Справа № 502/1530/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Березнікова О.В.,

за участю секретаря судового засідання Нанєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Савіна С.О., до ОСОБА_2 , третя особа: Кілійський відділ ДВС в Ізмаїльському районі Одеської області ПМУ МЮ (м. Одеса) про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Савін С.О. в інтересах позивачки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування арешту майна.

Позов мотивований тим, що державним виконавцем Трековим В.В. відділу державної виконавчої служби при примусовому виконанні виконавчого наказу, виданого 12.12.2003 приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 коштів в сумі 23293 грн 29 коп., було відкрито виконавче провадження №4783261. Для збереження майна боржника у вказаному виконавчому провадженні було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3 . Однак, виконавчий документ в рамках виконавчого породження №4783261 було повернуто стягувачу без виконання, однак державним виконавцем не було знято накладений в рамках даного виконавчого провадження решт нерухомого майна ОСОБА_5 .

Станом на теперішній час, враховуючи, що на примусовому виконанні немає жодного виконавчого документи у яких боржником значиться позивачка, а також, що арешт майна наявний протягом тривалого часу, а саме більше 13 років з моменту завершення виконавчого провадження, зазначене не дає позивачці у повному обсязі реалізувати своє право власності на належне майно, зокрема позивачка позбавлена права на відчуження належного їй майна та майно, на яке вона може набути право власності, у зв`язку з цим ОСОБА_6 звернулась до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

07.08.2023 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

05.10.2023 підготовче засідання у справі закрито, справу було призначено до розгляду по суті.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягали та просили їх задовольнити з підстав викладених у позові та наявних у справі письмових доказів.

Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, шляхом направлення на адресу відповідача рекомендованого листа. Поштові відправлення поверталися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що свідчить про те, що судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки. Вказане узгоджується з висновками, викладеними у Постановах ВС від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі № 760/17314/17).

Представник третьої особи: Кілійський відділ ДВС в Ізмаїльському районі Одеської області ПМУ МЮ (м. Одеса) у поданих пояснення просили справу розглянути без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечують.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до відомостей з спецрозділу Автоматизованої системи виконавчого провадження (далі - АСВП), комп`ютерної програми, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, в якому містяться відомості про виконавчі провадження, встановлено, що на виконанні у відділі ДВС перебувало три виконавчих провадження, боржником по яких була позивачка ОСОБА_7 , які не були закінчені фактичним виконанням виконавчого документа, а самі виконавчі документи були повернуті стягувачу, або направлені за належністю:

-Виконавче провадження № 4783261, з виконання виконавчого напису нотаріуса виданого Приватним нотаріусом Ізмаїльського нотаріального округу від 12.12.2003, про стягнення з ОСОБА_7 23293,29 грн. на користь ОСОБА_2 , 30.06.2010 виконавчий документ повернуто стягувачу без виконання, згідно п.2 ч.1 ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції від 07.07.2010, підстава - 2453-VI, чинної на час виникнення відповідних правовідносин).

-Виконавче провадження № 23389308, з виконання судового наказу № 2н-111/06 виданого Кілійським районним судом Одеської області від 14.12.2006, про стягнення з ОСОБА_7 59428,00 грн. на користь ОСОБА_2 , 03.11.2010 виконавчий документ повернуто стягувачу без виконання, згідно п.5 ч.1 ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції від 07.07.2010, підстава - 2453-VI, чинної на час виникнення відповідних правовідносин).

-Виконавче провадження № 24059761, з виконання судового наказу № 2н-111/06 виданого Кілійським районним судом Одеської області від 14.12.2006, про стягнення з ОСОБА_7 59428,00 грн. на користь ОСОБА_2 , 21.12.2011 виконавче провадження було закінчено, згідно п.10 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ направлено за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби (у редакції від 08.07.2011, підстава - 3674-VI, чинної на час виникнення відповідних правовідносин).

З постанови серії АА №687351 від 11.07.2005 вбачається, що на майно ОСОБА_7 , в рамках виконання виконавчого напису нотаріуса, виданого приватним нотаріусом Ізмаїльського нотаріального округу від 12.12.2003 про стягнення з боржника на користь відповідача ОСОБА_2 23293,29 грн.

Відповідно до Акту про вилучення виконавчих документів для знищення через закінчення строків їх зберігання, виконавче провадження з виконання судового наказу № б/н від 14.12.2006 з примусового стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 59428,00 грн, та з виконання виконавчого напису нотаріуса від 12.12.2003, щодо стягнення з ОСОБА_7 23293,29 грн на користь ОСОБА_2 знищені.

З листа Кілійського відділу ДВС в Ізмаїльському районі Одеської області ПМУ МЮ (м. Одеса) від 28.03.2023 №21.10-6994 встановлено, що у відділі на виконанні не знаходяться відкриті виконавчі провадження, боржником по яких є позивачка ОСОБА_1 ..

Водночас, у листі вказано, що у зв`язку з тим, що на момент запровадження АСВП з 05.10.2016 на виконанні у державного виконання відділу ДВС не перебувало відкритих виконавчих проваджень відносно боржника ОСОБА_1 , тому відомості про такі виконавчі провадження та виконавчі дії по вказаним виконавчим провадження відносно боржника ОСОБА_8 відсутні в АСВП.

До запровадження АСВП функціонувала комп`ютерна база даних Єдиниий державний реєстр виконавчих проваджень (далі з текстом - ЄДРВП), відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 20.05.2003 року №43/5 «Про затвердження Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень», відповідно до якої здійснювалося збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії.

Після запровадження АСВП - ЄДРВП увійшов до АСВП, як окремий спец, розділ, який є архівною складовою частиною АСВП та містить відомості про виконавчі провадженні, зареєстравні до запровадження АСВП.

Згідно відомостей ЄДРВП - архівного спец розділу АСВП до 06.10.2016, з`ясовано, що ОСОБА_1 , є боржник із колишнім прізвищем ОСОБА_9 , наявні відомості, зафіксовані в ЄДРВП, що ОСОБА_10 після розірвання шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_1 .

Встановлено, що на виконанні у відділі ДВС перебували вищевказані виконавчі провадження, проте вони були знищені відповідним актом.

Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою та не викликають сумніву щодо їх достовірності.

Статтею 37 ЗУ «Про виконавче провадження», у редакції від 07.07.2010, чинної на час виникнення відповідних правовідносин, а саме повернення виконавчого документа стягувачеві 30.06.2010, а саме з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 12.12.2003, під-час виконання якого було накладено арешт на майно боржника, було передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, вказаної у частині другій цієї статті, для її пред`явлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття арешту з майна.

Тобто норма ч.2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» у вказаній редакції передбачала, що якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу (виконавчий документ повернуто стягувачеві згідно п.2 ч.1 ст 40 Закону) або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

До вказаного висновку також дійшов у своїй постанові від 08.02.2022 Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду по справі №420/12906/20, а саме у п.81. постианови ВС зазначив: «Водночас, порядок завершення виконавчого провадження, зокрема, у разі повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 Закону № 606-XIV врегульовувався статтею 38 цього Закону (редакція якої діяла на час вчинення виконавчої дії 27 листопада 2010 року про повернення ВД), де визначалося, що припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника».

Водночас, у даній справі слід також враховувати тривалість часу наявного арешту майна боржника, яким є позивачка по справі.

Так, враховуючи те, що арешт на майно позивачки було накладено постановою АА№687351 про арешт майна боржника від 11.07.2005, в рамках виконавчого провадження з примусового стягнення виконавчого напису від 12.12.2003 щодо стягнення з позивачки на користь відповідача у справі ОСОБА_4 23293, 29 грн, та з моменту повернення вказаного виконавчого документа стягувачу, а саме 30.06.2010, минуло вже більше 13 років. Водночас ОСОБА_4 повторно з примусового виконання виконавчого документу до ДВС не звертався, виконавчі провадження, зокрема й з примусового стягнення виконавчого напису від 12.12.2003, знищені, зазначене слід вважати втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

На схожому висновку також наголосив Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду, переглядаючи справу №2/0301/806/11 (провадження №61-3814св22) у своїй постанові від 13.07.2022 року де наголосив на тому, що наявність протягом тривалого часу (майже 10 років) не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Отже, враховуючи наведене, арешт на нерухомого майна позивачки, накладений постановою відділу державної виконавчої служби Кілійського районного управління юстиції серії АА №687351 від 11.07.2005, на час розгляду справи є безпідставним та невиправданим, а відтак підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 6-13, 81, 133, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 279, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Савіна С.О., до ОСОБА_2 , третя особа: Кілійський відділ ДВС в Ізмаїльському районі Одеської області ПМУ МЮ (м. Одеса) про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна, накладений постановою відділу державної виконавчої служби Кілійського районного управління юстиції серії АА №687351 від 11.07.2005, зареєстрований 13.07.2005 12:41:42 за №2179897 реєстратором Кілійська районна державна нотаріальна контора, реєстраційний номер обтяження: 2179897.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте Кілійським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 22.11.2023.

Суддя О.В. Березніков