РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» (далі - позивач), діючи через свого представника Остащенко О.М., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (далі - відповідачі), в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь суму в розмірі 152 907 грн. 15 коп. - 3% річних та інфляційні втрати за невиконання грошового зобов`язання за рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06 вересня 2011 року у справі №2-1311/11.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено Договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якого Банк надав кредит у розмірі 30 000 доларів США, зі ставкою за користування кредитом в розмірі 13,9 % річних строком до 15 листопада 2017 року. 16 листопада 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено Договір поруки №158514 в забезпечення вимог виконання кредитного договору. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06 вересня 2011 року у справі №2-1311/11 стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 11253500 0 00 від 16 листопада 2007 року в сумі 266 582 грн. 57 коп.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами, відповідно якого до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги до ОСОБА_3 за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 16 листопада 2007 року. 07 травня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Гефест» укладено Договір №1365/К купівлі-продажу майнових прав, відповідно до п. п. 1.1. якого, продавець ПАТ «Дельта Банк» передає у власність покупцеві ТОВ «ФК «Гефест» майнові права, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому, зокрема право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами та/або на інших підставах наведених у Додатку №1 до цього Договору. 19 квітня 2021 року ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області у справі №2-1311/11 замінено стягувача у виконавчих провадженнях відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Гефест».

Станом на дату подачі позову, вищезазначене рішення не виконано. Розрахунок 3% річних (ст. 625 ЦК) за порушення зобов`язання з повернення заборгованості за кредитним договором, що зафіксовано в рішенні суду, в розмірі 266 582 гривень 57 коп. розраховані за період з 14 червня 2020 року по 13 червня 2023 року і складає 23 992 грн. 43 коп. Індекс інфляції нараховується за весь період порушення грошового зобов`язання, але стягненню підлягає лише в межах строку позовної давності, який встановлений тривалістю у три роки і розрахунок індексу інфляції за порушення зобов`язання повернення кредиту в сумі 266 582 грн. 57 коп. за період з 14 червня 2020 року по 13 червня 2023 року складає 128 716 грн. 72 коп. Таким чином 3% річних та інфляційні втрати за невиконання грошового зобов`язання, що підлягають стягненню, складають 152 709 грн. 15 коп.

27 липня 2023 року ОСОБА_2 подав заяву, в якій позовні вимоги не визнав та просив врахувати, що у період дії в Україні воєнного стану не нараховуються 3 % річних та інфляційні відповідно до ст. 625 ЦК України.

01 серпня 2023 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 подала відзив, в якому просила відмовити в задоволенні позову. У відзиві вказала, що з огляду на положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України нарахування на підставі ст. 625 ЦК України 3 % річних та інфляційних, починаючи включно з 24 лютого 2022 року, є безпідставними. Інфляційні витрати боргу в розмірі 266 582 грн. 57 коп. з 14 червня 2020 року по 23 лютого 2022 року становлять 44 704 грн. 31 коп., а 3 % річних 13 572 грн. 73 коп., загальна сума боргу, яку позивач має право стягнути по даній справі становить 58 277 грн. 04 коп.

11 вересня 2023 року представник позивача ОСОБА_5 подала заяву про зменшення позовних вимог, в якій просила стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» суму в розмірі 134 410 грн. 58 коп. - 3% річних та інфляційні втрати за невиконання грошового зобов`язання за рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06 вересня 2011 року у справі №2-1311/11. У заяві вказала, що 3% річних (ст. 625 ЦК) за порушення зобов`язання з повернення заборгованості за кредитним договором, що зафіксовано в рішенні суду, в розмірі 266 582 грн. 57 коп., розраховані за період з 19 грудня 2017 року по 23 лютого 2022 року і складають 39 987 грн. 35 коп. Нарахування фінансових санкцій - 3% річних, до початку введення карантину здійснювалось в межах строку позовної давності - 3 роки, тобто з 19 грудня 2017 року і повинно було закінчитись 19 грудня 2020 року, і продовженням строку позовної давності через введення карантину, нарахування тривало до 23 лютого 2023 року, що відповідає вимогам закону. Інфляційне нарахування на заборгованість в сумі 266 582 грн. 57 коп. за період з 19 грудня 2017 року по 23 лютого 2022 року складає 95 423 грн. 23 коп. Таким чином 3% річних та інфляційні втрати за невиконання грошового зобов`язання, що підлягають стягненню, складають 134 410 грн. 58 коп.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 21 вересня 2023 року прийнято до розгляду заяву про зменшення позовних вимог.

15 листопада 2023 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_6 подав відзив на позовну заяву з урахуванням зменшення позовних вимог, в якому вказав, що у суду були відсутні підстави для прийняття до розгляду заяви позивача про зменшення позовних вимог ухвалою суду від 21 вересня 2023 року. Але, оскільки ухвала Рівненського міського суду від 21 вересня 2023 року про прийняття до розгляду заяви про зменшення позовних вимог оскарженню не підлягає і заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду, відповідач ОСОБА_2 вважає за необхідне навести свій розрахунок 3 % річних на заборгованість у розмірі 266 582 грн. 57 грн. за період з 19 грудня 2017 року по 23 лютого 2022 року, оскільки вважає, що розрахунок позивача є невірним. По його розрахункам 3 % річних становить 33 457 грн. 91 коп.

