Номер провадження: 22-ц/813/662/23
Справа № 523/5451/16-ц
Головуючий у першій інстанції Виноградова Н. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2023 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Цюри Т.В.,

за участю секретаря - Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2016 року у складі судді Виноградової Н.В.,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу в розмірі 42700,03 грн.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2016 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування матеріальну шкоду в розмірі 42 700,03 гривень, судовій збір в розмірі 1378,00 гривень.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13.10.2020 в задоволені заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення відмовлено.

В листопаді 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на заочне рішення суду, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_2 (учасник ДТП) для визначення розміру завданої йому матеріальної шкоди внаслідок ДТП, необхідно було звернутись до ліцензованого експерта чи суб`єкта оцінювальної діяльності, яким би було встановлено точну грошову вартість завданих збитків, а висновок (звіт) оцінювача виступив би належним та допустимим доказом при судовому врегулюванні спору. Суду не надане підтвердження того, що деталі замінювались чи ремонтувались. Походження цін на деталі та ремонт, зазначені у рахунку-фактурі ДП «Автотрейдінг-Одеса», є невідомого походження із значним завищенням, та з урахуванням відновлення (заміни) деталей, які не були пошкодженими у даній ДТП. Також не з`ясовано судом з якими пошкодженнями автомобіль ОСОБА_2 було доставлено на дослідження до СТО (можливо автомобіль було пошкоджено раніше навмисно), не з`ясовано, які джерела оцінювання роботи (деталей) використовував робітник, що оцінював пошкодження, не з`ясовано ані початкової, ані залишкової вартості автомобіля, не вказана сума відновлювального ремонту із відповідними розрахунками по встановленим діючим законодавством, формулам. Також, відповідно до розрахунку страхового відшкодування до страхового акту №1.001.14.18256/УЕ8КО34906, що знаходиться у матеріалах справи, не зазначено взагалі ніяких даних, що свідчить про те, що розмір збитку було обраховано позивачем без урахування коефіцієнту зносу ТЗ. До суду не надане підтвердження того, що деталі замінювались чи ремонтувались. Походження цін на деталі та ремонт, зазначених у рахунку-фактурі ДП «Автотрейдінг-Одеса» є невідомим. Скаржник також зазначив, що не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

20.04.2023 від представника апелянта надійшли додаткові пояснення у справі, а також клопотання про розгляд срави без його участі та без участі відповідача.

20.04.2023 від представника позивача надійшли письмові пояснення в яких останній просив в задоволення апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників процесу, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що 17.11.2014 о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки "ВАЗ 11183", р/н НОМЕР_1 , по міжквартальному проїзду біля будинку №35 по вул. Куйбишева в м. Одесі, в порушення вимог п.10.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, виїжджаючи на вищезазначену вулицю, не надав перевагу у русі автомобілю марки "Hyundai", р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався праворуч від нього по вул. Куйбишева, внаслідок чого допустив з ним зіткнення, чим завдав обом транспортним засобам механічні пошкодження.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 17.12.2014 (справа №523/18763/14-п) ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Внаслідок пригоди автомобіль «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , отримав механічні пошкодження, що підтверджується відповідною довідкою.

На день скоєння ДТП, вищевказаний автомобіль був застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «Аха Страхування» строком дії з 26.04.2014 до 25.07.2015. Страхова сума 355 000 грн.

17.11.2014 здійснено повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку та складено акт огляду транспортного засобу.

Розмір матеріального збитку завданого власнику пошкодженого автомобіля «Hyundai», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 становить 42 700,03 грн., що підтверджується рахунком-фактурою № АС-0060660 від 25.11.2014.

ПрАТ «Страхова компанія «Аха Страхування», виконуючи свої договірні зобов`язання виплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування, на підставі рахунків-фактур в загальному розмірі 42 700,03 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 25.12.2014 та від 05.02.2015.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції посилався на те, що ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" виплатило ОСОБА_2 суму страхового відшкодування, розмір якої становить 42 700,03 грн., а оскільки відповідач є особою, яка винна у вчиненні ДТП, дійшов висновку про стягнення з останнього на користь позивача вказаної суми у порядку регресу.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки рішення у справі було ухвалено у заочному порядку у відсутність відповідача, відповідач не був повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи у суді першої інстанції, на що посилався у своїй апеляційній скарзі.

Як встановлено, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 12.11.2010.

Суд не направляв ОСОБА_1 ухвалу про відкриття провадження та копії позовної заяви з доданими матеріалами, здійснив виклик його в судове засідання шляхом оголошення у пресі, проте оголошення в такий спосіб не є належним сповіщенням, тому відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового.

Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов.

Згідно зі статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини (аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі N 755/18006/15-ц (провадження N 14-176цс18); пункт 34).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист.

Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.

Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпілий) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої.

Згідно зі статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Враховуючи викладене, вимога позивача (страховика ПрАТ «Страхова компанія «Аха Страхування») до завдавача шкоди ОСОБА_1 не є регресною, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої особи у деліктному зобов`язанні.

Отже, задовольняючи позов, суд першої інстанції помилково здійснив кваліфікацію права вимоги ПрАТ «Страхова компанія «Аха Страхування» як регресу.

Щодо розміру відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до рахунку-фактури за яким постачальником є ДП «Автотрейдінг-Одеса» від 25.11.2014 та страхового акту від 23.12.2014 вартість відновлювального ремонту складає 38 225,41 грн.

Платіжне доручення від 25.12.2014 на суму 38 225, 41 грн. підтверджує факт оплати страховиком вказаної суми на рахунок страхувальника.

ДП «Автотрейдінг-Одеса» звернулося до ПрАТ «Страхова компанія «Аха Страхування» з листом про те, що на момент замовлення 26.12.2014 у зв`язку зі значним ростом курсу долара, було здійснено перерахунок роздрібної вартості імпортером «Хюндай Мотор Україна», що потягло за собою подорожчання необхідних для ремонту запчастин. У зв`язку з цим сума відновлювального ремонту становить 42 700,30 грн. На підставі чого просив здійснити додаткову оплату у розмірі 4 474,89 грн.

Згідно з платіжним дорученням від 05.02.2015 страховиком здійснено оплату на підставі страхового акту від 03.02.2015 на рахунок страхувальника у розмірі 4 474,62 грн.

Оскільки ОСОБА_1 не брав участі в судовому засіданні першої інстанції через неналежне сповіщення, право на подачу клопотань реалізував на стадії апеляційного розгляду справи та просив призначити у справі судову транспортно-товарознавчу експертизу.

Відповідно до висновку експерта від 13.12.2022 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, пошкодженого внаслідок дорожньої пригоди, яка сталася 17.11.2014 станом на період його відновлення становить 36 272,31 грн. Вартість матеріального збитку становить 29 037,28 грн.

Водночас судом встановлено, що висновок експерта здійснено з урахуванням ремонтної калькуляції від 04.04.2015 в якій міститься розрахунок відновлення ТЗ після нанесених пошкоджень, нової (додаткової) ремонтної калькуляції відновлювального ремонту досліджуваного ТЗ станом на період його відновлення експертом не здійснювалося за недоцільністю.

Отже, визначений у висновку експерта розмір вартості відновлювального ремонту (36 272,31 грн.) несуттєво відрізняється від попереднього рахунку-фактури за яким постачальником є ДП «Автотрейдінг-Одеса» від 25.11.2014 яким встановлено вартість відновлення ТЗ у розмірі 38 225 грн., водночас експертом не спростовано зазначений рахунок та не доведено завищення вартості відновлювальних робіт та не наведено будь-яких спростувань безпідставності донарахування 4 474,62 грн. у зв`язку з подорожчанням цін на запчастини.

У постанові Верховного Суду від 06 липня 2018 року у справі N924/675/17 зроблено висновок про те, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля, а тому рахунок на оплату, виданий ТОВ "Сан Моторс", одним з видів діяльності якого є технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, є належним та достатнім доказом, який підтверджує дійсний розмір завданої шкоди автомобіля Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_3 , та витрат, які було понесено для його відновлювального ремонту.

Більше того, у даній категорії справ доказами, які підтверджують розмір заподіяної шкоди та витрати, що були фактично здійснені у зв`язку з відновлювальним ремонтом, можуть бути рахунки, акти виконаних робіт, квитанції, чеки, накладні тощо, і вказаний перелік не є вичерпним.

Зважаючи на відсутність доказів на спростування того, що вартість відновлювального ремонту є такою, що зазначена в рахунках-фактурах, то доводи апеляційної скарги до уваги не приймаються.

У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі N754/5129/15-ц зроблено правовий висновок про те, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.

З урахуванням викладеного, до стягнення підлягає вартість відновлювального ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апелянта про те, що акт оцінювача не надавався до суду першої інстанції, оскільки суд виходив з рахунку - фактури, акт оцінювача не був підставою для задоволення позову та не може бути покладений в основу і на стадії апеляційного розгляду.

Інших доказів не надано, рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, відповідачем не спростовано, що загальний розмір завданої ним шкоди становить 42 700,30 грн.

Аналізуючи викладене у сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, беручи до уваги, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» виконало свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування потерпілій особі завданих збитків у повному обсязі, що підтверджено належними та допустимими доказами, апеляційний суд приходить до висновку, що сплачена позивачем на користь потерпілої особи сума матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП в розмірі 42 700,30 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в порядку суброгації.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2016 року скасувати.

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» матеріальну шкоду в розмірі 42700,03 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 16.05.2023

Головуючий:

Судді: