Провадження №4-с/369/105/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2023 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченко А.В., за участі секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, скаргу ОСОБА_1 , стягувач: Публічне акціонерне товариство «Діамантбанк», суб`єкт оскарження: Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) на рішення, дії та бездіяльність Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області,-

В С Т А Н О В И В:

03.10.2023 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_1 , стягувач: Публічне акціонерне товариство «Діамантбанк», суб`єкт оскарження: Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) на рішення, дії та бездіяльність Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області, згідно якої останній просить суд: визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) щодо не зняття арешту з усього майна та грошових коштів на банківських рахунках, в тому числі карткового зарплатного рахунку в АТ КБ «ПриватБанк» боржника, ОСОБА_1 , в межах виконавчого провадження: - ВП 58831557 з примусового виконання наказу Києво-Святошинського районного суду Київської області № 369/2695/14-ц від 07.05.2014р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Діамантбанк» 39 951,78 грн. заборгованості, 11 367,32 грн. пені, та 513,19 грн. судового збору; зобов`язати Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) провести виконавчі дії по зняттю арешту з усього майна та грошових коштів на банківських рахунках, в тому числі картковому зарплатному рахунку АТ КБ «ПриватБанк» боржника, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , накладеного в межах виконавчого провадження: ВП 58831557.

Вимоги скарги обгрунтовано тим, на виконанні Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) знаходилось виконавче провадження:

- ВП 58831557 з примусового виконання наказу Києво-Святошинського районного суду Київської області № 369/2695/14-ц від 07.05.2014р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Діамантбанк» 39 951,78 грн. заборгованості, 11 367,32 грн. пені, та 513,19 грн. судового збору;

У зазначеному виконавчому провадженні було накладено арешт на майно та банківські рахунки, що належать боржнику, ОСОБА_1 .

Стягувачем за даними виконавчими провадженнями є АБ «Діамант» (ПАТ «Діамантбанк»), який визнано неплатоспроможним, внаслідок чого прийнято рішення про його ліквідацію. Наразі банк знаходиться в стані припинення.

З 24.06.2017 р. прийнято рішення про початок процедури ліквідації АБ «Діамант» (ПАТ «Діамантбанк»).

Скаржник доводить до відома суду, що він є військовослужбовцем, який на даний час проходить військову службу в лавах Збройних Сил України.

Натомість на даний час, скаржник позбавлений можливості користуватись своєю банківською карткою АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з арештом належного йому карткового рахунку, який є зарплатним та на який йому зараховується заробітна плата як військовослужбовцю.

Арешт вказаної зарплатної картки позбавив скаржника можливості розпоряджатись власними коштами та, відповідно, забезпечувати свою сім`ю.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, скаржник був вимушений брати дозвіл у військового командування на відпустку для вирішення даного питання.

Однак, не дивлячись на те, що скаржник особисто звернувся до державного виконавця із відповідною заявою про зняття арешту з майна та коштів на розрахункових рахунках, дане питання і досі не вирішено, арешт не знято.

Так, 09.08.2023р. скаржник звернувся до Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) із заявою № 10802 згідно з якою повідомив, що у зв`язку з закриттям виконавчого провадження, прошу зняти арешт з усього майна та належних мені банківських рахунків.

Разом з тим, 11.08.2023р. листом за № 32671 скаржнику було відмовлено у задоволенні його заяви щодо зняття арешту з усього майна та належних йому банківських рахунків (Копія відповіді додається).

З наведеної відповіді вбачається, що 26.12.2019р. державним виконавцем, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (відсутність у боржника майна).

Згідно з ч. ч. 1, 5 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»:

«1. Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років…»

«5. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення..»

З наведеного вбачається, що з моменту повернення виконавчого документа стягувачу пройшло більш ніж 3 (три роки), а тому строк встановлений ст. 12 Закону для пред`явлення виконавчих документів до виконання є таким, що сплив.

Станом на день звернення з цією скаргою, виконавчий документ до Відділу ДВС повторно не надходив та на виконанні не перебуває.

Слід зазначити, що згідно з Наказом № 1829/5 від 07.06.2017 року виданим Міністерством юстиції України «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», виконавче провадження щодо ОСОБА_1 підлягає знищенню за закінченням строку зберігання.

