Справа № 288/2519/23
Провадження № 2/288/426/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

з участю секретаря судових засідань - Колодяжної Н.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області у режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Корнинської селищної територіальної громади, третя особа на стороні позивача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Громова Ольга Павлівна про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі відповідач-1), Корнинської селищної територіальної громади (далі відповідач-2), третя особа на стороні позивача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Громова Ольга Павлівна про визнання права власності на майно в порядку спадкування, в якому вказує, що вона є донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,2400 га, кадастровий номер: :02:006:0071, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та грошових вкладів.

15 лютого 2022 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Громової О.П. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 на підставі якої приватним нотаріусом було заведено спадкову справу № 5/2022 щодо майна померлої ОСОБА_3 .

Однак, приватний нотаріус відмовила у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно, оскільки після перевірки нею відсутності заборони або арешту майна було виявлено суб`єкта ОСОБА_3 відносно якої в реєстрі відсутні будь-які ідентифікаційні дані та на все майно якої накладено арешт, що не дозволяє встановити або виключити обставину накладення арешту саме на майно спадкодавиці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно інформаційної довідки № 338784224 від 11.07.2023 року відносно будинку спадкодавиці за адресою: АДРЕСА_1 , відомості щодо заборони відчуження вказаного майна відсутні.

Відповідно до Інформації, сформованої за допомогою додатку «Реєстр нерухомості» 12.07.2023 року, щодо земельної ділянки спадкодавиці, кадастровий номер: :02:006:0071, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , також відсутні відомості щодо заборони відчуження вказаного майна.

Листом від 11.04.2023 року № 31888 Святошинський ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ України, яке виконує повноваження тогочасного Ленінградського районного управління юстиції у місті Києві, повідомлено, що станом на 11.04.2023 року відсутні виконавчі провадження, де боржником є спадкодавиця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Оскільки накладений на все майно ОСОБА_3 арешт та наявні про це відомості в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна порушує право власності позивача на успадковане майно, перешкоджає його набуттю, належному оформленню та здійсненню.

Позивач є єдиним спадкоємцем.

Позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 47), земельну ділянку площею 0,2400 га, кадастровий номер: :02:006:0071, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та грошові вклади, в порядку спадкування. Судові витрати покладає на себе.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів.

Представник відповідача Корнинської селищної територіальної громади Житомирського району Житомирської області в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без участі їх представника, щодо прийняття рішення покладається на розсуд суду /а.с. 45/.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Громова О.П. в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутність /а.с. 63/.

Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 30 вересня 2021 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис № 20855 /а.с. 4, 25/.

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 15 лютого 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Громовою О.П., до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про спадкову справу, Спадкодавець ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер спадкової справи у нотаріуса: 5/2022 /а.с. 5/.

Відповідно до Договору дарування житлового будинку, посвідченого 12 листопада 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Громовою О.П., укладеного між ОСОБА_4 далі дарувальник та ОСОБА_3 далі обдаровувана, ОСОБА_4 передає в дар ОСОБА_3 безоплатно у власність, житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Договір зареєстровано в реєстрі за № 6825 /а.с. 6/.

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру правочинів виданого 12 листопада 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Громовою О.П., в Державному реєстрі правочинів знайдено інформацію про договір дарування, предмет правочину: житловий будинок, дарувальник ОСОБА_4 , обдаровуваний ОСОБА_3 /а.с. 7/.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 20 грудня 2013 року Реєстраційною службою Попільнянського РУЮ Житомирської області, актуальна інформація про державну реєстрацію права власності та про об`єкт нерухомого майна, а саме: власником 1/1 частки житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована ОСОБА_3 /а.с. 7 на звороті-8/.

Відповідно до Договору Дарування земельної ділянки посвідченого 12 листопада 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Громовою О.П., укладеного між ОСОБА_4 далі -дарувальник та ОСОБА_3 далі обдаровувана, ОСОБА_4 подарував, а ОСОБА_3 прийняла в дар у власність безоплатно земельну ділянку, площею 0,2400 га, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер: :02:006:0071), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Договір зареєстровано в реєстрі за № 6828 /а.с. 9/.

