Справа №725/551/23
Провадження: 2/720/376/23
17 листопада 2023 року м. Новоселиця
Новоселицький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Факащук А.П.,
сторін по справі: позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
представник третьої особи Войтов С.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Орган опіки та піклування Новоселицької м/ради, Чернівецького району,
- про позбавлення батьківських прав, суд,-
Представник позивача звернувся до суду з позовом, про позбавлення батьківських прав.
В позові вказує, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем.
Від шлюбу в них народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочним рішенням Новоселицького районного суду від 16.03.2021 року шлюб між сторонами був розірваний. Після розірвання шлюбу відповідач покинула дитину та не турбується про доньку, не цікавиться її життям та станом здоров`я, жодного разу не навідувалася до доньки, крім того він ніколи не перешкоджав їхньому спілкуванню, а навпаки просив відповідача приймати участь у вихованні дитини.
Рішенням виконавчого комітету Новоселицької м/ради Чернівецького району Чернівецької області вирішено затвердити висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 .

Представник позивача просить суд позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Просили задовольнити позов.

Позивач додатково суду пояснив, що з середини 2021 року донька стала проживати разом з ним за його офіційним місцем проживання в с. Котелеве Чернівецького району. Відповідач не приймала участь у вихованні дитини та в її матеріальному утриманні. На даний час відповідач заборгувала по аліментам за 2022 рік та весь 2023 рік вважає, що колишня дружина самоусунулась від прийняття участі в вихованні дитини а тому просить суд позбавити її батьківських прав.

Відповідач в судовому засіданні не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи, про причину своєї неявки суду не повідомила.

Представник третьої особи в судовому засіданні не з`явився, однак направив заяву про розгляд справи у його відсутності.

У зв`язку з повторною неявкою відповідача в судове засідання суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 223 ЦПК України, справа підлягає розгляду в її відсутності із винесеним по справі заочного рішення.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Представник третьої особи в судовому засіданні суду пояснив, що він особисто мав зустріч з відповідачем по даній справі, більше півтора години особисто спілкувався з приводу поданої заяви про позбавлення її батьківських прав, вона нібито заперечує проти позбавлення її батьківських прав але в тої же час нічого не робить для того, щоб погасити заборгованість по аліментам або зустрітися з дитиною. Орган опіки та піклування своїм рішенням визнав доцільним позбавити ОСОБА_4 батьківських прав. Оскільки вона своєю поведінкою до дитини самоусунулась від її виховання та не приймає участь в її матеріальному утримані. Крім того у спілкуванні з дитиною було встановлено, що дитина сама негативно оцінює дії її матері та каже що їй не потрібна така мама.

Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Допитана в судовому свідок ОСОБА_6 суду показала, що вона є рідною сестрою ОСОБА_1 , та часто буває у його сім`ї дуже добре проінформована про ситуацію яка склалась. ОСОБА_4 одразу після розірвання шлюбу з її братом самостійно виховала доньку, але десь через пару місяців самостійно привезла доньку за місцем проживання брата в с. Котелево Чернівецького району та повідомила, що в її планах не входить виховувати дитину вона їй заважає у самостійному житті. Після цього вона зникла та її точне місце перебування не відомо.

З наданої характеристики с. Котелевського ліцею та Довідки з сільської амбулаторії с. Котелево судом встановлено, що вихованням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 займається її батько ОСОБА_1 .

Відповідно до розрахунку заборгованості по в/п НОМЕР_1, заборгованість по сплаті аліментів за боржником ОСОБА_4 становить станом на 01.03.2023 року - 13291 грн..

Рішенням Новоселицької м/ради від 07.08.2023 року за №200 визнано доцільним затвердити висновок органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати свою дитину, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати їх до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язків батьківського піклування щодо неї.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У відповідності до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Статтею дев`ятою Конвенції ООН про права дитини 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї.

Згідно правовим положенням, викладених у третьому розділі Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України викладених у п.п. 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" вбачається, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи, що відповідач проживає окремо від дитини, ухиляється від виконання своїх обов`язків, матеріально дитину не забезпечує, не піклуються про її стан здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не цікавиться її життям, фактично без поважних причин самоусунулася від своїх батьківських (материнських) обов`язків по відношенню до своєї доньки, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги, про позбавлення її батьківських прав.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 80, 82, 245, 246, 258-273, 280-283, 354 ЦПК України, ст.ст. 150, 155, 164, 165 СК України Сімейного кодексу України, суд керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208-218, 280-283ЦПК України, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд Чернівецької області в 30-денний строк з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

ОСОБА_4 має право протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення суду подати заяву про перегляд заочного рішення суду.

Суддя : Вівчар Г.А.