Крім того, згідно з п.3 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»:

«1. Виконавче провадження підлягає закінченню у разі:

3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

В свою чергу статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа.

1. У разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

2. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Таким чином, наявність нескасованого арешту накладеного на все майно ОСОБА_1 , в тому числі кошти на банківських рахунках, включаючи зарплатний (картковий) рахунок, порушує його конституційне право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому на праві власності майном.

Враховуючи викладене у листі № 32671 від 11.08.2023 року, Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ), відмовив мені у знятті арешту з усього мого майна, посилаючись на ч. 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» та запропонував звернутись із відповідною заявою до суду.

Скаржник вважає незаконною бездіяльність Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) та такою що порушує його право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю, у зв`язку з чим звернувся до суду із скаргою.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.10.2023 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання з розгляду скарги на 20.11.2023 року.

У судове засідання 20.11.2023 року скаржник ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Представник скаржника адвокат Грищенко О.М. подав до суду заяву про розгляд скарги без його участі, скаргу підтримав, просила її задовольнити в повному обсязі.

Представники заінтересованої особи та органу ДВС не з`явилися, причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового розгляду повідомлялися належним чином, неявка яких у відповідності до ч. 2 ст. 450 Цивільного процесуального кодексу України, не перешкоджає розгляду скарги. Заперечень щодо скарги до суду не подали.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) знаходилось виконавче провадження:

- ВП 58831557 з примусового виконання наказу Києво-Святошинського районного суду Київської області № 369/2695/14-ц від 07.05.2014р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Діамантбанк» 39 951,78 грн. заборгованості, 11 367,32 грн. пені, та 513,19 грн. судового збору;

У зазначеному виконавчому провадженні було накладено арешт на майно та банківські рахунки, що належать боржнику, ОСОБА_1 .

Стягувачем за даними виконавчими провадженнями є АБ «Діамант» (ПАТ «Діамантбанк»), який визнано неплатоспроможним, внаслідок чого прийнято рішення про його ліквідацію. Наразі банк знаходиться в стані припинення.

З 24.06.2017 р. прийнято рішення про початок процедури ліквідації АБ «Діамант» (ПАТ «Діамантбанк»).

Скаржник є військовослужбовцем, який на даний час проходить військову службу в лавах Збройних Сил України, що підтверджується наданою довідкою № 33 від 23.08.2022 року.

Натомість на даний час, скаржник позбавлений можливості користуватись своєю банківською карткою АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з арештом належного йому карткового рахунку, який є зарплатним та на який йому зараховується заробітна плата як військовослужбовцю.

Арешт вказаної зарплатної картки позбавив скаржника можливості розпоряджатись власними коштами та, відповідно, забезпечувати свою сім`ю.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, скаржник був вимушений брати дозвіл у військового командування на відпустку для вирішення даного питання.

Однак, не дивлячись на те, що скаржник особисто звернувся до державного виконавця із відповідною заявою про зняття арешту з майна та коштів на розрахункових рахунках, дане питання і досі не вирішено, арешт не знято.

Так, 09.08.2023 року скаржник звернувся до Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) із заявою № 10802 згідно з якою повідомив, що у зв`язку з закриттям виконавчого провадження, прошу зняти арешт з усього майна та належних мені банківських рахунків.

Разом з тим, 11.08.2023 року листом за № 32671 скаржнику було відмовлено у задоволенні його заяви щодо зняття арешту з усього майна та належних йому банківських рахунків (Копія відповіді додається).

З наведеної відповіді вбачається, що 26.12.2019 року державним виконавцем, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (відсутність у боржника майна).

Згідно з ч. ч. 1, 5 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»:

«1. Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років…»

«5. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення..»

З наведеного вбачається, що з моменту повернення виконавчого документа стягувачу пройшло більш ніж 3 (три роки), а тому строк встановлений ст. 12 Закону для пред`явлення виконавчих документів до виконання є таким, що сплив.

Станом на день звернення з цією скаргою, виконавчий документ до Відділу ДВС повторно не надходив та на виконанні не перебуває.

