Справа № 462/7229/22 Провадження № 2/450/887/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2023 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук І. І.

при секретарі Дикій О. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Потапова Тетяна Ігорівна до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

позивачка звернула до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову покликається на те, що у сторін є спільний син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . У шлюбі з ОСОБА_2 позивачка не перебувала, проживала разом з ОСОБА_2 з травня 2011 року, після народження нашого сина ОСОБА_2 почав зловживати алкогольними напоями та часто влаштовувати сварки. В травні 2012 року ОСОБА_2 залишив позивача з сином і пішов. З того часу, ОСОБА_2 жодного разу не цікавився життям сина, жодного разу не вітав його з святами, ніяк не допомагав, не бере участь у вихованні дитини та не допомагає матеріально. Позивачка як мати повністю займається сама сином, його розвитком, навчанням, забезпечую його матеріально. Син навчається у Ліцеї № 75 імені Лесі Українки ЛМР у 5-А класі та згідно характеристики, виданої 27 червня 2022року директором ліцею № 75 імені Лесі Українки ЛМР, має високі навчальні досягнення, має хорошу пам`ять, виявляє логічне та образне мислення. Згідно даної характеристики батько жодного разу не приходив в школу, не був присутнім на батьківських зборах та не брав ніякої участі у шкільному життя сина. Також спільний син з 02.09.2020 року займається у спортивній дитячій секції Школи Бойового Гопака імені І. Богуна , систематично відвідує тренування, сумлінно вивчає це спортивне мистецтво, а позивачка здійснює всі фінансова витрати пов`язані з поїздками, участю у змаганнях та спортивно-оздоровчих таборах сина самостійно. За весь цей час батько жодної участі у фінансових витратах не брав. Вказує, що на даний час місце знаходження батька дитини їй невідоме. Вважає таку поведінку не гідною та неприпустимою для батька. Додає, що зазначені обставини можуть бути підтверджені показами свідків, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . На підставі наведеного, просить позовні вимоги задоволити.

24.03.2023 року провадження у справі відкрито.

Ухвалою від 12.05.2023 року постановлено зобов`язати орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради надати висновок щодо розв`язання спору, а саме щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22.09.2023 року справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні 23.10.2023 року позивач підтримала позов. Надала пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Просила позов задоволити.

Представник позивача - адвокат Потапова Т. І. в судовому засіданні підтримала позов з наведених у ньому підстав та дала пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві.

Позивач та її представник в судове засідання 13.11.2023 року не з`явились, однак позивач подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не з`являвся, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоч був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву та заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду заяву, в якій вказав, що покладається на розсуд суду та просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника третьої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, заслухавши покази свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 28.12.2017 року Залізничним районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 80.

Відповідно до довідки № 382 від 02.11.2022 року, виданої директором ліцею № 75 імені Лесі Українки Львівської міської ради вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в 5-А класі ліцею № 75 імені Лесі Українки Львівської міської ради.

27.06.2022 року директором ліцею № 75 імені Лесі Українки Львівської міської ради надано характеристику ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де зазначено, що мама, ОСОБА_1 , приділяє належну увагу вихованню сина, бере активну участь у шкільному житті дитини. Спілкується з вчителями, класним керівником, хвилюється за навчання та виховання сина. Як член батьківського комітету, пані ОСОБА_1 бере участь у загальношкільних та класних батьківських зборах, допомагає організовувати екскурсії. Батько жодного разу в школу не приходив, на батьківських зборах не був присутнім, ніякої участі у шкільному процесі не брав.

Із довідки від 27.07.2022 року вбачається, що ОСОБА_3 займається у спортивній дитячій секції Школи Бойового Гопака імені І. Богуна від 02.09.2020 року, мати здійснює всі фінансова витрати, пов`язані з поїздками, участю в змаганнях та спортивно-оздоровчих таборах сина самостійно. За весь час, батько жодної участі у фінансових витратах не брав.

Судом встановлено, що малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою АДРЕСА_1 , що вбачається із Відомостей з Реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб № 110104 від 08.12.2022 року.

Таким чином, судом встановлено, що батько ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_3 , 2012 року народження, не проживає, дитину не навідує та її життям, здоров`ям та вихованням не цікавиться, а також добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини позивачу не надає, тобто, дитину матеріально не забезпечує, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дитини, не цікавиться її здоров`ям, навчанням, вихованням, залишив її на повному утриманні матері.

