увагу, на той факт, що кредитний договір №0223/07/19-№ від 14 вересня 2007 року є безгрошовим зобов`язанням, так як Банк не надав кредитні кошти згідно умов договору, відступивши від вищевказаних актів законодавства, що було заборонене.

Також, суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.03.2018 року по справі № 212/1106/16-ц (провадження № 61-5035 св 18) та постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.02.2018 року по справі №725/6810/14-ц (провадження № 61-1469 св 18).

Зазначає, що суд не дослідив зібрані у справі докази, а саме: докази надання кредиту первинні бухгалтерські документи (ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п. 5.6 Постанові НБУ №254 від 18.06.2003 року, Постанові НБУ №337 від 14.08.2003 року); докази щодо погашення кредиту квитанції, меморіальні ордери, виписки з поточних рахунків; докази які б підтверджували перехід права вимоги та набуття статусу Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» за кредитним договором №0223/07/19-№ від 14 вересня 2007 року.

Крім того, на думку скаржника, суд не сприяв встановленню всіх обставин при відсутності доказів по справі, первинних бухгалтерських документів про видачу кредиту, про виконання умов кредитного договору саме Банком, передачі прав вимог фінансових компаній, відкритих рахунків ОСОБА_1 , виписок по його рахунках, квитанції (доказів) про погашення кредиту та ін., але задовольнивши повністю клопотання про витребування доказів, для вирішення клопотання про призначення судово-економічної експертизи, не сприяв в їх отриманні, а в оскаржуваному рішенні суду підтвердив, що ухвала про витребування доказів залишилася не виконаною, хоча її повинен був виконувати не ПАТ «Банк Форум», а саме позивач ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста». Відносно клопотання про призначення судово-економічної експертизи, суд його не розглянув та не вирішив.

Представник скаржника зазначає, що суд першої інстанції повинен був встановити факт безгрошовості кредитного зобов`язання за кредитним договором №0223/07/19-№ від 14 вересня 2007 року, та встановити факт оскаржуваності (ч.1 ст.1051 ЦКУ) та факт не укладеності (ч.2 ст.640, ст. 1046, ст.1054 ЦКУ) цього договору.

Акцентує увагу, що ОСОБА_1 кредиту в сумі 27440,00 доларів США готівкою в касі Банку не отримував, відповідно кредит йому не було надано. Вважає, що кредитний договір №0223/07/19-№ від 14 вересня 2007 року «не є дійсним (укладеним) безгрошовим зобов`язанням, але Позивач вимагає виконання договору, як дійсного».

Від представника ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» - адвоката Остапченко О.В. на адресу апеляційного суду надійшов відзив, у якому вона просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін. Зазначає, що викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду.

Так, представник ОСОБА_1 аргументуючи апеляційну скаргу, зазначає, що кредитний договір є безгрошовим зобов`язанням, але того ж дня ОСОБА_1 придбав за «безготівкове кредитне зобов`язання» квартиру і передав її в іпотеку.

Вважає, що позиція апелянта є нічим іншим як спробою невиконання зобов`язання. Договір є укладеним, оскільки кредит надавався на придбання нерухомості (п. 1.1 кредитного договору), яку позичальник придбав у той же день за кредитні кошти, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та передав в іпотеку АКБ «Форум» в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, що підтверджується п. 1.2, 1.3 іпотечного договору від 14.09.2007 року. Твердження позичальника щодо неотримання кредитних коштів спростовуються додатковим договором № 1 від 11.10.2010 року до кредитного договору, який позичальник засвідчив власним підписом та договором іпотеки. Кредитний договір № 0223/07/19-N від 14 вересня 2007 року укладений дієздатними сторонами на підставі їх волевиявлення, у письмовій формі, яка є обов`язковою для правочинів даного виду та спрямований на реальне настання правових наслідків.

