Справа № 758/3409/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 року місто Київ

Суддя Подільського районного суду м.Києва Ларіонова Н.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

До Подільського районного суду м. Києва надійшла заява про перегляд заочного рішення, в якій відповідач ОСОБА_1 , просить переглянути заочне рішення від 22.04.2020 р. по справі № 758/3409/19 за вищевказаним позовом.

Ухвалою від 12.07.2023 р. зазначена вище заява про перегляд заочного рішення на підставі ст.285 ч.4 ЦПК України залишена без руху з наданням відповідачу строку терміном в 10 днів для усунення недоліків, а саме: подати копію заяви про перегляд заочного рішення з додатками для позивача.

Копія вищевказаної ухвали була направлена відповідачу за зазначеною ним в заяві адресою, яку відповідач отримав особисто 04.09.2023 р. та повторно 09.11.2023 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення «Укрпошти».

Вирішуючи питання про призначення вищевказаної заяви до розгляду, що заява підлягає поверненню за таких підстав.

Приписами частини 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до чинного ЦПК України зазначена ухвала 12.07.2023 р. не підлягала апеляційному оскарженню.

Частиною 2 статті 43 ЦПК України визначені обов`язки учасників справи, зокрема і виконувати процесуальні дії у встановлений законом або судом строки (п.6).

Тим самим, відповідач мав виконати ухвалу від 12.07.2023 р. про залишення заяви без руху, подавши до суду копію заяви з додатками.

Між тим, станом на 22.11.2023 р. зазначені в ухвалі недоліки заяви не усунуті.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що позивачем, ані у встановлений в ухвалі строк, ані на час постановлення даної ухвали не виконані вимоги ухвали суду від 12.07.2023 р. про залишення заяви без руху.

Про наслідки невиконання ухвали про залишення заяви без руху відповідачу було роз`яснено в ухвалі від 12.07.2023 р.

Згідно ст.12 ч.4 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, відповідно до ст.285 ч.8 ЦПК України вищевказана заява вважається неподаною та підлягає поверненню відповідачу, оскільки відповідач не усунув недоліки у встановлений судом строк.

В прецедентних рішеннях Європейського суду з прав людини зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави («Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р.).

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню заявника до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви. А відтак, відповідач не позбавлений права на доступ до правосуддя, оскільки має можливість повторного звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення в установленому законом порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.185 ч.3, 258-260, 261, 353, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики- повернути заявнику.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду з подачею апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. М. Ларіонова