РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2023 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі судді Костянтина Шепеля,

із секретарем судового засідання Раїсою Буга,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Смірнов Сергій Михайлович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича та приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука Володимира Володимировича - про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

приходить до такого.

Позиція позивача

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Смірнов С.М. - 16 жовтня 2023 року звертається до суду з цим позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 19629, вчинений 19 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ «Бізнес Позика» в розмірі 75664,76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в жовтні 2023 року позивачка дізналась, що вищевказаний виконавчий напис перебуває на виконанні у приватного виконавця Тимощука В.В., коли при отриманні заробітної плати з неї було відраховано кошти. Звернувшись за правовою допомогою та перевіривши мобільний додаток «ДІЯ», отримала інформацію про ідентифікатори доступу до матеріалів виконавчого провадження. Ознайомившись із виконавчим написом, позивач вважає його таким, що не підлягає виконанню, адже відповідно до постанови КМУ від 19 квітня 2022 року № 480 «Про внесення змін до деяких постанов КМУ щодо діяльності нотаріусів та функціонування єдиних та державних реєстрів держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану» з Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172, виключено розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Також зауважила, що відповідно до рішення вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 6 вересня 2022 року № 2, у зв`язку з неодноразовими грубими порушеннями нотаріусом законодавства при вчинення нотаріальних дій, що завдало шкоди фізичним та юридичним особам, Міністерством юстиції України від 28 вересня 2022 року анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю видане на ім`я ОСОБА_2 . Крім того, в січні 2021 року позивачка втратила свій паспорт громадянки України, перебуваючи на речовому ринку в м. Хмельницький, про що повідомила Жмеринський РВП ГУНП. Враховуючи вищезазначене, позивачка вважає, що невідома особа скористалась її особистими документами, оформивши кредит на її ім`я.

На підтвердження позову надав копію заяви про примусове виконання, копію виконавчого напису № 19629 від 19 грудня 2021 року, копію постанови про відкриття провадження, копію постанови про стягнення з боржника основної винагороди, копію постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, копію постанови про звернення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Позиція відповідача

Представник відповідача ТОВ «Бізнес Позика» 31 жовтня 2023 року подає клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги, не погоджується із загальною сумою в розмірі 5000 грн та просить зменшити її розмір до 2000 грн. Вважає, що вартість юридичних послуг завищена в декілька разів, є необґрунтованою та неспівмірною із часом, витраченим адвокатом на виконання робіт.

Позиція третіх осіб

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук В.В. та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. свою позицію не виклали, пояснень щодо позову не надіслали.

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання

Справа надійшла до суду 16 жовтня 2023 року (а.с.1).

Ухвалою суду від 18 жовтня 2023 року заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. 19 грудня 2021 року № 19629 на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. відкрито виконавче провадження № 68661652 від 16 лютого 2022 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість в сумі 75664,76 грн (а.с. 30).

Ухвалою суду від 18 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано в строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали подати відзив на позовну заяву, а третім особам для надання письмових пояснень щодо позову, також встановлено позивачу строк п`ять днів з дня отримання відзиву для надання заперечень (а.с. 29).

Копії ухвал суду та позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу та третім особам за адресою, що вказана в позові (а.с. 31).

Копія ухвали суду та позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу та третім особам за адресою, що вказана в позові. Відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, представник відповідача ТОВ «Бізнес Позика» отримав надіслані судом документи 25 жовтня 2023 року, третя особа приватний виконавець Тимощук В.В. отримав надіслані судом документи 24 жовтня 2023 року (а.с. 33) та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. не отримав надіслані судом документи, на адресу суду повернувся конверт з відміткою на довідці Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 35).

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги від представника відповідача ТОВ «Бізнес Позика» надійшло до суду 31 жовтня 2023 року (а,с. 53-55).

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.

Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин

Відповідно до копії виконавчого напису від 19 грудня 2021 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. з позивача стягується за період з 12 квітня 2021 року по 26 листопада 2021 року на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором № 271755-КС-001 від 12 квітня 2021 року в розмірі 75664,76 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в сумі 28604,28 грн, простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в сумі 44170,48 грн, простроченої заборгованості за комісією в сумі 2250 грн та плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом 640 грн (а.с.7).

16 лютого 2022 року приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук В.В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 68661652 щодо примусового виконання виконавчого напису, що видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. щодо стягнення з позивача заборгованості на користь ТОВ «Біснес Позика» в розмірі 75664,76грн (а.с 8).

Крім того, 16 лютого 2022 року приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук В.В. виніс постанови про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 7566,50 грн (а.с.10), про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 669 грн (а.с. 11) та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.12).

Відповідно до копії талону-повідомлення єдиного обліку № 3772, заяву ОСОБА_1 про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення щодо факту втрати банківської картки Ощадбанку та паспорту, прийнято та зареєстровано 2 липня 2021 року о 13-01 год старшим інспектором чергової частини Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Левченком О.В. (а.с. 17).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Надані докази прийняті судом до уваги, підстав для їх відхилення не вбачається.

Юридична кваліфікація встановлених обставин

Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 передбачений порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно з пунктом 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно з пунктом 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3.2. безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до статті 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше.

Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Відповідно до пункту 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачою відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

Згідно з пунктом 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07 лютого 2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

З матеріалів справи не встановлено, що при вчиненні напису приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. отримав від представника ТОВ «Бізнес Позика» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед стягувачем, зазначений у написі, є безспірним.

Отже, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру суми, що підлягає стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно з частинами 5 та 6 статті 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, які беруть участь у справі. Доказуванню не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновки суду

За таких обставин, проаналізувавши всі обставини, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх досліджені, суд приходить до висновку, що заборгованість перед відповідачем має спірний характер, а тому виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Щодо витрат на правничу допомогу, то слід зазначити, що відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом з тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом статей 137, 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу мають бути дійсними (реальними), необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наведеної, зокрема, у пункті 95 рішення від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», пункті 80 рішення від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», пункті 88 рішення від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23 січня 2014 року у справі «East|West Aliance Limited» проти України», заява № 19336/04), обґрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на виконання таких робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одним з основних елементів верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість та кількість підготовлених документів, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Як видно з матеріалів справи, що розглядається, позивач на підтвердження витрат на правничу допомогу надав договір про надання правової допомоги від 10 жовтня 2023 року (а.с.20), опис надання послуг від 16 жовтня 2023 року на суму 5000 грн (а.с. 20) та квитанцію від 10 жовтня 2023 року на суму 5000 грн (а.с. 26).

За змістом договору про надання правової допомоги розмір винагороди визначений у договорі у вигляді фіксованої суми за кожен вид адвокатської послуги.

Представник відповідача в поданому клопотанні вказував на неспівмірність та необґрунтованість вказаної суми.

Визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу, відповідно до вимог статей 137,141 ЦПК України та враховуючи клопотання відповідача, суд зважає, що справа є незначної складності, в даній категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика, обсяг досліджених доказів є невеликим, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2000 грн витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою у ній.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3-13, 19, 76-81, 89, 259, 263-265, 274 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Смірнов Сергій Михайлович до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича та приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука Володимира Володимировича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий надпис, вчинений 19 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, зареєстрований в реєстрі за № 19629, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість в розмірі 75664,76 грн.

Стягнути з ТОВ «Бізнес Позика» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі в розмірі 3610 (три тисячі шістсот десять) грн 40 коп, які складаються із сплаченого судового збору за подання позовної заяви в сумі 1073,60 грн, 536,80 грн за подання заяви про забезпечення позову та 2000 грн витрати на правову допомогу.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його винесення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», знаходиться за адресою: проспект Ю. Гагаріна, 23 а/с 57, м. Київ, .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

- Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук Володимир Володимирович, знаходиться вул. Соборна, 8, оф. 301, м. Вінниця Вінницької області.

- Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Віталійович, знаходиться вул. Велика Житомирська, 16/3, м. Київ, 01001.

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