СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі

головуючого судді Жовноватюк В.С.,

за участю секретаря Лопатюк А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває вищезазначена цивільна справа, у якій позивач просить: визнати незаконним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.01.2022 № 19 31.01.2022 у частині, що стосується звільнення працівника Збройних Сил України ОСОБА_1 з посади радника з гендерних питань апарату радників військової частини НОМЕР_1 ; поновити ОСОБА_1 на роботі у військовій частині НОМЕР_1 з дати звільнення на посаді радника з гендерних питань апарату радників військової частини НОМЕР_1 ; стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 26 вересня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження без виклику(повідомлення) сторін.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 29 листопада 2022 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін - в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні та у позові ОСОБА_1 зазначила, що сама лише трансформація одного структурного підрозділу юридичної особи публічного права в інший без скорочення штату не є підставою для звільнення з публічної служби чи зміні істотних умов її проходження. Крім того, зауважила, що типове положення про радника з питань забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, запобігання та протидії насильству за ознакою статі затверджене Постановою КМУ від 09.10.2020 № 930 «Деякі питання забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

Відповідач у судовому засіданні та у відзиві зазначив, що відповідно до ч.ч. 1, 3 «Про затвердження Положення про Командування Медичних Сил Збройних Сил України», затвердженого наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 21.09.2020 № 145/дск, командування Медичних сил у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами президента України, Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України, актами Міністерства оборони України, Головнокомандувача Збройних Сил України та Генерального штабу Збройних Сил України, дорученнями Міністра оборони України, Головнокомандувача Збройних Сил України його заступників відповідно до розподілу повноважень, а також цим Положенням. Командування Медичних сил відповідно до покладених на нього завдань забезпечує дотримання положень Конституції та законів України, указів президента України та Постанов Верховної ради України, актів Кабінету Міністрів України, інших актів законодавства у сфері охорони здоров`я, наказів Міністерства оборони України, Головнокомандувача Збройних Сил України та Генерального штабу Збройних Сил України, а також цього Положення та здійснює контроль за їх реалізацією. На виконання вимог Директиви позивача 26 листопада 2021 року було попереджено про скорочення посади апарату радників, яку займала позивач та наступного її звільнення що не заперечується позивачем.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.

За змістом ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частиною 1 ст. 5 КАС України передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Так, як зазначалось у позові, типове положення про радника з питань забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, запобігання та протидії насильству за ознакою статі затверджене Постановою КМУ від 09.10.2020 № 930 «Деякі питання забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

Типовим положенням про відповідальний підрозділ з питань забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків у п. 1 визначено, що Міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські держадміністрації (далі - орган влади) для виконання в межах компетенції завдань, пов`язаних із забезпеченням рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, створюють у своєму складі або у складі самостійного структурного підрозділу органу влади відповідальні підрозділи з питань забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків (далі - відповідальний підрозділ).

У районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністраціях відповідальний підрозділ утворюється у складі самостійного структурного підрозділу, до повноважень якого належить проведення заходів з питань сім`ї, запобігання та протидії домашньому насильству та насильству за ознакою статі, торгівлі людьми, забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків.

Пункт 3 Типового положення про відповідальний підрозділ з питань забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків визначає, що відповідальний підрозділ у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, міжнародно-правовими документами у сферах прав людини та гендерної рівності, стороною яких є Україна та згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, міжнародними документами ООН, Ради Європи, Європейського Союзу, ОБСЄ, рекомендаціями міжнародних моніторингових інституцій у сфері прав людини та гендерної рівності, Угодою про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії та їхніми державами-членами, з іншої сторони, іншими нормативно-правовими актами та цим Положенням.

Типовим положенням про радника з питань забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, запобігання та протидії насильству за ознакою статі передбачено, що Радники з питань забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, запобігання та протидії насильству за ознакою статі (далі - радник) призначаються в міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київській та Севастопольській міських, районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністраціях (далі - орган влади) відповідно до законодавства.

Радник взаємодіє із заступником керівника органу влади, на якого покладено обов`язки уповноваженої особи (координатора) з питань забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, запобігання та протидії насильству за ознакою статі (далі - уповноважена особа (координатор), співпрацює з відповідальним підрозділом з питань забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків та структурним підрозділом, до повноважень якого належить проведення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству та насильству за ознакою статі.

Радник у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, міжнародно-правовими документами у сферах прав людини та гендерної рівності, стороною яких є Україна та згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, міжнародними документами ООН, Ради Європи, Європейського Союзу, ОБСЄ, рекомендаціями міжнародних моніторингових інституцій у сфері прав людини, Угодою про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії та їхніми державами-членами, з іншої сторони, іншими нормативно-правовими актами та цим Положенням.

Основними завданнями радника є консультування і внесення керівнику органу влади та уповноваженій особі (координатору) пропозицій щодо реалізації державної політики з питань забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків (відповідно до компетенції органу влади), протидії насильству та дискримінації за ознакою статі, у тому числі стосовно виконання міжнародних зобов`язань України відповідно до Конвенції ООН про ліквідацію усіх форм дискримінації щодо жінок та Факультативного протоколу до неї, Пекінської декларації та Платформи дій, прийнятих на четвертій Всесвітній конференції зі становища жінок 15 вересня 1995 р., резолюції Ради Безпеки ООН 1325 "Жінки, мир, безпека" та пов`язаних із нею резолюцій Ради Безпеки ООН, Стратегії гендерної рівності Ради Європи, інших документів з питань гендерної рівності, прийнятих на рівні ООН, Ради Європи, ОБСЄ, ЄС, НАТО.