Як вбачається з Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 043760, виданого 31 серпня 2012 року, ОСОБА_4 на підставі рішення виконкому від 20 листопада 1993 року № 24 Лучинської сільської ради, є власником земельної ділянки площею 0,2400 га, земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд /а.с. 10/.

Згідно Витягу з Державного реєстру правочинів, виданого 12 листопада 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Громовою О.П., в Державному реєстрі правочинів знайдено інформацію про договір дарування, предмет правочину: земельна ділянка площею 0,2400 га, дарувальник ОСОБА_4 , обдаровуваний ОСОБА_3 /а.с. 11/.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 22 листопада 2013 року Реєстраційною службою Попільнянського РУЮ Житомирської області, актуальна інформація про державну реєстрацію права власності та про об`єкт нерухомого майна, а саме: власником 1/1 частки земельної ділянки зареєстрована ОСОБА_3 /а.с. 11 на звороті-12/.

Як вбачається з Державного акту на право приватної власності на землю серії ЖТ 04-12-004815, виданого 30 жовтня 1997 року, ОСОБА_4 на підставі рішення виконкому Лучинської сільської ради народних депутатів № 24 від 20 листопада 1993 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,24 га, земельна ділянка розташована на території с. Лучин Лучинської сільської ради, землі передана для обслуговування жилого будинку /а.с. 12 на звороті- 13/.

Архівною довідкою № 1759/01-17 від 01 серпня 2022 року, виданої Київським державним нотаріальним архівом, визначено, що ОСОБА_2 повідомлено, що документи, які містяться у справі 2-41 (документи (постанови, ухвали, повідомлення, тощо) по накладенню і зняттю заборон та арештів відчуження нерухомого майна) Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори в справі постанова відсутня на вказане майно за 25.10.2004 року. Київський державний нотаріальний архів не може надати копію накладення заборони від 25.10.2004 року /а.с. 14/.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 84/02-31 (с/с № 5/2022) від 11 листопада 2022 року, виданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Громовою О.П., ОСОБА_2 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок під АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0,2400 га, кадастровий номер: :02:006:0071, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на грошові вклади, після померлої ОСОБА_3 , так як немає можливості ідентифікувати за відсутності даних (року народження або реєстраційного номеру облікової картки платника податків) суб`єкта ОСОБА_3 , виявлену в інформаційній довідці зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , згідно майна якої відкрито спадкову справу /а.с. 15-16, 26-27/.

Відповідно до повідомлення № 16912 від 28 лютого 2023 року Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві, арешт майна (реєстраційний номер обтяження згідно даних Єдиного реєстру заборон: 1409873) на підставі постанови 780/3, 16.05.2002 було накладено відносно ОСОБА_3 . Передані до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця справи та виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню, у зв`язку з чим, надати більш детальну інформацію щодо ідентифікування особи відносно якої накладено вищезазначений арешт не вбачається за можливе /а.с. 17/.

Як вбачається з адвокатського запиту № 8 від 20 березня 2023 року, направленого на адресу Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), адвокат просить надати інформацію чи є у виконавчому провадженні № 780/3 від 16.05.2002 року, боржником ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка до дня смерті постійно мешкала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Також просить надати інформацію про усі виконавчі провадження у яких боржником була ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 /а.с. 18/.

Згідно відповіді № 31888 від 11 квітня 2023 року Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на запит адвоката, вбачається, що арешт майна (реєстраційний номер обтяження згідно даних Єдиного реєстру заборон: 1409873) на підставі постанови 780/3, 16.05.2002 (архівний номер: 4379520KIEV12, архівна дата: 24.05.2002, дата виникнення 24.05.2002, № реєстру: 843, внутр. № СС01913926F33133562В) було накладено відносно ОСОБА_3 . Перевіркою даних АСВП встановлено, що станом на 11.04.2023 року у Святошинському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відсутні виконавчі провадження, де боржником є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 /а.с. 19/.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 11 липня 2023 року, актуальна інформація про об`єкт речових прав та про речове право, а саме: право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_3 , розмір частки 1/1 /а.с. 20/.

Як вбачається з Інформації сформованої за допомогою додатку «Реєстр нерухомості», сформованої 12 липня 2023 року, актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна та про право власності, власником земельної ділянки площею 0,24 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована ОСОБА_3 , розмір частки: 1/1 /а.с. 21/.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 13 липня 2023 року, на підставі постанови 780/3, 16.05.2002, Відділ державної виконавчої служби у Ленінградському районі, накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , власниками вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_3 /а.с. 22, 24/.

Відповідно до адвокатського запиту від 24 липня 2023 року направленого ОСОБА_3 на адресу: АДРЕСА_3 , адвокатське бюро просить посприяти ОСОБА_2 в оформленні права власності на спадкове майно та надати свої ідентифікаційні запити /а.с. 23/.

В судовому засіданні оглядалась копія спадкової справи № 5/2022 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , почата 15 лютого 2022 року, закінчена 11 листопада 2022 року, з якої вбачається, що ОСОБА_2 15 лютого 2022 року звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття належне їй спадкове майно, що залишилось після смерті матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до Заповіту посвідченого 26 квітня 2001 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіла все своє майно ОСОБА_2 . Згідно заяви, зареєстрованої у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 46 від 11 листопада 2022 року, спадкова справа № 5/2022, ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Громової О.П., щодо видачі Свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на житловий будинок, земельну ділянку та грошові вклади. Постановою № 84/02-31 (с/с № 5/2022) від 11 листопада 2022 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Громової О.П., ОСОБА_2 відмовлено у видачі Свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на житловий будинок, земельну ділянку та грошові вклади /а.с. 64-111/.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7, зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Оскільки на нерухоме майно, не було оформлено право власності, тому згідно листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року № 19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку.

Відповідно до пункту 4.15. частини 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна

Згідно статті 316 Цивільного Кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частина 1 статті 321 Цивільного Кодексу України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності із статею 328 Цивільного Кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно частин 1, 2 статті 78 Земельного Кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Частина 1 статті 81 Земельного Кодексу України визначає, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до частини 1 статті 120 Земельного Кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Нормами статті 125 Земельного Кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації, цих прав, а відповідно до статті 126 цього ж Кодексу, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно до статті 131 Земельного Кодексу України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Статтею 140 Земельного Кодексу України передбачено підстави припинення права власності на земельну ділянку, серед яких відповідно до п. б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця.

Відповідно до пункту «а» частини третьої статті 152 Земельного Кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Частиною першою статті 182 Цивільного Кодексу України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно зі статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації.

Стаття 392 Цивільного Кодексу України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до частини 1 статті 1225 Цивільного Кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Теж саме зазначає п. 10) Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

Згідно статті 1217 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтями 1216, 1218 Цивільного Кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов`язки спадкодавця, у тому числі право власності на річ, можуть переходити у спадщину.

Як вбачається з частини 1 статті 1268 Цивільного Кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини 5 статті 1268 Цивільного Кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття.

Згідно приписів статті 1297 Цивільного Кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Судом встановлено, що станом на 11.04.2023 року відсутні виконавчі провадження, де боржником є спадкодавиця, мати позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 . Арешт накладено на майно ОСОБА_3 , (ідентифікаційні дані якої відсутні в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна), і яка є власником квартири, яка не входить до складу спадкового майна і не є предмет спору.

Отже, мати позивача немає жодного відношення до квартири на яку накладено арешт.

Тому, приймаючи до уваги те, що позивач є спадкоємцем та прийняла спадщину після смерті матері, відсутній спадковий спір, однак позивач не може оформити право власності на вказане спадкове майно та враховуючи, що іншого шляху для захисту спадкових прав позивач не має, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони законні, обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивач при зверненні до суду з даним позовом просила залишити судові витрати за нею, а тому суд при ухваленні рішення не здійснює їх розподіл.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»; Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»; статтями 78, 81, 120, 125, 131, 140, 152 Земельного кодексу України; статтями 182, 316, 328, 334, 386, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1222, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268-1270, 1297 ЦК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 141, 211, 212, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Корнинської селищної територіальної громади, третя особа на стороні позивача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Громова Ольга Павлівна про визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 47), земельну ділянку площею 0,2400 га, кадастровий номер: :02:006:0071, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та грошові вклади в розмірі 15073,39 гривень, які знаходяться в АТ КБ «ПриватБанк», в порядку спадкування.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник