Справа № 215/2324/23
УХВАЛА

17 травня 2023 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Квятковський Я.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до КЗ «Зеленопільський психоневрологічний інтернат» Дніпропетровської обласної ради, третя особа Глеюватська сільська територіальна громада у Криворізькому районі Дніпропетровської області, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, -

ВСТАНОВИВ:

03.05.2023 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, з КЗ «Зеленопільський психоневрологічний інтернат» Дніпропетровської обласної ради.

Вивчивши подану позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов таких висновків.

У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, ч.1 ст.175 ЦПК України.

Згідно до ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди з юридичної особи суд зазначає таке. Як випливає з доданих до позовної заяви матеріалів , між ФОП ОСОБА_1 і КЗ «Зеленопільський психоневрологічний інтернат» було укладено договір про спільну діяльність, тобто існували господарські правовідносини, на виконання якого (договору) ОСОБА_1 як приватний підприємець сплатив кошти на користь юридичної особи, які після визнання договору недійсним КЗ «Зеленопільський психоневрологічний інтернат» не повернуто, чим завдано матеріальних збитків. Таким чином, у даному випадку має місце господарський спір між фізичною особою-підприємцем та юридичною особою, незважаючи на наявність чи відсутність у діях посадових осіб КЗ «Зеленопільський психоневрологічний інтернат» складу кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Отже, позовна вимога ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди з КЗ «Зеленопільський психоневрологічний інтернат» не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, так як відноситься до компетенції господарського суду.

У відповідності до вимог ст.20 ЦПК України, не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно до п.2 ч.4 ст.185 ЦПК України, позовна заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу). Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (ч.ч.6,7 ст.185 ЦПК).

Згідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення

Європейська комісія у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» зазначила, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів ». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Виходячи з наведеного і того, що позивачем обєднано у позовній заяві вимоги, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, позовна заява підялгає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.20,185 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до КЗ «Зеленопільський психоневрологічний інтернат» Дніпропетровської обласної ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди повернути.

Ухвала набирає законної законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: