У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20.11.2023 Справа №607/22374/23

Провадження №2/607/3983/2023

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., при вирішенні питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Перша Тернопільська державна нотаріальна контора, про визнання майна особистою приватною власністю, -

ВСТАНОВИВ:

15.11.2023 ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 звернулась до суду з до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Перша Тернопільська державна нотаріальна контора, в якому просить визнати особистою приватною власністю ОСОБА_1 двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно з частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України ( далі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви встановлено, що вони не відповідають вимогам ст. ст.175, 177 ЦПК України, зокрема:

Згідно ч.1 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

1. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно вимог п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Крім цього, ч. 5 ст. 177 ЦПК України визначає, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За змістом ч.1, 2, 4 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Предметом даного позову є визнання за позивачем права особистої приватної власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ..

Позивачем в позовній заяві вказано ціну позову 201 375 грн.

Як вбачається із позовної заяви розраховуючи вказану ціна позову позивач вказує, що предмет позову, а саме квартира АДРЕСА_1 була придбана нею 25.07.2019 за 537 000 грн, таким чином частка що охоплюється спадковими правовідносинами складає від її частки тобто 268 500 грн. з яких 67 125 ( - це розмір її обов`язкової частки у спадщині), відтак частка для спадкування складає 3/8 і рівняється 201 375 грн.

Разом з тим, зауважую, що у позовній заяві позивач просить суд визнати за нею право особистої приватної власності на цілу двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , а не право власності на 3/8 частки вказаної квартири.

Таким чином, належним зазначенням ціни позову у даній справі буде дійсна вартість усього нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , право особистої власності на яку просить визнати за собою позивач.

Окрім цього з позовної заяви слідує, що вказуючи вартість квартири АДРЕСА_1 позивач виходить із ціни зазначеної у договорі купівлі продажу від 25.07.2019, проте беручи до уваги дату купівлі продажу спірного майна, відсутні підстави вважати, що вказана у ньому вартість майна є дійсною станом на момент звернення до суду із вказаним позовом.

Так, дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Датою оцінки є дата, за станом на яку здійснюються процедури оцінки майна та визначається вартість майна.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача.

Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.

Ціна позову має важливе значення, насамперед, для правильного визначення розміру судового збору, який повинен сплатити позивач при зверненні до суду.

Відповідно до ч. 1,ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Таким чином, в порушення п. 3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачем не надано належних відомостей щодо дійсної вартості спірного майна, а саме квартири АДРЕСА_1 станом на момент подання позову та не вказано ціну позову у відповідності до дійсної вартості усього спірного майна.

2. Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру визнати право особистої власності на квартиру.

Розміри ставок судового збору визначені у частині другій статті четвертої Закону України «Про судовий збір».

Згідно п.п. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про поділ майна при розірванні шлюбу 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн) та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8052 грн).

Позивачем до позовної заяви долучено квитанцію ТАСКОМБАНК №3649-0881-7307-8842 від 09.11.2023 про сплату судового збору у розмірі 2013,75 грн.

Однак, оскільки у матеріалах справи відсутні відомості про дійсну вартість усього спірного майна станом на момент звернення до суду із вказаним позовом, суд позбавлений можливості визначити чи відповідає розмір сплаченого позивачем судового збору п.п. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4Закону України «Про судовий збір».

Відтак позивач повинна вимоги п. 3 ч.3 ст.175 ЦПК України та випадку необхідності доплатити судовий збір за подання до суду позову майнового характеру, відповідно до п.п. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з дійсної вартості усього спірного майна.

3. Згідно п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

Відповідно до ч. 6 ст. 14 ЦПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що така заява підписана представником позивача адвокатом Костюком В.О., однак у позовній заяві відсутні передбачені п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України відомості про наявність у нього електронного кабінету, який відповідно до ч. 6 ст. 14 ЦПК України в обов`язковому порядку має бути зареєстрований адвокатом.

Так само у позовній заяві не зазначений реєстраційний номер облікової картки платника податків адвоката Костюка В.О., що позбавляє суд можливості внести відомості про представника позивача до електронного примірника справи та відповідно здійснювати судочинство в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, як то визначено ст. 14 ЦПК України.

Також, в прохальній частині позовної заяви позивач просить суд витребувати Першої Тернопільської державної нотаріальної контори спадкову справу померлого ОСОБА_4 . Однак, в порушення вимог ст. 84 ЦПК України позивач не подала суду належне клопотання про витребування доказів із зазначенням доказу, який витребовується, обставин, які може підтвердити цей доказ, або аргументів, які він може спростувати, а також про вжиття ним заходів для отримання цього доказу самостійно та причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Крім того суд зауважує, що у разі подання клопотання про витребування судом доказу, позивач повинен надати докази неможливості самостійного отримання цього доказу.

Суд звертає увагу на існування відмінностей між витребуванням доказів, як способом забезпечення доказів, які в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви ч. 3 статті 116 ЦПК України), та витребуванням доказів як допомогу суду особам, котрі беруть участь у справі, у поданні відповідного доказу, який неможливо отримати самостійно (дана заява не вирішується до відкриття провадження у справі). Ці процесуальні дії відрізняються метою їх вчинення, а також порядком виконання.

Суд зауважує, що до відкриття провадження суд позбавлений можливості вирішувати клопотання про витребування доказів в порядку 84 ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення вищевказаних недоліків, зокрема:

1.подати позовну заяву у новій редакції у якій зазначити:

-відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у представника позивача - адвоката Костюк В.О., а також відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків представника позивача адвоката Костюк В.О., за яким представник позивача зареєстрований в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі;

-відомості щодо дійсної вартості усього спірного майна станом на момент подання позову;

-ціну позову у відповідності до дійсної вартості усього спірного майна;

Позовну заяву подати у кількості: для суду та відповідно до наявних учасників справи із долученням до неї належним чином засвідчених копій документів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зокрема доказів, які підтверджують дійсну вартість квартири АДРЕСА_1 станом на момент подання позову.

2. у випадку необхідності доплатити судовий збір за подання до суду позову майнового характеру, відповідно до п.п. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з дійсної вартості усього спірного майна.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Перша Тернопільська державна нотаріальна контора про визнання майна особистою приватною власністю залишити без руху, надавши позивачу строк десять днів з дня отримання копії ухвали суду, для усунення вказаних недоліків.

У випадку невиконання вимог даної ухвали заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

.

СуддяН. Р. Кунець