У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. 21 листопада 2023 року представник позивача ОСОБА_5 подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без представника позивача, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомили.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 21 листопада 2023 року представник відповідача ОСОБА_6 подав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, обставини, викладені у відзиві, підтримує в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06 вересня 2011 року в справі №2-1311/11 стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 16 листопада 2007 року в сумі 266 582 грн. 57 коп. і відшкодування судових витрат в сумі 1 820 грн. 00 коп.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 19 квітня 2021 року в справі №2-1311/11, яка набрала законної сили 07 травня 2021 року, замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника - ТОВ «Гефест» у справі №2-1311/11 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Згідно розрахунку вимог позивача у зв`язку з неповерненням відповідачами заборгованості за період з 19 грудня 2017 року по 23 лютого 2022 року 3% річних на суму заборгованості згідно рішення суду в сумі 266 582 грн. 57 коп. становлять 39 987 грн. 35 коп., інфляційні втрати 95 423 грн. 23 коп., загалом 134 410 грн. 58 коп.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 не погоджується з наведеним позивачем розрахунком 3 % річних і за його розрахунком 3% річних на суму заборгованості згідно рішення суду в сумі 266 582 грн. 57 коп. за період з 19 грудня 2017 року по 23 лютого 2022 року становлять 33 457 грн. 91 коп.,

Також, 21 листопада 2014 року ОСОБА_3 і ОСОБА_7 зареєстрували шлюб, прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини - ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції 21 листопада 2014 року.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14?10цс18), від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06 вересня 2011 року в справі №2-1311/11 стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 16 листопада 2007 року в сумі 266 582 грн. 57 коп. і відшкодування судових витрат в сумі 1 820 грн. 00 коп. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 19 квітня 2021 року в справі №2-1311/11, яка набрала законної сили 07 травня 2021 року, замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника - ТОВ «Гефест» у справі №2-1311/11 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу у 2011 році зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 16 листопада 2007 року не припинилося та триває по час розгляду даної справи. Відтак, кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.

Разом з тим, визначаючи розмір належних до стягнення з відповідачів суми інфляційних втрат, а також трьох процентів річних від простроченої суми, суд враховує наступне.

У цій справі позивач пред`явив позов 20 червня 2023 року і в межах строку позовної давності, який продовжено у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), відповідно до положень п. 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, за період з 19 грудня 2017 року по 23 лютого 2022 року, просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь три проценти річних в сумі 39 987 грн. 35 коп. та 95 423 грн. 23 коп. інфляційних втрат.

Разом з тим, суд вказує, що порядок обчислення трьох відсотків річних визначається за формулою: сума боргу за рішенням суду х кількість днів прострочення виконання рішення суду у конкретному році х 3 (розмір відсотків, встановлених частиною другою статті 625 ЦК України) / 100 / кількість днів у конкретному році, і визначає розмір трьох відсотків річних за період з 19 грудня 2017 року по 23 лютого 2022 року в сумі 33 457 грн. 91 коп. (266 582 грн. 57 коп. х 13 днів х 3 / 100 / 365 = 284 грн. 84 коп. (період з 19 грудня 2017 року до 31 грудня 2017 року), 266 582 грн. 57 коп. х 365 днів х 3 / 100 / 365 = 7 997 грн. 47 коп. (період з 01 січня 2018 року до 31 грудня 2018 року), 266 582 грн. 57 коп. х 365 днів х 3 / 100 / 365 = 7 997 грн. 47 коп. (період з 01 січня 2019 року до 31 грудня 2019 року), 266 582 грн. 57 коп. х 366 днів х 3 / 100 / 366 = 7 997 грн. 47 коп. (період з 01 січня 2020 року до 31 грудня 2020 року), 266 582 грн. 57 коп. х 365 днів х 3 / 100 / 365 = 7 997 грн. 47 коп. (період з 01 січня 2021 року до 31 грудня 2021 року), 266 582 грн. 57 коп. х 54 днів х 3 / 100 / 365 = 1 183 грн. 19 коп. (період з 01 січня 2022 року до 23 лютого 2022 року), а не 39 987 грн. 35 коп., як про це вказує позивач.

Також, позивачем проведено та надано розрахунок інфляційних втрат в розмірі 95 423 грн. 23 коп., який відповідачами не спростований, перевірений судом, а тому приймається судом як належний.

За таких обставин з відповідачів солідарно на користь позивача слід стягнути 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 33 457 грн. 91 коп. та інфляційні втрати у розмірі 95 423 грн. 23 коп.

Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову частково.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі по 1 286 грн. 79 коп. з кожного (128 881 грн. 14 коп. х 2 684 грн. 00 коп./134 410 грн. 58 коп./2).

Керуючись статтями 526, 530, 599, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України, статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 33 457 (тридцять три тисячі чотириста п`ятдесят сім) гривень 91 копійка та інфляційні втрати у розмірі 95 423 (дев`яносто п`ять тисяч чотириста двадцять три) гривні 23 копійки.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» судові витрати у розмірі 1 286 (одна тисяча двісті вісімдесят шість) гривень 79 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» судові витрати у розмірі 1 286 (одна тисяча двісті вісімдесят шість) гривень 79 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест», місцезнаходження: вул. Брановицького Ігоря, буд. 3, м. Київ, .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 22 листопада 2023 року.

Суддя О.О. Першко