Справа № 314/2435/23
Провадження № 2/314/696/2023
04.10.2023 м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області в складі судді Мануйлової Н.Ю., секретар судового засідання Рясна А.В., розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 314/2435/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Матвіївської сільської ради Запорізького району Запорізької області як орган опіки та піклування про визнання місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_3 ,
До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Матвіївської сільської ради Запорізького району Запорізької області як орган опіки та піклування про визнання місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 24.12.2011 перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У червні 2019 року відповідачка ОСОБА_2 пішла із родини, залишивши позивачу сина, з того часу позивач і відповідач мешкають окремо. У липні 2021 року ОСОБА_2 поїхала до Республіки Польща, де мешкає по теперішній час. Позивачу нещодавно стало відомо, що відповідач проживає однією сім`єю з іншим чоловіком.
Відповідач тривалий час не цікавиться життям сина, його навчанням, здоров`ям, розвитком, не проявляє до нього материнських почуттів та піклування, не бере участі у його вихованні та утриманні, не бере участі у витратах на утримання сина. ОСОБА_2 .
Позивач також зазначив, що відповідач рідко телефонує сину, вони не мають спільних тем для розмов. Навіть після повномасштабного вторгнення рф в Україну, відповідач не запропонувала убезпечити сина та забрати його до Польщі, хоча б на деякий час.
Останні 4 роки ОСОБА_5 постійно мешкає із позивачем та повністю знаходиться на його утриманні. Позивач наголосив, що він один займається вихованням сина та забезпечує його усім необхідним, піклується про його здоров`я, якісне харчування, належний розвиток, навчання, відпочинок, залучає його до спорту. Встановлення місця проживання дитини із батьком буде максимально відповідати інтересам дитини.
Оскільки між позивачем та відповідачем виник спір про визначення місця проживання дитини, позивач звернувся із відповідним позовом до суду.
Ухвалою суду від 07.06.2023 відкрито провадження у справі.
У судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги, просили їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, не скористалася своїм правом надати суду відзив на позовну заяву, тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні правовідносини.
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 24.12.2011 (копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області).
Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 10.07.2023 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Рішення набрало законної сили 10.08.2023.
У сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 (копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області 14.11.2012).
У судовому засіданні встановлено, що з 2019 року дитина проживає разом із батьком.
Так, свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона є матір`ю позивача та бабусею ОСОБА_1 , дитина проживає разом з ними: з бабусею, дідусем та батьком. Відповідачка поїхала до Польщі роки 4 тому, на роботу. З того часу ОСОБА_2 свідок не бачила. Дитиною постійно займається їхній син позивач ОСОБА_1 , свідок з чоловіком допомагають йому. Дитина вже відвикла від матері, спілкуються по телефону вони між собою рідко.
Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що він товаришує з позивачем приблизно з 2010 року, тому знайомий і з відповідачкою. Останні чотири роки він не бачив ОСОБА_2 вдома у позивача. Свідку відомо, що сторони не проживають разом близько 4 років, ОСОБА_2 не бере участі у вихованні дитини, іноді засобами телефонного зв`язку ОСОБА_5 говорить з матір`ю, фінансової допомоги на утримання дитини відповідачка позивач не надає.
Позивач за місцем роботи, за місцем проживання характеризується позитивно, про що свідчать характеристики від 01.05.2023, надана генеральним директором Товариства з обмеженою відповідальності «СТЕК», та від 29.05.2023, надана відділом ЦНАП виконавчого комітету Матвіївської сільської ради Запорізького району Запорізької області.
Згідно із характеристикою учня ОСОБА_4 , наданого КЗ «Матвіївська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІ ступенів» ЗОР, вихованням дитини займається батько. Він приділяє належну увагу вихованню сина, систематично відвідує школу, цікавиться не лише успіхами дитини, а й справами класу, стосунками хлопчика з однокласниками. Мати не бере участі у вихованні дитини. За період навчання ОСОБА_5 жодного разу не відвідувала батьківські збори та не цікавилася життям дитини.
Згідно з копією акту обстеження умов проживання від 21.04.2023 за адресою: АДРЕСА_1 . За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_8 бабуся, ОСОБА_9 дід, ОСОБА_1 батько, ОСОБА_4 син. За словами дитини матір його проживає давно у Польщі, спілкуються через відеозв`язок.
Згідно із довідкою, наданою сімейним лікарем та зав.амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 02.05.2023, дана ОСОБА_1 у тому, що він за своїм сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 доглядає самостійно протягом 2 років, мати дитини вихованням не займається, вона знаходиться за кордоном з 2021 року. Дитина знаходиться під наглядом Матвіївської АЗПСМ з 2017 року.
Згідно із витягом № 984 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданим виконавчим комітетом Матвіївської сільської ради Запорізького району Запорізької області 05.05.2023 ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно із витягом з реєстру територіальної громади від 05.05.2023, на підставі відомостей, отриманих від Михайлівської територіальної громади (Запорізьког району), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровани за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ст.150-157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною, брати участь у її вихованні.
Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України (далі СК України) питання виховання дитини вирішується батьками спільно.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Згідно зі ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Частиною 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.
За ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини.
Згідно з висновком комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Матвіївської сільської ради щодо доцільності проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , орган опіки і піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з батьком не суперечитиме інтересам дитини, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог.
Також, згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).
Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).
Відповідно до частин 5 ст. 183 СК України той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
З урахуванням обставин справи, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки на його користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць.
На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 141, 150-157, 160, 161, 170, 180-183, 191 СК України, ст.ст.13, 89, 141, 259, 263-265, 280, 430 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Матвіївської сільської ради Запорізького району Запорізької області як орган опіки та піклування про визнання місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити.
Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з його батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 02.06.2023, і до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 13.10.2023.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

13.10.2023