Справа №2-30/13 Головуючий в суді І інстанції Лісовська О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,

за участі секретаря Рагушиної І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 28 січня 2020 року у справі за заявою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про видачу дублікату виконавчого листа та про поновлення строку для пред`явлення його до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та про поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання, яку обґрунтовував тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 15.04.2013 року задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 23.10.2013 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15.04.2013 року скасовано, постановлено нове рішення, яким позовні вимоги Банку задоволено частково, звернуто стягнення на предмет іпотеки та відмовлено у задоволенні позовних вимог про виселення.

Вказував, що в ході проведення перевірки у Банку наявності виконавчих документів було виявлено втрату виконавчого листа у даній справі.

Згідно довідки Деснянського РВ ДВС від 31.10.2019 року виконавчий документ надходив до Відділу на виконання, але у відкритті виконавчого провадження було відмовлено та виконавчий документ повернуто стягувачу.

Однак, зазначав, що на даний час виконавчого документу у Банку немає, на виконанні він не перебуває, що вказує на поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу його дублікату.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 28 січня 2020 року заяву задоволено, видано дублікат виконавчого листа по справі № 2-30/13 та поновлено Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-30/13.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий лист про звернення стягнення на предмет іпотеки на даний час на виконанні у державного виконавця не перебуває, також він відсутній і у стягувача, що вказує на його втрату.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом усіх обставин справи.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що вона не була належним чином повідомлена про розгляд справи за заявою про видачу дублікату виконавчого листа та про поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання, що є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Крім того, судом першої інстанції не враховано, що банк звертався до виконавчої служби у 2014 році та у відкритті виконавчого провадження було відмовлено, і лише в 2019 році банк звернувся до суду з заявою про вибачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, чим значно пропустив передбачений законом строк, що на момент видачі виконавчого листа становив один рік, що вказує на недобросовісність банку та неналежний контроль за ходом виконання судового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції встановив, що учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, однак, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції в цій частині, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 433 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Як убачається із матеріалів справи, боржник, ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду заяви АТ КБ «ПриватБанк» повідомлена не була, оскільки в супровідному листі, яким судом направлялася судова повістка-повідомлення про розгляд заяви, вказана адреса боржника: АДРЕСА_1 (а.с. 12 т. 4). Разом з тим, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів отримання боржником судової повістки-повідомлення про розгляд заяви.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Зважаючи на допущені судом першої інстанції порушення процесуального закону, ухвала Деснянського районного суду міста Києва від 28 січня 2020 року підлягає скасуванню на підставі п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України.

Разом з тим, перевіривши матеріали справи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про необхідність задоволення заяви та поновлення АТ КБ «ПриватБанк» строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-30/13 та видачу його дублікату, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 15.04.2013 року задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 23.10.2013 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15.04.2013 року скасовано, постановлено нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, звернуто стягнення на предмет іпотеки та відмовлено у задоволенні позовних вимог про виселення.

04.12.2013 року видано виконавчий лист по справі №2-30/2013, строк пред`явлення його до виконання до 24.10.2014 року (а.с.6 т.4)

Згідно довідки Деснянського РВ ДВС від 31 жовтня 2019 року виконавчий документ надходив до Відділу на виконання, але у відкритті виконавчого провадження було відмовлено 18.02.2014 на підставі п.8 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.4-5 т.4).

Згідно акту про відсутність виконавчого документу від 30.05.2019, комісія АТ КБ «ПриватБанк» склали акт про те, що в ході перевірки наявності виконавчих документів, що були направлені до органів державної виконавчої служби, а також повернуті з органів ДВС до Банку, було виявлено відсутність виконавчого документа №2-30/2013 від 04.12.2013 (а.с.7 т. 4)

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

На час видачі виконавчого листа у справі № 2-30/13діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, у статті 22 якого було передбачено, що виконавчий документ може бути пред`явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (частини перша, друга, пункт 1 частини четвертої статті 12 Закону).

Як вказано в підпункті 17.4 пункту 17 Розділу XIII ЦПК України «Перехідні положення» у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому, виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України).

В постанові від 02.09.2020 по справі № 569/10120/13-ц Верховний суд дійшов висновку про те, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Наведене узгоджується з практикою ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд.

Так, у рішенні від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греці, заява №183571/91" (CaseofHornsby v. Greece) ЄСПЛ зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду одній зі сторін".

З акту про відсутність виконавчого документу від 30.05.2019, вбачається, що в Банку було виявлено відсутність виконавчого документа №2-30/2013 від 04.12.2013, при цьому, у зв`язку із знищенням виконавчого провадження, перевірити, чи повернув державний виконавець виконавчий лист стягувачу не вбачається можливим, а відтак, колегія суддів вважає, що заявник довів факт втрати оригіналу виконавчого листа, у зв`язку з чим повинен бути виданий його дублікат, оскільки видача дубліката втраченого виконавчого листа є необхідною умовою для завершення судового провадження.

Враховуючи, що виконавчий документ по справі було втрачено, що знайшло своє підтвердження в матеріалах справи, рішення суду залишається невиконаним, а виконавчий лист не знаходяться на виконанні, то колегія суддів доходить висновку про необхідність видачі дубліката виконавчого листа №2-30/2013 та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що на можливість примусового виконання даного рішення також вплинула чинність Закону України від 03 червня 2014 року № 1304-VІІ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно якого було встановлено заборону на примусове стягнення (відчуження без згоди власника) нерухомого житлового майна, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань позичальника або майнового поручителя за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами в іноземній валюті, який діяв до 23 вересня 2021 року.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до суперечливого тлумачення норм матеріального права та незгоди із зазначеними заявником причинами пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому не можуть бути підставою для відмови у поновленні даного строку та видачі дублікату виконавчого листа.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 28 січня 2020 року - скасувати, відповідно до п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України, зважаючи на допущені судом першої інстанції вищезазначені порушення норм процесуального закону, та ухвалити по справі нове судове рішення, яким задовольнити заяву АТ КБ «ПриватБанк» про поновлення строку для пред`явлення до виконання та видачу дублікату виконавчого листа № 2-30/13.

Керуючись ст. ст. 374, 376 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 28 січня 2020 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким заяву Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Поновити Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-30/13 по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Видати дублікат виконавчого листа № 2-30/13 по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: