Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3554/23
Провадження № 2/711/1396/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Булгакової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Дубини В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Черкаська філія товарної біржі «Українська біржа нерухомості» про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності у порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

01.06.2023 ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 29.04.1996 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зареєстрований на Товарній біржі «Українська Біржа Нерухомості» (Черкаська філія) за № 70-2 та визнати за нею право власності на вищезазначену квартиру в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 29.04.1996 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який зареєстрований на товарній біржі «Українська Біржа Нерухомості» (Черкаська філія) реєстраційний № 70-2 та у КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації». На час придбання ОСОБА_4 нерухомого майна вона перебувала з ним у шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його смерті вона у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Лічевецької Л.Г. із заявою про відкриття спадщини. 09.08.2022 із заявою про прийняття спадщини також звернулася ОСОБА_2 (сестра померлого). Враховуючи, що подана ОСОБА_2 заява не була належним чином оформлена і вона не відносилася до спадкоємців першої черги, 13.12.2022 позивачці було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на рухоме майно (грошовий вклад). Стосовно іншого спадкового майна, а саме квартири, то постановою приватного нотаріуса від 13.12.2022 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю документу, який посвідчує право власності померлого на квартиру. Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 нотаріально не посвідчений, однак з його змісту вбачається, що він укладений у відповідності до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», зареєстрований на біржі за № 70-2 та подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. На виконання умов договору ОСОБА_4 зареєстрував його у КП «ЧООБТІ». Виходячи з тексту даного договору сторони домовилися щодо всіх істотних його умов: предмету договору, його ціни, укладання договору, передачі майна, оплати витрат та інше. Покупцем повністю відшкодована сума відчужуваної квартири, яку продавець прийняв 29.04.1996, що підтверджується розпискою. Продавець виселився з квартири, ОСОБА_4 прийняв придбане за договором майно та до самої смерті проживав у квартирі з сім`єю, був зареєстрований та сплачував комунальні послуги. На час укладення договору нотаріальне посвідчення таких договорів було не обов`язковим, даний договір зареєстрований на Товарній Біржі, що було законною підставою для набуття права власності ОСОБА_4 . Пізніше нотаріально посвідчити договір було неможливо, оскільки зв`язок з продавцем втрачено і місце його перебування невідоме. Тому позивач вважає, що є всі підстави для визнання договору купівлі-продажу від 29.04.1996, зареєстрованого на товарній біржі «Українська Біржа Нерухомості» (Черкаська філія) дійсним. Крім того, позивач вважає, що вона, як єдина спадкоємця першої черги за законом, має право на визнання за нею в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 54,5 кв.м.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.07.2023 відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.08.2023 витребувано у приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Лічевецької Л.Г. належним чином завірену копію спадкової справи № 14/2022, відкритої 06.07.2022 після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.09.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, 03.10.2023 від її представника адвоката Наполової Т.А. надійшла заява, в якій остання підтримала позовні вимоги та просила проводити розгляд справи без участі позивача та її представника.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляд справи були повідомленні належним чином, причини неявки не повідомили. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися, клопотань про відкладення або про розгляд справи у їх відсутність на адресу суду не надходило.

Представник третьої особи Черкаської філії товарної біржі «Українська біржа нерухомості» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи без його до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29.04.1996 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , керуючись протоколом відкритих торгів № 1, підписаним на ТД ТБ «Українська біржа нерухомості» (Черкаська філія), уклали Договір, за умовами якого ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_4 купив квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з двох кімнат, загальна площа 54,5 кв.м., в тому числі житлова площа 30,4 кв.м. та розташована на 1 поверсі дев`ятиповерхового будинку.

Згідно пунктів 3-5, 10 вищевказаного Договору, вартість квартири на 25.04.1996 складала 202 128 000 (двісті два мільйони сто двадцять вісім тисяч) карбованців. Продаж відбувається за 1 630 000 000 (один мільярд шістсот тридцять мільйонів) карбованців, які продавець одержав від покупця повністю до підписання даного договору, про що свідчить відповідний напис на цьому договорі. Покупець набуває право власності на вказану квартиру з дня реєстрації цього договору на товарній біржі «Українська біржа нерухомості» (Черкаська філія). На підставі статті 227 ЦК України договір підлягає реєстрації в Черкаському об`єднаному бюро технічної інвентаризації.

З відмітки проставленої на звороті вищевказаного Договору вбачається, що договір зареєстровано на товарній біржі «Українська біржа нерухомості» (Черкаська філія) за реєстраційним номером 70-2.

У подальшому, на підставі вищевказаного Договору за ОСОБА_4 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 в КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», що стверджується листом № 32064 о від 18.07.2022.

Отже, сторони повністю виконали умови Договору купівлі - продажу від 29.04.1996.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Черкаси у віці 70 років ОСОБА_4 помер, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено відповідний актовий запис № 69 від 08.01.2022 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 14.03.1996, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з 14.03.1996 перебували в зареєстрованому шлюбі.

З копії спадкової справи № 14/2022, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 вбачається, що у встановлений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1 , яка є дружиною померлого та відповідно спадкоємцем першої черги, а також ОСОБА_2 , яка є рідною сестрою померлого та відповідно спадкоємцем другої черги.

13.12.2022 приватним нотаріусом Черкаського міського округу Лічевецькою Л.Г. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий вклад, що знаходиться на картковому рахунку в АТ КБ «Приватбанк», при цьому постановою від 13.12.2022 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю документу, який посвідчує право власності померлого на вищевказану квартиру.

Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання договору купівлі-продажу дійсним, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі статтею 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 встановлено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Згідно зі статтею 153 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року), який діяв на момент укладення правочину та підлягає застосуванню до спірних правовідносин, договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 ЦК УРСР передбачалось, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Відповідно до статті 47 ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною 2 статті 48 цього Кодексу. Натомість частиною 2 статті 47 ЦК УРСР передбачалось, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу (у тому числі при придбанні на біржових торгах). Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі частини 2 статті 47 ЦК, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

Статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» в редакції, що діяла на час укладення договору купівлі-продажу, передбачалось, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13.12.1995, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19.01.1996 за № 31, передбачали таку підставу для державної реєстрації об`єктів нерухомого майна як договори купівлі-продажу, зареєстровані біржею.

Відповідно до пункту 5 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 за № 1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Таким чином, спірні правовідносини на момент їх виникнення були різним чином врегульовані нормами ЦК УРСР та Законом України «Про товарну біржу», тобто існувала колізія норм права щодо необхідності нотаріального посвідчення угод купівлі-продажу нерухомого майна, укладених на товарній біржі.

Зі змісту Договору № 70-2 від 29.04.1996 вбачається, що даний договір укладений у відповідності до вимог статті 15 Закону України «Про товарну біржу», зареєстрований на товарній біржі «Українська Біржа Нерухомості» (Черкаська філія) та подальшому нотаріальному посвідченню не підлягав. У відповідності до вимог статті 227 ЦК УРСР даний договір підлягав реєстрації в Черкаському об`єднаному бюро технічної інвентаризації.

Згідно листа КП «Черкаське ОБТІ» № 32064 о від 18.07.2022 станом на 01.01.2013 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу № 70-2 від 29.04.1996.

Отже, зареєструвавши на підставі Договору № 70-2 від 29.04.1996 за ОСОБА_4 право власності на вищевказану квартиру, держава тим самим визнала його право власності на таку квартиру, як таке, що виникло на не заборонених законом підставах.

Законом України «Про товарну біржу» (у редакції, що діяла на час укладення Договору № 70-2 від 29.04.1996) не передбачалися правові наслідки у вигляді недійсності договору, укладеного та зареєстрованого на біржі, у разі порушення вимог, встановлених статтею 15 цього Закону до біржової операції.

Тому, в цьому контексті, немає підстав для визнання нікчемним Договору № 70-2 від 29.04.1996, що зареєстрований на товарній біржі «Українська Біржа Нерухомості», за яким ОСОБА_4 купив квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини 2 статті 220 ЦК України, аналогічна норма передбачалась частиною 2 статті 47 ЦК УРСР, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Судом встановлено, що сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу, повністю виконали його умови, а також дотримались процедури державної реєстрації переходу права власності на об`єкт купівлі-продажу, що свідчить про реальність та дійсність такого правочину.

За таких обставин, враховуючи що на час укладання договору купівлі-продажу мала місце суперечність законодавства, та приймаючи до уваги той факт, що відсутні підстави нікчемності правочину, суд вважає, що договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 29.04.1996 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , може бути визнаний судом дійсним, у зв`язку з чим позовні вимоги в даній частині підлягають до задоволення.

Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, суд виходить з наступного.

Відповідно до статтей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Судом встановлено, що 13.12.2022 приватним нотаріусом Черкаського міського округу Лічевецькою Л.Г. було видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на грошовий вклад, що знаходиться в АТ КБ «Приватбанк», проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 відмовлено, у зв`язку з відсутністю документу, який посвідчує право власності померлого на вищевказану квартиру.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині 1 статті 321 ЦК України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Враховуючи, що судом встановлено правомірність набуття ОСОБА_4 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , а також встановлено, що позивачка є спадкоємцем померлого, належним чином прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори із відповідною заявою та отримала відповідне свідоцтва про право на спадщину за законом на інше майно спадкодавця, є підстави для визнання за позивачкою права власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_4 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 41, 57, 58 Конституції України, ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», ст.ст. 45, 47, 128, 224, 227 ЦК УРСР, ст.ст. 5, 182, 220, 316, 317, 321, 328, 392, 1216-1218, 1222, 1223 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Черкаська філія товарної біржі «Українська біржа нерухомості» про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності у порядку спадкування - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 29.04.1996 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зареєстрований на Товарній біржі «Українська Біржа Нерухомості» (Черкаська філія) за № 70-2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: