Справа № 486/1352/22
Провадження № 2/486/190/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Савіна О.І.,

при секретарі - Салагорі С.О.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Южноукраїнський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

18.11.2022 року ОСОБА_1 , в інтересах малолітнього ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Южноукраїнський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання батьківства.

В обґрунтування позову зазначає, що вона з червня 2018 року по 07.05.2020 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проживали разом, але шлюб між ними не реєстрували. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась дитина ОСОБА_3 , на момент народження сина вони вже проживали окремо. При реєстрації народження сина запис про батька був зроблений з її слів. Звертає увагу, що дитина зареєстрована нею по-батькові " ОСОБА_4 ", що додатково підтверджує факт наявності кровної спорідненості. Відповідач ставиться до ОСОБА_3 як до сина, вони проводять час разом від його народження, що підтверджується фотокартками. Вони разом не проживають з 07.05.2020 року. Син проживає разом із нею, відповідач інколи приходить до сина, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Той факт, що ОСОБА_3 є сином відповідача підтверджують спільні фотокартки. Крім того, батьківство його можуть підтвердити свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які добре знають їх з відповідачем, і товаришували з ними, коли вони перебували у фактичних шлюбних відносинах та коли народився син. Відповідач відмовляється добровільно, в позасудовому порядку, подавати заяву про реєстрацію його як батька до органу державної реєстрації актів цивільного стану, через що вона змушена звертатися до суду з позовом про визнання батьківства. Зважаючи на викладене просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 батьком дитини ОСОБА_3 , зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини та видати нове свідоцтво про народження, залишивши ОСОБА_3 прізвище " ОСОБА_7 ".

Ухвалою суду від 30.11.2022 року у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

У судовому засідання позивач підтримала та просила їх задовольнити.

У судовому засідання відповідач позовні вимоги визнає повністю.

Представник третьої особи Южноукраїнського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без їх участі, проти позовних вимог не заперечують.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що знає ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Йому відомо, що приблизно з 2018 року вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а в 2020 році посварилися і почали окремо проживати. Після цього народилася дитина в позивача, та в нього не має сумніву щодо факту того, що відповідач є батьком дитини ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні показала, що є матір`ю позивача. Їй також відомо, що позивач і відповідач проживали разом, однак сперечалися через фінансові труднощі, із за цього розійшлися та почали проживати окремо. У вересні 2020 року народилася дитина у її доньки, у неї не має сумніву, що ОСОБА_2 є батьком дитини.

Суд, заслухавши позивача, відповідача та свідків, дослідивши матеріали справи на засадах змагальності та в межах позовних вимог дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з червня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_3 , на момент народження сина вони вже проживали окремо. Відповідач ставиться до ОСОБА_3 як до сина, вони проводять час разом від дня його народження, що вбачається із спільних фотографій (а.с.10, 11).

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), складено 09.09.2020 року актовий запис №176, у якому вказано, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками зазначені: ОСОБА_8 та ОСОБА_1 (а.с. 5).

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України №6 від 04.10.2022 року, матір`ю ОСОБА_3 є ОСОБА_1 , а батьком ОСОБА_8 (а.с.8).

Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проведено у відповідності до ст. 135 СК України - за прізвищем та громадянством матері " ОСОБА_7 ", а ім`я та по батькові батька дитини записано за її вказівкою " ОСОБА_9 ".

Згідно зі ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, відповідно до частини першої статті 122 СК України, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою регулюється статтею 126 СК України. Відповідно до частин першої, третьої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені.

Визнання батьківства за рішенням суду регулюється ст. 128 СК України. Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року №3 встановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою, котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч.1 ст.128 СК України відповідно до якої підставою для визнання батьківства є відсутність заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 17.05.2007 року у справі "Jevremovic v. Serbia" зазначив, що у відповідності до ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів.

Керуючись загальним правилом, визнання батьківства на підставі ч.1 ст. 128 СК України можливо за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Частиною 2 статтею 128 СК України передбачено, що підставою для визнання батьківства можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

За ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 визнав позов і не заперечував про визнання ОСОБА_3 батьком дитини.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено наявність визначених законом, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, підстав для визнання відповідача ОСОБА_2 батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5 - є підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Враховуючи наведені норми права та встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання батьківства підлягає задоволенню шляхом визнання батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 із внесенням відповідних змін до актового запису про народження від 09.09.2020 року №176.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на те, що позивача при зверненні до суду було звільнено від сплати судового збору па підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача.

На підставі ст.ст.121, 126, 128, 134, 145 СК України, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76, 81, 206, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Южноукраїнський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання батьківства, задовольнити.

Визнати громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився у місті Южноукраїнськ, Миколаївської області (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 , Южноукраїнський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №176 від 09.09.2020 року).

Зобов`язати Южноукраїнський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився у місті Южноукраїнськ, Миколаївської області (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 , Южноукраїнський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №176 від 09.09.2020 року), зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України та видати нове свідоцтво про народження, залишивши ОСОБА_3 прізвище " ОСОБА_7 ".

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

У зв`язку з оголошенням в судовому засіданні вступної і резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 17.11.2023 року.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О. І. Савін