Слід зазначити, що згідно з Наказом № 1829/5 від 07.06.2017 року виданим Міністерством юстиції України «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», виконавче провадження щодо ОСОБА_1 підлягає знищенню за закінченням строку зберігання.

Крім того, згідно з п. 3 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»:

«1. Виконавче провадження підлягає закінченню у разі:

3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника;»

В свою чергу статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа.

1. У разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

2. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Таким чином, скаржника вказує, що наявність нескасованого арешту накладеного на все майно ОСОБА_1 , в тому числі кошти на банківських рахунках, включаючи зарплатний (картковий) рахунок, порушує його конституційне право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому на праві власності майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Водночас основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання, правовий статус працівників органів державної виконавчої служби та умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законами України «Про державну виконавчу службу» та «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, що діяла на момент винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документу, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною першою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з положеннями статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (частина 1 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»).

Держаний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме до: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав згідно із статтею 48 цього Закону.

Отже, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Згідно з приписами статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції від 21.04.1999 №606-ХІV у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або до іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до пункту 3.17 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року №512/5 в редакції чинній на момент прийняття державним виконавцем постанов про повернення виконавчих документів, у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу, державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що наслідком завершення відповідного виконавчого провадження є зняття арешту з майна, накладеного для забезпечення реального виконання рішення.

Виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на дату повернення виконавчого документа).

Повернення виконавчого документу стягувачу, з підстав передбачених п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків встановлених Законом України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на дату повернення виконавчого документа).

Згідно з ч. ч. 1, 5 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»:

«1. Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років…»

«5. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення..»

Оскільки виконавче провадження:

- ВП 58831557 з примусового виконання наказу Києво-Святошинського районного суду Київської області № 369/2695/14-ц від 07.05.2014р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Діамантбанк» 39 951,78 грн. заборгованості, 11 367,32 грн. пені, та 513,19 грн. судового збору;

завершено 26.12.2019р. і у період з моменту завершення по даний час виконавчий документ повторно до Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) не надходив та на виконанні не перебуває, відповідно стягувачем пропущено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, і арешт на все майно ОСОБА_1 та розрахункові банківські рахунки, включаючи зарплатний, накладений державним виконавцем для забезпечення реального виконання рішення, не виконує тієї функції, для якої він був накладений.

На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст. 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень встановлених законом.

За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Суд погоджується з доводами представника скаржника, що не зняття Вишневим відділом державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) арешту з усього нерухомого майна та коштів боржника на банківських рахунках, в тому числі картковому рахунку АТ КБ «ПриватБанк», у завершеному виконавчому провадженні ВП 58831557 є протиправною бездіяльністю посадових осіб Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ).

Згідно ч.ч 1, 2 ст. 451 Цивільного процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги скарги ОСОБА_1 , стягувач: Публічне акціонерне товариство «Діамантбанк», суб`єкт оскарження: Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) на рішення, дії та бездіяльність Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області є такими, що підлягають задоволенню судом повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260-261, 447-451 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 , стягувач: Публічне акціонерне товариство «Діамантбанк», суб`єкт оскарження: Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) на рішення, дії та бездіяльність Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області - задовольнити повністю.

Визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) щодо не зняття арешту з усього майна та грошових коштів на банківських рахунках, в тому числі карткового зарплатного рахунку в АТ КБ «ПриватБанк» боржника, ОСОБА_1 , в межах виконавчого провадження: - ВП 58831557 з примусового виконання наказу Києво-Святошинського районного суду Київської області № 369/2695/14-ц від 07.05.2014р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Діамантбанк» 39 951,78 грн. заборгованості, 11 367,32 грн. пені, та 513,19 грн. судового збору.

Зобов`язати Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) провести виконавчі дії по зняттю арешту з усього майна та грошових коштів на банківських рахунках, в тому числі картковому зарплатному рахунку АТ КБ «ПриватБанк» боржника, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , накладеного в межах виконавчого провадження: ВП 58831557.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає законної сили у прядку встановленому ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Повна ухвала складена: 20.11.2023 року.

Суддя А.В. Янченко