ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1871/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №697/834/23 Категорія: 311010200 Скирда Б.К.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Новіков О.М.
секретар Широкова Г.К.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відповідача адвоката Поліщук Т.О. на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12.09.2023 (повний текст складено 19.09.2023, суддя в суді першої інстанції Скирда Б.К.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

у травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким просила визнати незаконним та скасувати наказ філії «Макарівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» № 62/к від 21.03.2023 про звільнення ОСОБА_1 ; поновити ОСОБА_1 на посаді головного економіста філії «Макарівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України»; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також в якості відшкодування моральної шкоди грошові кошти в сумі 20000,00 грн.

В обґрунтування вказано на те, що 16.06.2021 позивача прийнято на посаду головного економіста до Державного підприємства «Макарівське лісове господарство» (наказ № 170-к від 15.06.2021), яке 02.01.2023 реорганізовано в філію «Макарівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (Наказ Держлісагенства України № 937 від 28.10.2022).

21.03.2023 наказом № 62/к позивача звільнено із займаної посади згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України (систематичне невиконання працівником без поважних причин трудових обов`язків, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення).

Позивач вважає таке звільнення незаконним, з урахуванням такого.

Як підстави припинення трудових відносин роботодавець зазначив: наказ про оголошення позивачу догани № 49 від 01.03.2023, наказ про оголошення догани № 60 від 20.03.2023, наказ про оголошення догани № 61 від 21.03.2023.

Однак такі накази про оголошення доган не існують. Натомість наявні накази № 49/к від 01.03.2023, наказ про оголошення догани № 60/к від 20.03.2023, наказ про оголошення догани № 61/к від 21.03.2023.

У наказі про оголошення позивачу догани № 49/к від 01.03.2023 відсутнє посилання на оголошення догани працівнику.

У наказі про оголошення догани № 49/к від 01.03.2023 позивачу оголошено догану за те, що вона порушила трудову дисципліну, а саме: не виконала п. 19 та п. 20 розділу ІІ посадової інструкції головного економіста, невірно розраховувала тарифні ставки працівників відрядників, несвоєчасно розрахувала тарифні ставки та занесла до програми BAF.

Однак у посадовій інструкції, на яку посилається відповідач, відсутні п. п. 19 та 20 розділу ІІ.

Тарифні ставки робітників-відрядників розраховувались в січні 2023 року та затверджені директором лісгоспу ОСОБА_2 з розрахунку середньомісячної норми робочого часу 173 год. Заробітна плата за січень виплачена всім працівникам вчасно. Згідно рапорту ОСОБА_3 (провідного економіста, на якого покладено обов`язки заступника директора), який складений 01.03.2023, розрахунок тарифної ставки невірний за лютий, що спричинило уповільнення працівників бухгалтерії щодо нарахування зарплати. Тарифні ставки не мінялись з січня 2023 року, дані по тарифах в програму BAF занесені були вчасно, про що свідчить виплачена заробітна плата в січні. Але пізніше в березні 2023 року позивач дізналась від ОСОБА_3 про існування наказу ДП «Ліси України» від 06.01.2023 № 6, в якому було зазначено про встановлення середньорічної норми робочого часу 173,33 год. (з заокругленням до сотих, а не до цілих, як раніше робився розрахунок минулих років тарифних ставок), тому в березні позивач робила перерахунок (різниця до 10 копійок/год. в меншу сторону). Дані тарифні ставки введені в дії з 01.03.2023

Також в журналі вхідної кореспонденції від 25.01.2023 за № 31-1 (коли потрапив наказ ДП «Ліси України» від 06.01.2023 № 6 до філії) навпроти ознайомлення з наказом стоїть лише підпис головного бухгалтера ОСОБА_4 , а позивача, як головного економіста, з даним наказом не ознайомили вчасно. Перед тим як позивач переробляла тарифні ставки по філії, у позивача була розмова з ОСОБА_5 (економістом столичного офісу, яка в свою чергу консультувалася зі спеціалістами Держлісагенства) з приводу залишення тарифних ставок з розрахунку середньорічної норми робочого часу 173 години. В телефонній розмові вона повідомила позивачу, що можна залишити діючі тарифні ставки, якщо вони вже затверджені керівником і це не є порушенням, але ОСОБА_3 наполягав на тому, щоб позивач переробила всі норми та тарифи.

Щодо наказу про оголошення догани № 60/к від 20.03.2023, то даний наказ відповідач обґрунтовує тим, що позивачем було порушено трудову дисципліну, а саме: «вчасно і точно виконувати розпорядження безпосереднього керівника, позивач не надав ТВО заступника директора, інформації щодо пошкодженого майна. При цьому як на підставу наказу відповідач посилається на рапорт ТВО заступника директора ОСОБА_3 від 16.03.2023».

Однак із вказаного рапорту вбачається, що ОСОБА_3 нібито звертався до позивача 01.03.2023 з приводу отримання інформації щодо мобілізованих працівників, але збір вищевказаної інформації та надання її до столичного офісу не передбачено посадовою інструкцією головного економіста. Також ОСОБА_3 до позивача з даних питань не звертався.

Щодо наказу про оголошення догани № 61/к від 21.03.2023, то відповідач зазначає на порушення позивачем трудової дисципліни (не виконання п.2.9 та п.2.16 «Посадової інструкції головного економіста», а саме: при створенні фінансового плану, основного фінансового документу філії, не було проведено комплексного економічного аналізу і оцінки результатів виробничо-господарської діяльності філії та не було враховано кількісні та вартісні показники, що надав лісовий відділ на лісокультурні роботи. В результаті чого на думку відповідача була занижена вартість затрат філії на лісокультурні роботи.

У наказі зазначено «фінансовий план». Однак даний план був виконаний ще в січні 2023 року. Фактично ж відповідач мав на увазі виробничо-фінансовий план, що є іншим документом.

Стосовно виробничо-фінансового плану, то листом ДП «Ліси України» від 14.03.2023 № 1775 щодо надання виробничо-фінансового плану встановлено терміни подання регіональних офісів зведених проектів виробничо-фінансових планів (до 20.03.2023) відповідно наданих методичних рекомендацій. Листом столичного регіонального офісу встановлено термін подання виробничо-фінансового плану по філіям до 15 години 17.03.2023. Виробничо-фінансовий план по філії роблять служба головного лісничого (які надають обсяги робіт лісогосподарських та лісокультурних), головний інженер (подає сортиментну структуру рубок головного користування та інші обсяги наприклад будівництво доріг, вивезення деревини та інші), потім після наданих обсягів головний економіст зводить весь план і рахує витрати.

Обсяги лісогосподарських та лісокультурних робіт надали 16.03.2023 ввечері по електронній пошті. До 10 години ранку 17.03.2023 позивач зробила весь виробничо-фінансовий план і надала його на перевірку провідному економісту, який виконує обов`язки заступника директора, який перед цим до 10 год. ранку 17.03.2023 надсилав позивачу на електронну пошту листи з запитанням: «на якій Ви стадії?», тому що йому потрібно перевірити план і узгодити його з ОСОБА_6 (головним лісничим) та ОСОБА_4 (головним бухгалтером).

О 14 год. 17.03.2023 позивач написала у вайбері ОСОБА_3 провідному економісту, який виконує обов`язки заступника директора чи він його перевірив і чи може позивач його надіслати в столичний офіс, на що той відповів, що він його переробляє і строки подачі узгодив. О 17.02 год. 17.03.2023 він написав позивачу у вайбері: «тепер здавати його буду я». На протязі робочого дня ніяких зауважень щодо наданого позивачем плану не було. Позивача запитав усно ОСОБА_3 чому вона не взяла до уваги розрахунки витрат по посадці та доповненню лісових культур головного лісничого, на що позивач відповіла, що розрахунки витрат робила згідно технологічних карт та своїх розрахунків в яких вона впевнена, в розрахунках головного лісничого не враховано витрати на викопування сіянців, які повинні бути включено в витрати на посадку та доповнення лісових культур, в продовження розмови позивач сказала ОСОБА_3 : «можете змінити дані витрати, тільки поставите там свій підпис!»; обсяги позивач брала з форми 2 ЛГ, який підписав головний лісничий, обсяги в плані проставляються в гектарах (посадка та доповнення), а не в штуках як надав головний лісничий.

Отже підстав для прийняття вищезазначених наказів про оголошення позивачу догани не було, отже оспорюване звільнення є протиправним.

Окрім цього, як вбачається з наказу про оголошення догани № 61/к від 21.03.2023 та наказу № 62/к від 21.03.2023 про звільнення позивача, вони винесені в один день, що свідчить про упереджене ставлення роботодавця до працівника.

Незаконне звільнення є підставою для поновлення працівника на роботі, виплату їй компенсації за час вимушеного прогулу у виді середнього заробітку та відшкодування завданої моральної шкоди.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12.09.2023 позов у справі задоволено частково та ухвалено визнати незаконним та скасувати наказ філії «Макарівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» № 62/к від 21.03.2023 про звільнення ОСОБА_1 ; поновити ОСОБА_1 на посаді головного економіста апарату управління філії «Макарівське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» з 22.03.2023; стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 164833,75 грн. з наступним утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів.

В іншій частині позовних вимог відмовлено. Розподілено судові витрати по справі, в тому числі і додатковим рішенням суду від 13.10.2023.

Рішення в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання.

Суд першої інстанції виходив, зокрема, з того, що в оскаржуваному наказі про звільнення не зазначено, який новий проступок було вчинено працівником після застосування до неї попередніх дисциплінарних стягнень, що міг стати фактичною підставою для її звільнення. Підставою для звільнення позивача її роботодавець зазначив попередні накази про оголошення їй трьох доган, отже працівника було звільнено за проступок, за який вже було застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани, що є протиправним. Крім того, суд встановив, що звільнення працівника відбулося без згоди профспілки.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник відповідача адвокат Поліщук Т.О. подала 12.10.2023 через відділення поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та залишити без задоволення позовні вимоги у справі. Вказує, що суд вийшов за межі позовних вимог та самостійно вказав інші підстави позову, ніж зазначені позивачем, а саме положення ст. 147 КЗпП України (стягнення за порушення трудової дисципліни), відсутність нового порушення трудових обов`язків працівником та відсутність згоди профспілкового комітету на звільнення працівника. Неналежне виконання працівником своїх обов`язків підтверджується наданими наказами про оголошення їй доган, щодо яких вона відмовлялася надавати пояснення, що зафіксовано відповідними актами. 21.03.2023 профспілковим комітетом надано згоду на звільнення позивача. Накази про оголошення доган працівником не оспорено. Підставою для звільнення працівника стало систематичне порушення нею трудових обов`язків, при цьому оформлення третьої догани саме по собі не свідчить про незаконність наказу про звільнення на те ж правопорушення, так як матиме місце надмірний формалізм з даного питання. У наказі про звільнення позивача вказано, що підставами для цього є попередні накази про оголошення доган.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила суд апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін, оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 працювала на посаді головного економіста в Державному підприємстві «Макарівське лісове господарство», яке реорганізовано в філію «Макарівське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» з 16.06.2021, що підтверджується копією трудової книжки від 08.06.1999 (а.с.15-25).

04.01.2023 наказом директора філії «Макарівське лісове господарство» ДП «Ліси України» за № 37 введено в дію правила внутрішнього трудового розпорядку, з яким було ознайомлено працівників філії, в тому числі ОСОБА_1 (а.с.97-98, 99).

З рапорту ТВО заступника директора ОСОБА_3 від 01.03.2023, поданого на ім`я директора філії «Макарівського лісового господарства» ДП «Ліси України» ОСОБА_8 , вбачається, що головним економістом ОСОБА_1 було допущено професійну недбалість, а саме порушення пунктів 2.19, 2.20 посадової інструкції головного економіста, що призвело до невірного розрахунку тарифної ставки працівників відрядників. Також не здійснено своєчасно розрахунок тарифних ставок їх затвердження та внесення в програму BAF. Дані дії спричиняють уповільнення операційно процесів відділу бухгалтерії з розрахунку заробітної плати за лютий по філії, що, в свою чергу, затримує формування фінансової звітності та вчасного виконання розпорядження ДП «Ліси України» щодо підготовки ключового звіту філії та звіту керівника (а.с.65).

З акту № 208 від 01.03.2023 вбачається, що начальником відділу кадрів ОСОБА_7 , головним бухгалтером ОСОБА_4, ТВО заступником директора ОСОБА_3, членом профспілкового комітету ОСОБА_9 , у присутності бухгалтера ОСОБА_10 складено акт про те, що 01.03.2023 о 13 год. 40 хв. ОСОБА_1 головному економісту було повідомлено про необхідність надання письмових пояснень щодо неналежного виконання нею посадових інструкцій, невірних розрахунків тарифних ставок працівників відрядників, ненадання даних для розрахунку заробітної плати, невнесення даних в програму BAF. ОСОБА_1 усно повідомила, що надавати письмові пояснення відмовляється, не аргументуючи причину відмови (а.с.66).