Особливу увагу звертає на постанову Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 335/8611/20 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум», третя особа - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», про визнання кредитного договору недійсним (даною постановою провадження у справі закрито із-за ліквідації ПАТ «Банк Форум»), якою підтверджена обставина видачі кредиту.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» Александрова О.О., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін,з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог.

Апеляційний суд погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Крім того, згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 14 вересня 2007 року між АКБ «Форум» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 27 440,00 дол. США на придбання нерухомості, зі сплатою 11,5 % річних, строком повернення до 13 вересня 2017 року, що підтверджується випискою по рахунку позичальника.

Відповідно до п.п. 2.3., 2.5., 2.6, 2.7 кредитного договору позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту частинами щомісячно та сплачувати самостійно відсотки за користування кредитними коштами щомісячно не пізніше 20-го числа місяця.

За умовами п. 4.1. кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2% за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 3.2.2. кредитного договору порушення позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором є підставою для вимоги дострокового повернення кредитних коштів, стягнення відсотків за користування кредитними коштами.

За п. 5.3 кредитного договору невиконання або неналежне виконання умов кредитного договору є підставою для припинення Банком кредитування позичальника, а позичальник зобов`язаний повернути Банку отримані кредитні кошти і сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 14 вересня 2007 рокуукладено договір поруки, відповідно до умов якого остання зобов`язалась у разі порушення виконання боржником своїх зобов`язань перед кредитором погасити заборгованість за кредитним договором, а саме: суму кредиту, нараховані проценти за кредитом, штраф, пеню, інші платежі, передбачені кредитним договором. За умовами п.1.1. договору поруки у випадку невиконання зобов`язань по кредитному договору та договору поруки боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Крім того, на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 14 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого в іпотеку банку передано квартиру АДРЕСА_1 .

11 жовтня 2007 року між ОСОБА_1 та АКБ «Форум» було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору від 14 вересня 2007 року, відповідно до якого було відкрито рахунок № НОМЕР_1 для нарахування кредитних коштів та рахунок № НОМЕР_2 для нарахування процентів за користування кредитними коштами.

26 березня 2019 року між АКБ «Форум» та ТОВ «Фінансова компанія «Веста» укладений договір про відступлення прав вимоги № 0002/19/5, відповідно до пункту 1 якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, заставодавців, іпотекодавців та поручителів, зазначених у додатку № 1, додатку № 1.1, додатку № 1.2 та акті № 1 приймання-передачі документації до цього договору (надалі за текстом боржники), включаючи право до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами поруки та договорами іпотеки (іпотечними договорами) з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них згідно з додатком № 1, додатком № 1.1, додатком № 1.2, та актом № 1 приймання-передачі документації до цього договору.

Відповідно до умов зазначеного договору банк відступив права вимоги за кредитним договором від 14 вересня 2007 року, укладеним між АКБ «Банк Форум» та ОСОБА_1 ТОВ «ФК «Веста».

Протоколом загальних зборів учасників товариства від 06 серпня 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Веста» перейменоване на ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», про що було внесено відповідні відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

ОСОБА_1 умови кредитного договору належним чином не виконав, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов`язань згідно умов кредитного договору. Станом на 27 липня 2015 року, заборгованість за кредитним договором №0223/07/19-N від 14 вересня 2007 року складається з наступного: 2919,17 доларів США еквівалент у гривні 64436,36 грн. - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів; 6143,00 доларів США еквівалент у гривні 135597,63 грн. - поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів; 1234,44 доларів США еквівалент у гривні 27248,44 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 75,27 доларів США еквівалент у гривні 1661,47 грн. - поточна сума заборгованості за нарахованими процентами; 1668,98 грн. еквівалент у гривні 36840,21 грн. - сума пені з розрахунку 0,2% в день за простроченим кредитом та процентами: 5000,00 грн. - порушення умов п.3.3.7 Кредитного договору.

Загальна сума заборгованості - 10 371,88 доларів США та 41 840,21 грн.

Доводи апеляційної скарги з приводу безгрошовості, оскаржуваності, не укладеності кредитного договору висновків суду не спростовують.

Так, статтями 6, 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Договором, відповідно до положень статей 626 та 628 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з положеннями статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Частинами першою, другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 під час укладення кредитного договору був ознайомлений зі всіма його умовами, оскільки висловив своє волевиявлення на його укладення шляхом підписання кредитного договору, що безпосередньо підтверджується у договорі. ОСОБА_1 не відмовлявся від одержання кредиту, свою згоду на укладення кредитного договору не відкликав і не звертався до банку за додатковими роз`ясненням положень договору ні до, ні під час, ні після його укладення.

Договір вчинений у письмовій формі, як це вимагається положеннями частини першої статті 1055 ЦК України. Даний договір був підписаний ОСОБА_1 , який жодних зауважень не висловлював, що свідчить про його згоду з умовами договору. У відповідності до статті 12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Отже, кредитний договір №0223/07/19-N від 14 вересня 2007 року вважається укладеним, оскільки кредит надався на придбання нерухомості (п. 1.1 кредитного договору), яку позичальник придбав у той же день за рахунок кредитних коштів, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та передав в іпотеку АКБ «Форум» в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором п. 1.2, 1.3 Іпотечного договору від 14.09.2007 року.

Кредитний договір є консенсуальним, а отже, моментом його укладення є факт досягнення сторонами домовленості за всіма істотними умовами цього договору. У свою чергу, такий факт підтверджується підписанням умов договору його сторонами.

Кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі, ОСОБА_1 на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконував його умови; Банк надав позивачу документи, які передували укладенню кредитного договору.

Крім іншого, ОСОБА_1 в той же час не оспорюються договори, укладені на виконання кредитного договору. Водночас, враховуючи вимоги статті 81 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, ОСОБА_1 не надано жодних доказів, які можуть спростувати факт отримання ним кредитних коштів, на що він посилається в апеляційній скарзі.

Додатково судова колегія наголошує, що кредитний договір містить напис, викладений таким чином: «Я, ОСОБА_2 , не проти отримання моїм чоловіком ОСОБА_1 кредиту в Донецькій філії АКБ «Форум» в сумі 27 440,00 (двадцять сім тисяч чотириста сорок 00) доларів США на строк 120 місяців під 11,5% річних». Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_2 власним підписом погодилася із умовами договору. Матеріали справи не містять жодних доказів щодо оскарження зазначеного факту, дана обставина підтверджує дійсність кредитного договору від 14.09.2007 р.

Щодо посилань на відсутність оригіналів письмових доказів, колегія зазначає наступне.

Статтею 204 ЦК України закріплено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Позивачем представлені належним чином завірені та у задовільній якості копії письмових доказів на підтвердження укладення з відповідачами кредитного договору та договору поруки, а також докази видачі позичальнику кредитних коштів.

Саме лише посилання апелянта на відсутність у матеріалах справи оригіналів договорів та інших доказів не спростовує факту укладення між сторонами цих договорів та не спростовує презумпцію правомірності правочину.

Доказів визнання кредитного договору або договору поруки у встановленому законом порядку недійсними (нікчемними, неукладеними, тощо) повністю або частково, суду не надано.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до повторень заперечень проти позову, незгоди з рішенням суду першої інстанції, незгоди з наданою судом оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, тобто стосуються переоцінки доказів, яким була надана належна оцінка судом, і не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка.

Решта доказів та обставин, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Стосовно вищенаведених доводів апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права колегія суддів виходить з наступного.

