Справа № 486/1144/23
Провадження № 2/486/526/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2023 рокуЮжноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючої - судді Волкової О.І.,

за участю: секретаря судового засідання - Соболевської І.Ю.,

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську, Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

До Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є його батьком. Відповідно до рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11.05.2007 з відповідача стягувались аліменти на його утримання. На сьогодні він є повнолітнім та є студентом 3 курсу Відокремленого структурного підрозділу «Одеський технічний фаховий коледж Одеської національної академії харчових технологій» денної форми на контрактній основі. Відповідач працює на ВП «ПАЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом», одержує гідну заробітню плату, а тому має можливість сплачувати кошти на його утримання. Посилається на норми матеріального права: статті 183, 191, 199, 200 СК України. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на його користь у розмірі 1/4 частки.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та суду пояснила, що він навчається на денній формі та не має можливості працювати, тому потребує матеріальної допомоги батька. Пояснив, що намагався налагодити спілкування з батьком, але спроби виявились марними. Відповідач не проявлялв ініціативи у спілкуванні з ним.

У судовому засіданні 25.08.2023 відповідач ОСОБА_2 підтримав свої заперечення на позовну заяву (а.с. 35-38, 55-57), просив стягнути з нього аліменти у розмірі 1/10 частки. Нарікав на те, що син відмовляється з ним спілкуватись.

У судове засідання 03.11.2023 відповідач ОСОБА_2 не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є батьком позивача ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 5).

Відповідно до довідки № 195/02 від 17.08.2023, виданої директором ВСП «ОТФК ОНТУ» Лілєю Івановою, ОСОБА_1 є студентом 4 курсу денної форми навчання відділення комп`ютерних систем ВСП «ОТФК ОНТУ» за умовами контракту. Термін навчання з 01.09.2020 по 30.06.2024 (що підтверджується матеріалами справи).

Відповідно до договору про надання платної освітньої послуги № 23/20-9КГ, укладеним між ВСП «Одеський технічний фаховий коледж Одеської національної академії харчових технологій» в особі директора Іванової Л.В. та законним представником вступника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить: 51 600,00 грн (а.с.16-23).

Згідно з довідкою № 1812 від 12.09.2023 ОСОБА_2 працює на ВП «ПАЕС» з 16.09.2008. Сума нарахованої заробітної плати відповідача за період з березня 2023 року по серпень 2023 року становить 480 316,85 грн (а.с. 60).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач з часу припинення стягнення з нього аліментів на утримання позивача у зв`язку із досягненням ним повноліття, та на день ухвалення рішення матеріальної допомоги синові, який продовжує навчання, не надавав.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ст. 27 Конвенції про захист прав дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати.

Згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:

- походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років;

- продовження ними навчання;

- потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі;

- наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Вирішуючи питання щодо можливості відповідача надавати матеріальну допомогу своєму синові, який продовжує навчання, у спосіб стягнення аліментів, суд враховує, наступне. Відповідач є дієздатною особою, працездатним як за віком та станом здоров`я, протягом тривалого часу має постійне місце роботи, де регулярно отримує високу заробітню плату, яка дозволяє йому утримувати себе та свого повнолітнього сина на період його навчання.

Суд враховує, що у відповідача немає інших дітей, непрацездатних батьків чи дружини, яких би він утримував.

Між тим, судом враховується рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини.

Суд враховує необхідність у матеріальній допомозі повнолітньої дитини, в тому числі і оплати на навчання, на транспорт, потреби у належному харчуванні та інше; враховує, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому синові, є працездатним, має високий заробіток, який дозволяє йому утримувати себе та свого сина.

Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача необхідно стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 1, 2, 5, 11, 43, 49, 76-81, 89, 141, 210, 258-259, 263-265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, який продовжує навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на його утримання до досягнення 23 років, а саме: до 22.03.2028, за умови продовження навчання у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку відповідача, щомісяця, починаючи з 18 липня 2023 року.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 1073 (тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 07 листопада 2023 року.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О.І. Волкова