Разом з тим, відповідач в судові засідання не з`являвся, хоч був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, жодних доказів на підтвердження заперечення позову суду не надано, відзив на позовну заяву суду та позивачу відповідачем не представлено.

Допитана як свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні 23.10.2023 року повідомила, що є сусідкою позивачки, з якою спілкується з 2012 року, познайомились у 2007 році. Додає, що їхні діти спілкуються, буває часто вдома у позивачки. Вказала, що у відповідача є інша сім`я та вона ніколи його не бачила.

Допитана як свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні 23.10.2023 року повідомила, що батька дитини, а саме відповідача, бачила 10 років назад. З 2010 року знайома з позивачкою та гуляли разом з дітьми.

В матеріалах справи наявний висновок Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07.09.2023 року, відповідно до якого Залізнична районна адміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначено, що матір дитини, ОСОБА_1 , повідомила, що батько, ОСОБА_2 у травні 2012 покинув її із сином та з того часу він не цікавиться життям дитини, не вітає його з днем народження, з святами, не допомагає матеріально, не турбується про його майбутнє.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , виданої КНП «5-а міська клінічна поліклініка м. Львова» від 16.08.2023 на огляди дитина приходить з матір`ю або бабою. 17.08.2023 на засідання комісії з питань захисту прав дитини разом із матір`ю, ОСОБА_1 , прибув малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який повідомив, що батька не пам`ятає, до нього батько не телефонує, не вітає з днем народження, не приходить в гості, не цікавиться його навчанням, здоров`ям, нічого не купляє, останній раз бачив батька приблизно 6 років тому. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 22.08.2023 здійсненого працівниками відділу «Служба у справах дітей» Сихівського району ДГП ЛМР спільно з фахівцями відділу соціальної роботи Сихівського району за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено, що на момент візиту в помешканні перебували батьки ОСОБА_2 , зі слів яких батько дитини служить в ЗСУ та проживає в орендованій квартирі зі своєю іншою сім`єю, точної адреси проживання ОСОБА_2 не знають, проте надали контактний мобільний номер батька дитини. Працівниками відділу «Служба у справах дітей» Залізничного району в телефонному режимі було запрошено батька, ОСОБА_2 , на комісію з питань захисту прав дитини при Залізничній районній адміністрації, яка відбулася 31.08.2023,проте ОСОБА_2 на комісію не прибув, про причини неможливості взяти участь у слуханні питання про доцільність позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не повідомив та не надав жодних письмових пояснень.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

В той же час відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пункт 16 Постанови роз`яснює, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Безспірно встановлено, що протягом тривалого часу ОСОБА_2 не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого сина ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки.

Відповідно до ст. 39 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці вживають всіх необхідних заходів для сприяння фізичному та психологічному відновленню та соціальній інтеграції дитини, яка є жертвою будь-яких видів нехтування, експлуатації чи зловживань, катувань чи будь-яких жорстоких, нелюдських або принижуючих гідність видів поводження, покарання чи збройних конфліктів. Таке відновлення і реінтеграція мають здійснюватися в умовах, що забезпечують здоров`я, самоповагу і гідність дитини.

Відповідно до положень принципу № 6, принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання, ця відповідальність покладена переш за все на батьків.

Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Встановлено, що ОСОБА_2 не виконує свої батьківські обов`язків, дитиною, її здоров`ям, моральним та психологічним розвитком не цікавиться, не бере участі в її вихованні та навчанні, не цікавиться навчанням і дошкільним життям дитини, разом з сином не проживає, дитину не навідує.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, враховуючи що в матеріалах справи відсутні докази, які б позитивно характеризували відповідача, як особистість та члена суспільства, те, що батько не бажає спілкуватись з дитиною, займатись вихованням та матеріальним її утриманням, суд приходить до переконання, що позовна заява є підставною і підлягає задоволенню, оскільки відповідач без поважних причин не виявляє щодо своєї дитини батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку, а тому його слід позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені сплачені останнім судові витрати, які складаються із судового збору.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 992, 40 грн.

Керуючись ст.ст. 19, 150, 152, 154-155, 164, 165, 180-182, 184, 191, 192 Сімейного кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», Конвенцією ООН про права дитини, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76- 83, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-284, 354, 430 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Потапова Тетяна Ігорівна до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав- задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , судовий збір в розмірі 992, 40 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складено 13.11.2023 року.

СуддяІ. І. Мельничук