Так, під час судового розгляду ОСОБА_1 подавалось клопотання про призначення судово-економічної експертизи. 13.10.2021 року судом постановлено ухвалу, якою витребувано у ПАТ «Форум» оригінал кредитного договору №0223/07/19-N від 14.09.2007 року, оригінал меморіального ордеру про перерахування кредиту в безготівковій формі в сумі 27440 доларів США з позичкового рахунку на поточний рахунок ОСОБА_1 , як доказ виконання пункту 1.1.,3.1.1 кредитного договору № 0223/07-19-N від 14.09.2007 року, оригінал заяви на видачу готівки № 783 з обов`язковим зазначенням поточного рахунку ОСОБА_1 , його підписом, печаткою та ПІБ посадових осіб банку, що може підтверджувати факт видачі кредитних коштів з його поточного рахунку в сумі 27440 доларів США готівкою через касу банку; заяву про відкриття особового клієнтського поточного рахунку у іноземній валюті у оригіналі (постанова НБУ № 492), заяву про відкриття особового клієнтського поточного рахунку у іноземній валюті (Долар США) у оригіналі (постанова НБУ № 492); витяг з книги реєстрації відкритих рахунків, що належить ОСОБА_1 (постанова НБУ №566,601); оригінали договорів на відкриття особових клієнтських поточних рахунків на ім`я ОСОБА_1 ; прибуткові та видаткові касові документи з підписом ОСОБА_1 , що можуть підтвердити проведені операції по кредитному договору № 0223/07/19- N від 14.09.2007 року, з моменту підписання договору та по 25.08.2015 року у встановленій відповідності до «Інструкції про касові операції в банках України», затверджених Постановою Правління НБУ №337, 174; документи, що підтверджують виконання вищезазначених положень Постанови НБУ №168 та ч.2, ч.4 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів», а також додаток до кредитного договору із зазначенням сукупної вартості кредиту та реальної відсоткової ставки, в строк не пізніше 17.11.2021 року.

Направлена в адресу ПАТ «Форум» вищезазначена ухвала повернута з відміткою поштового відділення зв`язку «адресат відсутній».

Представником позивача було подано заяву про поновлення наданого судом строку на виконання вимог ухвали від 13.10.2021, в обґрунтування якої зазначав, що у зв`язку з воєнним станом, позивач фактично припинив діяльність, переважна більшість працівників не працює, інформацію, станом на 31.10.2022 року щодо виконання вказаної ухвали отримати не вдалось у зв`язку з чим було направлено повторні запити до зберігача (архіву) позивача.

07.11.2022 року позивачем надано докази на відправлення запиту до НБУ, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (ліквідатор ПАТ «Банк Форум») з метою виконання ухвали суду від 13.10.2021 року.

11.11.2022 року суду представником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на виконання ухвали суду від 13.10.2021 року надано повідомлення про те, що відповідно до наявної інформації, всі документи ПАТ «Банк Форум», що підлягали обов`язковому збереженню, передані на зберігання до Архіву НБУ в порядку, визначеному законом.

13.12.2022 року надійшов лист за підписом директора ТОВ «Документальний сервіс», яким на виконання ухвали суду від 13.10.2021 року направлено електронний примірник оригіналу кредитного договору №0223/07/19-N ВІД 14.09.2007 року (з додатками), укладений між АКБ «Форум» та ОСОБА_1 . Також повідомлено, що надати паперовий примірник запитаного Кредитного договору неможливо у зв`язку з його невиправним пошкодженням.

Отже, ухвалу суду про витребування доказів не було виконано з об`єктивних причин. У зв`язку з відсутністю об`єктів, що підлягають дослідженню, судово-економічна експертиза призначена не була.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, апеляційний суд не встановив.

Посилання апеляційної скарги на застосування судом норм права без урахування перелічених у скарзі висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду, безпідставні, оскільки в указаних справах були встановлені інші фактичні обставини, порівняно з обставинами у цій справі.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

При цьому апеляційний суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «РуїзТоріха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Щодо судових витрат, то відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Балики Павла Олександровича залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 квітня 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 20 листопада 2023 року.

Головуючий Д.А. Трофимова

Судді: В.Ю. Бєлка

Е.А. Онищенко