Радник відповідно до визначених для нього завдань:

1) бере участь у проведенні моніторингу:

виконання Законів України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", "Про запобігання та протидію домашньому насильству", "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" у частині протидії дискримінації за ознакою статі або за кількома ознаками, однією з яких є стать;

дотримання міжнародних зобов`язань України у сфері забезпечення гендерної рівності, запобігання та протидії насильству за ознакою статі;

врахування принципу забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків під час розроблення нормативно-правових актів.

За результатами моніторингу вносить керівнику органу влади/уповноваженій особі (координатору) пропозиції щодо забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків;

2) бере участь у:

проведенні аналізу стану забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків у відповідній сфері (на відповідній території);

проведенні гендерних аудитів, розробленні заходів, планів за результатами їх проведення, подає пропозиції щодо включення положень, спрямованих на забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, до колективних договорів, угод відповідно до статті 18 Закону України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків";

підготовці тематичних та аналітичних доповідей, доповідних записок, рекомендацій з питань забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, запобігання та протидії насильству за ознакою статі, зокрема, з виконання міжнародних документів;

проведенні для працівників органу навчальних заходів (семінарів, тренінгів тощо) з питань забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, запобігання та протидії насильству за ознакою статі;

інформаційно-пропагандистській діяльності щодо ліквідації всіх форм дискримінації за ознакою статі та організації заходів, спрямованих на формування гендерної культури, запобігання та протидію насильству за ознакою статі;

роботі утворених в органі влади консультативно-дорадчих органів, міжвідомчих робочих груп з питань забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, запобігання та протидії насильству за ознакою статі;

3) консультує стосовно:

врахування принципу забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків під час розроблення нормативно-правових актів, у тому числі стратегій розвитку, державних/регіональних програм і планів, з урахуванням результатів гендерного аналізу, визначення індикаторів для їх оцінювання (відповідно до компетенції органу влади);

застосування позитивних дій з подолання гендерної асиметрії та дисбалансу, що складаються на відповідній території чи в галузі, та їх припинення;

шляхів запобігання та протидії дискримінації та насильству за ознакою статі;

дотримання принципу забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків у публікаціях, які розміщуються на офіційному веб-сайті органу влади;

4) вносить пропозиції щодо:

удосконалення статистичної та адміністративної звітності з урахуванням гендерної складової;

здійснення видатків із застосуванням результатів гендерного аналізу та гендерно орієнтованого підходу в бюджетному процесі.

Радник відповідно до визначених для нього завдань має право:

1) вносити керівникові органу влади пропозиції щодо подання до центральних, місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, профспілок, їх організацій та об`єднань, роботодавців, їх організацій та об`єднань запитів щодо отримання документів, матеріалів та інформації з урахуванням обмежень, установлених законодавством;

2) вносити відповідальному підрозділу органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування з питань забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків пропозиції щодо напрямів наукових досліджень з питань забезпечення гендерної рівності, протидії насильству за ознакою статі;

3) брати участь у заходах (у тому числі міжнародних) щодо обміну досвідом з питань забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків.

Радник для виконання визначених для нього завдань у межах компетенції органу влади взаємодіє із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, іншими органами державної влади та органами місцевого самоврядування, структурними підрозділами органу влади, центрами з надання безоплатної вторинної правової допомоги, громадськими об`єднаннями, закладами освіти, науковими установами, організаціями профспілок та роботодавців.

Крім того, метою Закону України є досягнення паритетного становища жінок і чоловіків у всіх сферах життєдіяльності суспільства шляхом правового забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, ліквідації дискримінації за ознакою статі та застосування спеціальних тимчасових заходів, спрямованих на усунення дисбалансу між можливостями жінок і чоловіків реалізовувати рівні права, надані їм Конституцією і законами України.

Відповідно до посадової інструкції радника з гендерних питань апарату радників Командування Медичних сил Збройних Сил України, завданнями радника є консультування і внесення, відповідно до компетенції Командування Медичних сил Збройних Сил України, командувачу Медичних сил Збройних Сил України, уповноваженій особі, радниками з гендерних питань військових частин, установ, організацій, безпосередньо підпорядкований Командуванню Медичних сил Збройних Сил України, пропозицій щодо реалізацій державної політики з питань забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, протидії насильства та дискримінації за ознакою статі.

Відтак, проаналізувавши вищенаведені нормативно-правові акти, можна дійти до висновку, що посада позивача передбачала реалізацію державної політики з питань забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків. Варто зазначити, що публічна служба також є механізмом здійснення завдань та функцій держави.

Вимоги позивача пов`язані з прийняттям, проходженням та звільненням з публічної служби. Відповідно за своїм предметом та можливими правовими наслідками, такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами, а отже не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

За таких обставин необхідно закрити провадження у справі, оскільки даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 255, 256 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу - закрити.

Роз`яснити сторонам, що зазначена справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя В.С. Жовноватюк