Унікальний номер справи 333/6286/23
Номер провадження 2/333/2931/23
23 жовтня 2023 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого - судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання Дондик О.Ю.,
розглянувши у відкритому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Кравченко Ольга Василівна до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування житловим приміщенням шляхом виселення,
в с т а н о в и в:
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ.
Позивач, що діє в інтересах недієздатного ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просить усунути ОСОБА_2 перешкоди у здійсненні права користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зазначеної квартири, вказавши, що 22.06.2006 ОСОБА_3 , уклала шлюб з недієздатним ОСОБА_2 , та з того часу почала проживати у вказаній вище квартирі. 02 травня 2023 року, на підставі висновку Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 01/32.23-75 від 28.03.2023, актовий запис про шлюб № 167 від 22.07.2006 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 анульовано. Відповідач після розірвання шлюбу надалі проживає з позивачем за вищевказаною адресою, завдає моральних та фізичних страждань позивачу. Подальше співмешкання з відповідачем в одному будинку може привести до тяжких наслідків, що і стало причиною їх для звернення до суду з відповідним позовом.
ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ.
У судове засідання позивачка не з`явилася, її представник надала заяву про розгляд справи за їх відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, місце і дату судового засідання був повідомлений належним чином. Судова повістка надсилалась за її зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.
Ухвалою суду від 16.08.2023 року відкрито загальне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 18.09.2023 року.
Ухвалою суду від 18.09.2023 року по справі проведено підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд на 23.10.2023 року.
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, в зв`язку з чим суд відповідно до положень ст. 178 ч.8 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами та вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.
ОСОБА_2 є власником 1/4 частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя у справі № 2-3820/07 від 09.11.2007, що набрало законної сили 20.11.2007, та ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя у справі № 2-3820/07 від 15.04.2008, що набрала законної сили 22.04.2008.
Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 12177168, виданим Реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції Запорізької області 04.11.2013, номер запису про право власності 3221673 зареєстроване право власності ОСОБА_2 на зазначену частку квартири 16.10.2013.
Відповідно до договору дарування частини квартири, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В., 09.10.2010 за № 4148 співвласником зазначеної квартири є ОСОБА_4 .
Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя у справі № 2-816/92 від 03.03.1992, що набрало законної сили 14.03.1992, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнаний недієздатним.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого повторно 07.10.2020 Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №167, 22.07.2006 ОСОБА_3 , уклала шлюб з ОСОБА_2 .

Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя у справі № 2-о-4236/07 від 30.10.2007, ОСОБА_3 , визнано опікуном недієздатного ОСОБА_2 .

Відповідно до повідомлення про анулювання актового запису цивільного стану №42/32.19-84 від 02.05.2023, виданого Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), 02 травня 2023 року, на підставі висновку Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 01/32.23-75 від 28.03.2023, актовий запис про шлюб № 167 від 22.07.2006 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 анульовано.

Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя у справі № 333/613/22 від 10.08.2022 звільнено ОСОБА_3 від повноважень опікуна недієздатного ОСОБА_2 та призначено його опікуном ОСОБА_1 .

Згідно акту, складеного районною адміністрацією Запорізької міської ради по Комунарському району від 05.08.2022, при здійсненні виходу на адресу проживання недієздатного ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ) встановлено наступне. Двері квартири відчинив сам недієздатний. Опікун ОСОБА_3 намагалася в грубій формі з криками і нецензурною лайкою завадити спілкуванню з недієздатним. Спілкування відбувалося тільки після того, коли недієздатний ввійшов з квартири у під`їзд. Представнику поліції прийшлося зачинити двері квартири та тримати їх, щоб агресивно налаштована опікун не вчинила будь-яких протиправний дій. Спілкування супроводжувалося криками опікуна з квартири нецензурною лайкою та погрозами на адресу представників органу опіки та піклування. На питання представників органу опіки та піклування районної адміністрації недієздатному про те, чи не ображають його опікун та інші співмешканці, чи не голодує він, недієздатний почав плакати. На питання чи знає він, що відбудеться засідання суду з питання звільнення ОСОБА_3 від обов`язків опікуна відносно нього, він відповів, що про це його ніхто не повідомив. Його було повідомлено про дату та час судового засідання і він пообіцяв, що на засідання прийде обов`язково. Під час спілкування він розмовляв пошепки, постійно озираючись на двері квартири. Було видно, що він дуже боїться опікуна. Опікун ОСОБА_3 категорично з нецензурною лайкою відмовилася будь-якого спілкування з членами опікунської ради.

V. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА.

Стаття 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування інакше ніж з підстав і в порядку, визначених законом.

Право на повагу до житла гарантує і ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Ст.317 ЦК України право власності являє собою право на володіння, користування та розпорядження майном, причому, відповідно до Конституції України та ст.387 ЦК України, захист права власності забезпечується державою.

Згідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ст. 321 ЦК України , право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження у його здійсненні.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Предмет доказування у такій категорії справ визначений постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 07 лютого 2014 року. Так, згідно з пунктом 33 згаданої постанови відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 у справі 521/17805/16-ц, де зазначено, що норма статті 391 ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або квартири, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Згідно зі ст. 44 СК України у випадках, передбачених статтями 39-41 цього Кодексу, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 СК України особа, яка поселилася у житлове приміщення іншої особи у зв`язку з реєстрацією з нею недійсного шлюбу, не набула права на проживання у ньому і може бути виселена.

З моменту, коли перестали існувати правові підстави для користування житлом особою, яка володіє таким приміщенням незаконно, власник має право вимагати усунення перешкод у користуванні та розпорядженні таким майном шляхом виселення.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року №14-181 цс18 (справа № 653/1096/16-ц).

Судом встановлено, що недієздатний ОСОБА_2 є законним співвласником квартири АДРЕСА_1 . Відповідачка уклала з ним шлюб, який є недійсним в силу закону та який анульовано. При цьому відповідач не є власником чи співвласником квартири АДРЕСА_1 . За вказаною адресою вона також не зареєстрована. А тому не має законних підстав для проживання в цій квартирі. Фактичне мешкання відповідачки у вказаній квартирі не дозволяють ОСОБА_2 вільно нею користуватися, зокрема проживати у ній, чим ОСОБА_3 створюються перешкоди для здійснення ОСОБА_2 прав власника зазначеного майна. За таких обставин ОСОБА_3 підлягає виселенню без надання їй іншого жилого приміщення.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 89, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 280, 430 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Кравченко Ольга Василівна до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування житловим приміщенням шляхом виселення задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_2 у здійсненні права користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зазначеної квартири.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в сумі 1073 /одна тисяча сімдесят три / гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановленихст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Особа, в інтересах якої подано позов: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Ю.В. Ковальова