справа № 462/1415/22
УХВАЛА

20 листопада 2023 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М., вивчивши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Меленчука Володимира Ігоровича, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Залізничного районного суду м. Львова із скаргою на дії приватного виконавця Меленчука В.І. в межах виконавчого провадження № 72276460, в якій просить визнати неправомірними дії приватного виконавця Меленчука Володимира Ігоровича та скасувати Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 72276460 від 17.07.2023 та Постанову про арешт коштів боржника від 17.07.2023 ВП № 72276460.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки нормами ЦПК України не передбачене порядку залишення без руху безпосередньо скарги на дії виконавця, в даному випадку підлягають застосуванню за аналогією положення ЦПК України щодо залишення без руху позовної заяви (ст. 185 ЦПК України).

Перевіривши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, суддею встановлено, що така не відповідає вимогам ст. 175-177 Цивільного процесуального кодексу України.

Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Згідно ч. 1 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Аналогічного змісту положення міститься у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», а саме учасник виконавчого провадження, який звернувся до суду із скаргою бере участь у її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов`язків, яких безпосередньо стосується зазначене звернення, - як заінтересовані особи. У переважній більшості випадків як заінтересовані особи мають бути зазначені сторони виконавчого провадження - стягувач та боржник.

Разом тим, скаржником не залучено до участі у справі стягувача ОСОБА_2 , інтересів якої розгляд такої скарги безпосередньо стосуватиметься як учасника виконавчого провадження, а тому заявнику необхідно визначитись з колом осіб, які мають брати участь при розгляді поданої нею скарги.

Згідно п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, подана до суду скарга ОСОБА_1 , всупереч вищенаведеним вимогам ст. 175 ЦПК України, не містить підтвердження скаржника про те, що нею не подано іншої скарги з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім цього, згідно ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

В силу ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність приватного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Як вбачається із скарги ОСОБА_1 та доданих до неї матеріалів, оскаржувані заявником постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження та арешт коштів боржника винесені 17.07.2023, згідно долученої до матеріалів копії супровідного листа такі постанови надсилались приватним виконавцем учасникам виконавчого провадження до відома 17.07.2023. Скаржник стверджує, що лист із вказаними документами від приватного виконавця отримала лише 04.11.2023 року, однак жодних доказів на підтвердження викладених обставин щодо дати отримання постанов виконавця до скарги не долучено, клопотання про поновлення строку на подання скарги не заявлено.

Поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом, однак у даному випадку суд позбавлений можливості дослідити та перевірити, викладені заявником обставини щодо поважності причин для пропуску нею строку оскарження дій та рішень виконавця.

У відповідності до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що скаргу подано без додержання вимог, викладених у статті 177 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати скаржнику строк п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення скарги без руху для їх усунення.

Керуючись ст. 177, 185 ЦПК України,

постановив:

скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Меленчука Володимира Ігоровича залишити без руху.

Заявник має право протягом п`яти днів, з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху письмово усунути вказані недоліки. Якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах цивільної справи № 462/1415/22.

Суддя Б.М. Гедз