Справа №402/728/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2023 р. Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої судді - Терновенко А.В.

секретаря - Льошенка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Благовіщенське Кіровоградської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Благовіщенської міської ради, про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

07.09.2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визначити місце проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 20.03.2023 року розірвано шлюб між ним та Відповідачкою. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З листопада 2022 року ОСОБА_1 проживає удвох спільно з донькою ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в квартирі, яка належить донькі на підставі договору дарування квартири від 03.04.2017 року, дарувальником квартири є ОСОБА_1 . Як вбачається з позову, ОСОБА_2 проживає за іншою адресою: АДРЕСА_2 . Позивач зазначає, що для доньки створено необхідні та комфортні умови для проживання та навчання.

Позивач та його представник - адвокат Чимирис О.В. у судовому засідані позов підтримали , наполягали на його задоволенні.При цьому позивач пояснив , що донька дійсно постійно проживає з ним після розлучення з дружиною. На питання, в який спосіб відповідачка перешкоджає дитині проживати з ним відповісти не зміг. Пояснив , що дане рішення йому потрібне як офіційне закріплення його права як батька на проживання з дитиною.

Відповідачка у судовому засіданні проти позову не заперечила і пояснила, що вона просила доньку переїхати до неї , однак остання категорично не погодилась і зазначила , що буде проживати з батьком. Оскільки це було волевиявлення дитини , вона з позицією дитини погодилась і більше не наполягає.

Сторони не наполягали на допиті неповнолітньої дитини в судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив:

Позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 являються батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.12).

Рішенням Ульяновського районного суду від 20.03.2023 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.15-16).

З довідки про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Благовіщенської міської ради №754 від 04.08.2023 року (а.с.21), вбачається, що ОСОБА_1 проживає разом з донькою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . За цією адресою зареєстрована також його колишня дружина ОСОБА_2 , але з листопада 2022 року вона проживає в смт.Голованівськ.

Із показів свідків (сусідів) ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.25-26), встановлено, що ОСОБА_1 проживає удвох із донькою ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , та займається її вихованням. При цьому зазначено, що ОСОБА_2 не проживає з ними з листопада 2022 року.

Позивач офіційно працевлаштований, що підтверджується матеріалами справи (а.с.19) та має постійний заробіток, а тому має можливість утримувати та забезпечувати доньку. Квартира, в якій вони проживають, належить доньці на підставі Договору дарування квартири (а.с.22-23), що підтверджено також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.24).

З Акту обстеження умов проживання (а.с.17) встановлено, що умови проживання у вказаній квартирі задовільні. Кімнати облаштовані меблями та побутовою технікою, у ОСОБА_7 є окрема кімната з сучасними меблями та технікою, необхідною для навчання та розвитку. Стосунки з батьком щирі та доброзичливі.

Приймаючи рішення, суд керується наступним.

Частинами 6, 8 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.2 ст.1 Європейської Конвенції про здійснення прав дітей (1991р), предметом цієї Конвенції є підтримка у найвищих інтересах дітей їхніх прав. Зі змісту ст.3 Конвенції вбачається, що першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України у разі, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Зі змісту пояснень Позивача, зазначених ним у позовній заяві та наданих ним особисто в судовому засіданні, вбачається, що між ним та Відповідачкою відсутній будь-який спір щодо місця проживання їхньої доньки, якій виповнилось 14 років, оскільки, вони обоє, як батьки, погоджуються на проживання дитини з батьком, окрім того, донька на даний час проживає разом з батьком.

Таким чином, у відповідності до ч.3 ст.160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою, а тому, у даному випадку відсутній спір щодо місця проживання дитини

Відтак, за відсутності між сторонами відповідного спору, суд позбавлений можливості вирішувати такі питання в судовому порядку, оскільки завданням цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних чи оспорюваних прав особи.

Сімейні відносини повинні в першу чергу вирішуватися за згодою їх учасників, і тільки в разі відсутності такої згоди (існування між ними спору) - зокрема, в суді.

Відповідно до абз. 2 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №18 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Фактично у даному випадку спір щодо місця проживання дитини ініційований батьком дитини, з яким дитина, з його пояснень, і так фактично проживає за її особистої згоди, і від якого мати дитини не вимагає зміни її місця проживання.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги про визначення місця проживання дитини заявлені Позивачем необгрунтовані, оскільки донька сама вирішила і проживає разом з батьком, Відповідачка не заперечує проти цього, а тому спір відсутній.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у звязку з відсутністю між сторонами спору щодо місця проживання дитини.

Стосовно питання судових витрат - суд виходить з положень ст.141 ЦПК України, а саме, так як у позові відмовлено, судові витрати Позивачу не відшкодовуються.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст.160, 161 СК України та керуючись ст.ст. 89, 263-265, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору- служби у справах дітей Благовіщенської міської ради, про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Сторони у справі:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 .

Суддя: А. В. Терновенко