Відповідно до наказу № 49/к від 01.03.2023 ОСОБА_1 , головному економісту апарату управління, за порушення трудової дисципліни (невиконання п. 19 та п. 20 розділу ІІ посадової інструкції головного економіста, невірний розрахунок тарифної ставки працівників відрядників, несвоєчасний розрахунок тарифних ставок та занесення до програми BAF) оголошено догану. Підстава: Рапорт ТВО заступника директора ОСОБА_3, акт про відмову від письмового пояснення ОСОБА_1 (а.с.9-10, 80).

Згідно відмітки ОСОБА_1 ознайомлена з наказом 01.03.2023.

Відповідно до наказу № 50/к від 01.03.2023 ОСОБА_1 для переписки з ДП «Ліси України» та надання будь-якої інформації, до інших підприємств, установ та організацій, що стосується діяльності філії «Макарівське лісове господарство» ДП «Ліси України» та/або ДП «Макарівський лісгосп», використовувати для електронного обміну інформації виключно електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 Всю інформацію, що стосується діяльності філії «Макарівське лісове господарство» ДП «Ліси України» та/або ДП «Макарівський лісгосп», на паперових носіях, в обов`язковому порядку погоджувати з директором та/або ТВО заступника директора (а.с.81).

14.03.2023 колектив філії «Макарівське лісове господарство» звернувся з колективною скаргою до директора філії ОСОБА_8 на дії ОСОБА_1 , яка неодноразово відмовляла працівникам філії у наданні інформації, що безпосередньо стосується робочих процесів. Безпідставно кричала на колег, скандалила, погрожувала, допускала приниження та зверхність над деякими працівниками (а.с.67-68).

З рапорту головного економіста ОСОБА_1 від 14.03.2023 на ім`я директора філії «Макарівського лісового господарства» ДП «Ліси України» ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 повідомила, що в зв`язку з тим, що її, головного економіста філії «Макарівське лісове господарство» ДП «Ліси України», не ознайомили з наказами ДП «Ліси України» та через те, що вона не буває присутня на нарадах, при розрахунках тарифної сітки та норм виробітку було застосовано заокруглене число норми робочого часу 173 на 2023 рік, а не 173,33. Розрахунок робився так як і в попередні роки із заокругленням (а.с.69).

З рапорту ТВО заступника директора ОСОБА_3 від 17.03.2023 на ім`я директора філії «Макарівського лісового господарства» ДП «Ліси України» ОСОБА_8 вбачається, що головним економістом ОСОБА_1 порушено п.п. 2.16 Посадової інструкції головного економіста, а саме, ним 16.03.2023 направлено на пошту розраховані та узгоджені з головним лісничим вартість послуг на лісокультурні роботи в частині розрахунку кількості і вартості посадки та доповнення. Коли це виявив у виробничо-фінансовому плані, що головний економіст надала для перевірки та узгодження, звернувся до ОСОБА_1 за поясненнями та уточненнями, яка в свою чергу відмовилася вносити дані, що узгоджені та надані були, аргументувавши це тим, що її розрахунки вірні, а розрахунок головного лісничого вона брати до уваги не буде (а.с.70).

Як вбачається з рапорту головного лісничого ОСОБА_11 від 20.03.2023 на ім`я директора філії «Макарівського лісового господарства» ДП «Ліси України» ОСОБА_2 , для розробки виробничо-фінансового плану на 2023 рік до нього звернулась головний економіст ОСОБА_1 15.03.2023 та 16.03.2023 щодо надання об`ємів по лісогосподарській, протипожежній, лісокультурній та лісозахисній діяльності. В термін до 15.00 год. лісогосподарським відділом за його контролем була надана вся потрібна інформація, включно з лісозахисними роботами по вартості. Вся інформація надавалась на електронну пошту головного економіста. Вартість лісозахисних робіт по обстеженню насаджень та вартість FSC сертифікації ним була надана усно. 17.03.2023 він особисто підійшов до ОСОБА_1 і запитав чи може він подивитись кінцеві показники по розробленому виробничо-фінансовому плану на 2023 рік, про що йому була надана відповідь, що вся інформація знаходиться у т.в.о. заступника директора ОСОБА_3 . На його запит про надання кінцевої інформації по виробничо-фінансовому плану, що стосується його лісогосподарської діяльності головним економістом ОСОБА_1 надано не було ні в електронному, ні в паперовому вигляді (а.с.71-72).

З рапорту головного економіста ОСОБА_1 від 20.03.2023 на ім`я директора філії «Макарівського лісового господарства» ДП «Ліси України» ОСОБА_2 вбачається, що згідно посадової інструкції головного економіста п. 1.5, головний економіст у своїй діяльності керується наказами ДАЛРУ, ДП «Ліси України», тощо. Також, згідно з п. 2.23 даної посадової інструкції здійснюється контроль за правильністю встановлення найменувань посад, посадових окладів, доплат та надбавок. Доводить до відома директора, що їй стало відомо про існування наказу № 6 ДП «Ліси України» зі слів провідного економіста ОСОБА_3 , який їй на даний час не доведений. При перевірці місячного звіту за лютий місяць 2023 року по апарату управління філії «Макарівське лісове господарство» (табелі, відомості по заробітній платі) нею виявлено порушення щодо невідповідності посад, а саме посада провідного економіста ОСОБА_3 в табелі робочого часу та відомості по зарплаті вказана як заступник директора, а не провідний економіст з доплатою в різниці посадових окладів згідно наказу по філії «Макарівське лісове господарство» про прийняття на роботу ОСОБА_3 . Дане порушення негативно відобразиться в звіті з праці з подальшим викривленням даних по зарплаті, який вона повинна бути робити згідно своєї посадової інструкції. Просить вжити заходів щодо винних осіб стосовно викривлення даних у програмі БАФ та винних осіб щодо ознайомлення її з наказами ДП «Ліси України» вчасно (а.с.73-74).

З доповідної записки провідного економіста ОСОБА_3 від 20.03.2023 на ім`я директора філії «Макарівського лісового господарства» ДП «Ліси України» ОСОБА_8 вбачається, що він доводить до відома директора, що ним було повторно ознайомлено головного економіста з наказом № 6 від 06.01.2023 ДП «Ліси України». Наказ направив на електронну пошту, роздруківку прикладає (а.с.75, 76).

Згідно доповідної записки від 20.03.2023 на ім`я директора філії «Макарівського лісового господарства» ДП «Ліси України», 07.02.2023 у зв`язку з виробничою необхідністю на провідного економіста ОСОБА_3 були покладені тимчасово посадові обов`язки заступника філії «Макарівське лісове господарство» ДП «Ліси України», про що було повідомлено головного економіста ОСОБА_1 та погоджено нею наказ про тимчасове призначення ОСОБА_3 . 28.02.2023 ОСОБА_1 було завізовано табель робочого часу в якому двома графами визначалась робота ОСОБА_3 до 08.02.2023, як провідний економіст та з 08.02.2023, як В.О. заступника директора, головним економістом зауважень з приводу табеля чи не відповідності не було, про що свідчить її підпис в табелі. В програмі BAF, ОСОБА_3 прийнято на посаду провідного економіста, про що свідчать дані програми (а.с.77-78).

З акту № 209 від 20.03.2023 вбачається, що головним бухгалтером ОСОБА_4 , ТВО заступником директора ОСОБА_3, членом профспілкового комітету ОСОБА_9, начальником відділу кадрів ОСОБА_7 , у присутності бухгалтера ОСОБА_10 складено акт про те, що 17.03.2023 головного економіста ОСОБА_1 було усно повідомлено про рапорт ОСОБА_3 про порушення нею правил внутрішнього трудового розпорядку, 20.03.2023 о 10 год. 19 хв. ОСОБА_1 головному економісту було надіслано письмове повідомлення на електронну пошту та про необхідність надання письмових пояснень щодо порушення нею трудової дисципліни. В результаті ОСОБА_1 не надала письмового пояснення (а.с.79).

Відповідно до наказу № 60/к від 20.03.2023 ОСОБА_1 головному економісту апарату управління, за порушення трудової дисципліни (не виконання п. 8.1 «Правил внутрішнього трудового розпорядку державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» пункту 8.1 - обов`язки працівника, а саме: «вчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, в тому числі, письмові та усні розпорядження безпосереднього керівника, головний економіст не надав ТВО заступника директора, інформацію щодо пошкодженого майна, інформація надавалася ОСОБА_1 , щомісячно до столичного офісу та з моменту повномасштабного вторгнення до Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства», оголошено догану. Підстава: Рапорт ТВО заступника директора ОСОБА_3, акт про відмову від письмового пояснення ОСОБА_1 від 20.03.2023 (а.с.11, 82).

Також згідно наказу № 61/к від 21.03.2023 ОСОБА_1 , головному економісту апарату управління, за порушення трудової дисципліни (невиконання п. 2.9 та 2.16 «Посадової інструкції головного економіста», а саме - при створенні фінансового плану, основного фінансового документу Філії, на підставі якого здійснюється господарська діяльність філії «Макарівське лісове господарство», формування витрат, планування реалізації та прибутку, не було проведено комплексного економічного аналізу і оцінки результатів виробничо-господарської діяльності філії та не було враховано кількісні та вартісні показники, що надав лісовий відділ на лісокультурні роботи, в результаті чого була занижена вартість витрат філії на лісокультурні роботи), оголошено догану. Підстава: Рапорт головного лісничого ОСОБА_11 від 20.03.2023 та рапорт ТВО заступника директора ОСОБА_3 від 17.03.2023, акт про відмову від письмового пояснення ОСОБА_1 від 21.03.2023 (а.с.12, 83).

Наказом філії «Макарівське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 21.03.2023 № 62/к ОСОБА_1 звільнено з посади головного економіста апарату управління на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання нею без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором, посадовою інструкцією і правилами внутрішнього трудового розпорядку. Підставою звільнення зазначено наказ про оголошення догани ОСОБА_1 № 49 від 01.03.2023, наказ про оголошення догани ОСОБА_1 № 60 від 20.03.2023, наказ про оголошення догани ОСОБА_1 № 61 від 21.03.2023 (а.с.13, 84).

Це звільнення оспорюється в даній справі, як таке, що проведено з порушенням вимог трудового законодавства.

Правовідносини, наявні між сторонами справи на підставі викладених фактичних обставин, мають таке правове регулювання.

Відповідно до частини шостої статті 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою, отже трудовий договір є основною, базовою формою виникнення трудових правовідносин.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений змістом статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.

Саме вказана правова норма в даній справі роботодавцем-відповідачем вказана як правова підстава звільнення працівника-позивача, а фактичною підставою для звільнення вказано наявність попередніх наказів про застосування дисциплінарних стягнень у виді доган.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно з ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

До застосування дисциплінарного стягнення, відповідно до ст. 149 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

У своїй постанові від 03.06.2020 у справі №203/905/17 Верховний Суд зробив висновок про те, що наказ про накладення дисциплінарного стягнення є законним, якщо у ньому вказано відомості про конкретні проступки, вчиненні особою зазначено конкретні нормативні і локальні акти, пункти посадової інструкції, які порушені, конкретні обставини за яких були вчиненні правопорушення.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20.07.2020 у справі №554/9493/17 де ВС вказав, що наказ про накладення дисциплінарного стягнення не відповідає вимогам трудового законодавства оскільки у ньому не зазначено коли мало місце і в чому конкретно полягає порушення трудових обов`язків.

З системного аналізу п.3 ст.40 (підстава для розірвання трудового договору), ст.147 КЗпП України (види дисциплінарних стягнень) вбачається, що працівник на підставі п.3 ст.40 КЗпП України може бути звільнений у випадку невиконання ним без поважних причин своїх трудових обов`язків у випадку, якщо до такого працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.

Тобто на час прийняття роботодавцем рішення про звільнення працівника з підстав п.3 ст.40 КЗпП України повинна мати місце сукупність таких обставин: наявність порушення трудових обов`язків працівником (щодо реагування на яке роботодавець обирає той чи інший вид дисциплінарного стягнення), а також попереднє застосування до цього працівника за інші порушення трудової дисципліни дисциплінарних стягнень.

Іншими словами, підставою для звільнення працівника є порушення ним трудових обов`язків, за яке працівника звільняють, врахувавши факт попередніх порушень таких обов`язків, за що цей працівник притягувався до відповідальності раніше із застосуванням дисциплінарних стягнень.

За передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку - п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами трудових спорів».

Однак за обставин цієї справи вказаного визначеного матеріально-правовими нормами порядку прийняття рішення про звільнення працівника з підстав, передбачених п.3 ст.40 КЗпП України, роботодавець не дотримався.

Так за порушення трудових обов`язків (невиконання п. 2.9 та 2.16 «Посадової інструкції головного економіста») позивачу згідно наказу № 61/к від 21.03.2023 оголошено догану, тобто зазначене порушення отримало вичерпну правову оцінку роботодавцем.

Одночасно в оспорюваному наказі про звільнення від 21.03.2023 роботодавець вказав, як на підставу звільнення, не вчинення працівником порушення трудових обов`язків, а наявність попереднього притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності із застосування відповідних стягнень, однак тлумачення змісту обраних роботодавцем правових підстав звільнення (п.3 ст.40 КЗпП України) свідчить про те, що працівник звільняється саме в результаті вчинення порушення трудових обов`язків, а не внаслідок попередніх систематичних порушень.

Отже незаконність оспорюваного звільнення працівника, встановлена судом першої інстанції, підтверджена також при апеляційному перегляді справи.

Апеляційний суд приймає до уваги, що ст. 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Таким чином, застосувавши до працівника за порушення трудових обов`язків стягнення у виді догани, роботодавець за це саме порушення не має права застосовувати інший вид стягнення - звільнення, що прямо суперечитиме вищевказаним приписам ст. 61 Конституції України.

У аспекті викладеного вище, апеляційний суд не може погодитися з посиланнями скаржника на те, що неналежне виконання працівником своїх обов`язків підтверджується наданими наказами про оголошення їй доган, які є чинними, однак жодними нормами трудового законодавства, у тому числі п.3 ст.40 КЗпП України, вказаної відповідачем в наказі про звільнення, не передбачено таку підставу для звільнення працівника як, власне, наявність систематичного притягнення до дисциплінарної відповідальності із застосуванням дисциплінарних стягнень.

Тобто саме по собі попереднє оголошення працівнику певної кількості доган не може бути підставою для його звільнення без вчинення ним відповідного проступку, на чому помилково обґрунтовує свою правову позицію по справі відповідач.

Апеляційний суд оцінює критично доводи скаржника про те, що підставою для звільнення працівника стало систематичне порушення нею трудових обов`язків, при цьому оформлення третьої догани саме по собі не свідчить про незаконність наказу про звільнення за те ж правопорушення, так як матиме місце надмірний формалізм з даного питання, оскільки в даному випадку допущені роботодавцем порушення трудового законодавства є істотними та відповідний наказ суперечить ст. 61 Конституції України, як нормі прямої дії, та фактично є повторним притягнення до юридичної відповідальності одного виду за те саме правопорушення.

Також апеляційний суд відхиляє доводи скаржника про те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та самостійно вказав інші підстави позову, ніж зазначені позивачем, адже суд, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію та застосовує для прийняття рішення ті норми, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини - правовий висновок, викладений у постанові ВП ВС від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 .

Оскільки судом першої інстанції обґрунтовано встановлено у даній справі незаконність звільнення працівника, суд правомірно на підставі ч.1 ст.235 КЗпП України прийняв рішення про поновлення позивача на займаній посаді та стягнення з роботодавця на її користь середнього заробітку за час вимішеного прогулу, що при апеляційному перегляді справи під сумнів сторонами не ставиться.

Далі, згідно з частиною дев`ятою статті 43 КЗпП України, якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.

Пленумом Верховного Суду України у пункті 15 Постанови від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що суд, встановивши, що звільнення працівника проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до профспілкового органу, зупиняє провадження по справі, запитує згоду профспілкового органу і після її одержання або відмови профспілкового органу в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті. Не буде суперечити закону, якщо до профспілкового органу в такому випадку звернеться власник чи уповноважений ним орган або суддя при підготовці справи до судового розгляду.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд вважає вірним посилання скаржника на те, що в даній справі має місце згода профспілкового комітету на звільнення позивача, оформлена протоколом від 21.03.2023, яка надана відповідачем до матеріалів апеляційної скарги, отже суд першої інстанції помилково у мотивувальній частині рішення вказав на її відсутність як підставу для скасування оскаржуваного наказу про звільнення, при цьому згідно до вимог закону суд повинен був зупинити провадження у справі та витребувати відповідне рішення профкому з викладеною власною позицією щодо звільнення позивачки з роботи.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Отже рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12.09.2023 у даній справі слід змінити в частині мотивів задоволення позовних вимог, привівши її зміст у відповідність до даної постанови апеляційного суду. В решті - рішення суду має бути залишено без змін.

На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - задовольнити частково.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12.09.2023 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції даної постанови апеляційного суду.

В решті - рішення суду залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді залишити за відповідачем.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 21.11. 2023.

Суддя-доповідач

Судді