Провадження № 2/752/5895/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

21.11.2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Солодовник Я.С.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СервісГруп Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

у липні 2023 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 12 256,49 грн, три проценти річних у розмірі 259,47 грн, інфляційні збитки у розмірі 1 105,51 грн, а всього - 13 621,47 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 20.11.2017 зареєстровано ТОВ «СервісГруп Плюс», основним видом діяльності якого є комплексне обслуговування об?єктів. 02.07.2021 ТОВ «СервісГруп Плюс» визначено виконавцем послуг з утримання житлового будинку АДРЕСА_1 (3 черга будівництва). Розпорядженням Солом?янської районної в м. Києві державної адміністрації від 18.11.2021 житловому будинку присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_2 .

14.12.2021 ОСОБА_1 укладено попередній договір купівлі-продажу квартири під будівельним номером АДРЕСА_3 .

Крім того, 15.12.2021 між ТОВ «СервісГруп Плюс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг № 32/154, відповідно до умов якого управитель бере на себе зобов?язання надавати послуги з експлуатаційного утримання житлового будинку АДРЕСА_2 , а споживач зобов?язується здійснювати своєчасну оплату такої послуги у строки та на умовах, що передбачені договором. Умовами договору сторони визначили, що ціна за послугу з експлуатаційного утримання житлового будинку становить 13,38 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири. Розмір щомісячної плати за послугу з експлуатаційного утримання становить 698,44 грн.

Позивач зазначає, що станом на 26.06.2023 за ОСОБА_1 рахується заборгованість за отримані послуги з експлуатаційного утримання житлового будинку у розмірі 12 256,49 грн за період з 15.12.2021 по травень 2023 року.

У зв?язку із відмовою відповідача у добровільному порядку погасити заборгованість, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11.07.2023 відкрито провадження у справі. справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 73-74).

Відповідачу ОСОБА_1 копія ухвали про відкриття провадження у справі, примірник позовної заяви з додатками направлені за адресою реєстрації місця проживання, однак не отримані останньою. Поштове направлення повернулось до суду без вручення адресату у зв?язку із закінченням встановленого строку для зберігання.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

31.07.2023 до суду надійшла заява від представника позивача про стягнення судових витрат.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Відповідач відзив на позовну заяву не подала.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , що стверджується даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.06.2023 (а.с. 28-29).

15.12.2021 між ТОВ «СервісГруп Плюс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг № 32/154 (а.с. 23-24), відповідно до умов якого управитель бере на себе зобов?язання надавати послугу з експлуатаційного утримання житлового будинку АДРЕСА_2 , а споживач зобов?язується здійснювати своєчасно оплату такої послуги у строки та на умовах, що передбачені договором.

Відповідно до п. 1.2 договору, послуга з експлуатаційного утримання житлового будинку полягає у забезпеченні належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану житлового будинку та прибудинкової території шляхом їх утримання та ремонту.

Послуга з експлуатаційного утримання житлового будинку включає в себе: технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем водопостачання, водовідведення, теплопостачання, зливової каналізації, електропостачання; технічне обслуговування ліфтів; обслуговування систем диспетчеризації; обслуговування димових та вентиляційних каналів; технічне обслуговування систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньобудинкових інженерних систем; поточний ремонт конструктивних елементів, технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території та іншого спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт внутрішньобудинкових систем водопостачання, водовідведення, теплопостачання, зливової каналізації, електропостачання; поточний ремонт систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньобудинкових інженерних систем; прибирання та полив прибудинкової території; прибирання приміщень загального користування; прибирання і вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами; дератизація; дезінсекція; забезпечення електричною енергією для освітлення місць загального користування, живлення ліфтів та забезпечення функціонування іншого спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до умов п. 2.2.1 договору, споживач зобов?язаний оплачувати послуги в порядку та на умовах, визначених договором.

Згідно розділу 3 договору, ціна на послугу з експлуатаційного утримання житлового будинку становить 13,38 грн. за 1 кв.м. Розмір щомісячної плати за послугу з експлуатаційного утримання становить 698,44 грн. Плата за послугу нараховується з дати передачі забудовником житлового будинку в експлуатацію згідно акту-передачі, але не раніше дати, ніж споживач підписав договір купівлі-продажу майнових прав/ попередній договір.

Відповідно до положень ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (ст. 360 ЦК України).

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України).

Умовами договору про надання послуг № 32/154 від 15.12.2021 року, зокрема, п. 2.2.1 договору, визначено обов?язок споживача, зокрема, оплачувати послуги в установлений договором строк.

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

За п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що відповідач не виконує належним чином своїх зобов`язань за укладеним договором № 32/154 від 15.12.2021, внаслідок чого утворилася заборгованість по оплаті у розмірі 12 256,49 грн за період з 15.12.2021 по травень 2023 року.

На підтвердження своїх доводів надав суду розрахунок заборгованості (а.с. 57).

Відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами ані розмір заборгованості, ані порядок нарахування плати за житлово-комунальні послуги.

З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

За встановлених судом обставин, суд надходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 12 256,49 грн, трьох процентів річних у розмірі 259,47 грн, інфляційних збитків у розмірі 1 105,51 грн, а всього - 13 621,47 грн.

Відповідно до ч. ч. 1-2, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В обґрунтування понесення витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн, позивачем надано в розпорядження суду: копію договору про надання правової допомоги № 0805/2023-01 від 08.05.2023, укладеного між ТОВ «СервісГруп Плюс» та Адвокатським об?єднанням «Магніт»; копію замовлення від 26.06.2023 року; копію платіжного доручення № 403 від 28.06.2023 про передоплату за надання правової допомоги за договором від 08.05.2023 у розмірі 14 000 грн; копію акту про надання правової допомоги від 07.07.2023 року; копію ордеру серії АА № 1322850.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

За встановлених обставин, суд надходить до висновку, що вказана вимога позивача підлягає задоволенню з огляду на її доведеність та обґрунтованість понесення витрат на правову допомогу у розмірі 7 000 грн.

З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 684 грн.

Керуючись статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СервісГруп Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СервісГруп Плюс» (; 03189, м. Київ, вул. Ломоносова, 58-А) заборгованість за договором про надання послуг № 32/154 від 15.12.2021 року за період з 15 грудня 2021 року по травень 2023 року у загальному розмірі 13 621 (тринадцять тисяч шістсот двадцять одна) гривня 47 копійок, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень; судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя