печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2023 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Новака Р.В.

при секретарі судових засідань Бурячок А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України треті особи: Донецька обласна державна адміністрація, Обласна військово-цивільна адміністрація, Міністерство з питань тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України про відшкодування шкоди про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до Держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державна казначейська служба України про відшкодування шкоди.

29.09.2017 було проведено повторний автоматичний розподіл справи у зв`язку з перебуванням судді Васильєвої Н.П. на лікарняному.

Ухвалою суду від 29.09.2017 цивільну справу за вказаним позовом було прийнято до провадження судді Новака Р.В.

Ухвалою суду від 28.07.2020 справу за вказаним позовом було залишено без розгляду, у зв`язку з тим, що представник позивача недобросовісно користувався наданими законом процесуальними правами в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин.

Постановою Київського апеляційного суду від 27.04.2021 ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28.07.2020 скасовано, справу направлено для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 28.09.2021 у справі за вказаним позовом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач і його представник в судове засідання призначене на 02.12.2021, 18.02.2022,10.05.2022, 30.08.2022,04.11.2022,13.02.2023 будучи належним чином повідомленим повторно не з`явився, суду не повідомив про причини неявки, заяв про розгляд за його відсутності до суду не надходило.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов`язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення особу про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права.

За змістом ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст. ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, після надходження справи з Київського апеляційного суду на новий розгляд, по справі неодноразово проводились судові засідання, проте позивач та його представник рухом справи не цікавились. Окрім заяви про відкладення, поданої представником позивача 03.11.2022 інші заяви чи клопотання в матеріалах справи відсутні.

представник позивача, ані позивач не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи містяться поштові повідомлення, про причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за відсутності представника позивача та позивача до суду не подавалося, заяви про зміну місця знаходження позивача або представника до суду не подавалося.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 2 ст. 2 ЦПК України).

Частиною 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 44 ЦПК України передбачено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч. 2 ст. 44 ЦПК України).

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч. 4 ст. 44 ЦПК України).

Відповідно до ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно з ч. 3 ст. 16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що потрібно розмежовувати зловживання процесуальними правами та зловживання матеріальними (цивільними) правами. Вказані правові конструкції відрізняються як по суті, так і за правовими наслідками щодо їх застосування судом. При зловживанні процесуальними правами суд має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання, позов, чи застосувати інші заходи процесуального примусу. Натомість правовим наслідком зловживання матеріальними (цивільними) правами може бути, зокрема, відмова у захисті цивільного права та інтересу, тобто відмова в позові.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 03.06.2020 у справі № 318/89/18.

Таким чином, на підставі викладеного вище, враховуючи підстави та предмет даного спору, суд приходить до висновку, що позивач та його представник зловживають своїми процесуальними правами, що відповідно до ст. 44 ЦПК України є підставою для залишення позову без розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст., ст. 2, 12, 13, 44, 49, 200, 223, 259, 260, 261, 268, 353, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України треті особи: Донецька обласна державна адміністрація, Обласна військово-цивільна адміністрація, Міністерство з питань тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України про відшкодування шкоди про відшкодування шкоди - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена через Печерськийрайонний суд м. Києва до Київськогоапеляційного суду шляхом подання протягом п`ятнадцяти днів, з дня складання її повного тексту.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Р.В. Новак