Справа № 638/8766/20
Провадження № 2/638/441/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2023 Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді: Хайкіна В.М.,

за участю секретаря: Черкашиної Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення суми пенсії, що належала пенсіонерові і залишилась недоотриманою в зв`язку з його смертю,-

ВСТАНОВИВ:

26.06.2020 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення суми пенсії, що належала пенсіонерові і залишилась недоотриманою в зв`язку з його смертю в розмірі 14 182,17 грн.

07.08.2020 року до суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 , згідно якої позивач просить суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь позивача спадщину у вигляді недоотриманої пенсії у розмірі 108 844,47 грн. Уточнені позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.03.2020 року державним нотаріусом Першої Харківської міської державної нотаріальної контори Діденко О.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яким посвідчено, що спадкоємцем майна ОСОБА_2 , що складається з грошових коштів у вигляді недоодержаної пенсії в сумі 151 040,35 грн. є його син ОСОБА_1 . Листом від 26.03.2020 року №2546/02.11.20-04 позивачу повідомлено, що недоотримана пенсія за період з 01.08.2014 року по 31.08.2019 року складає 245 702,65 грн., а на запит нотаріуса було надано відповідь з урахуванням ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 21.04.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату недоотриманої пенсії на підставі свідоцтва про право на спадщину. Проте відповідачем здійснено виплату недоотриманої пенсії лише в сумі 136 858,18 грн. Тобто відповідачем сума недоотриманої пенсії була зменшена з посиланням на частину 1 статті 46 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка вказує, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. А тому позивач просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.08.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

26.10.2020 року на адресу суду від представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надійшов відзив, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Відзив обґрунтовано наступним. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2020 року по справі №520/5507/2020 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення суми пенсії, що належала пенсіонерові і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 21.04.2020 року та не прийняття відповідного рішення за результатами розгляду вказаної справи та зобов`язано відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.04.2020 року, за результатами якої прийняти відповідне рішення. Вказане рішення набрало законної сили 11.08.2020 року. На думку представника відповідача, вимоги при поданні позовної заява від 26.06.2020 року та з заявленими вимогами при подачі позовної заяви до Харківського окружного адміністративного суду є абсолютно тотожними та щодо яких вже було винесено рішення.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.02.2021 року здійснено перехід від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення суми пенсії, що належала пенсіонерові і залишилась недоотриманою в зв`язку з його смертю за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання по справі.

24.05.2021 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сербіної А.В. надійшли додаткові пояснення, в яких вказано, що згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2020 року в мотивувально-описовій частині якого вказано, що рішення пенсійним органом за результатами розгляду заяви позивача від 21.04.2020 року не приймалось, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зобов`язання виплатити на користь ОСОБА_1 суму недоотриманої пенсії його батьком за життя з 01.08.2014 року по 31.12.2016 року у розмірі 94 662,30 грн. не підлягають задоволенню. Тобто суд задовольнив виключено немайнові позовні вимоги ОСОБА_1 . За результатами адміністративного провадження відповідач листом від 26.10.2020 року повідомив позивача, що на виконання рішення суду у справі №520/5507/2020 від 05.06.2020 року у розмірі 136 858,18 грн. за період з 20.04.2017 року по 31.08.2019 рік з урахуванням положень статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо обмеження розміру виплати трьох річним терміном. Проте сума, яка була недоотримана спадкоємцем становить 108 844,47 грн. А тому, відповідач повторно порушив право позивача на отримання спадщини за законом. У зв`язку із чим позивач вимушений був звернутись з новим позовом для захисту свого права.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились. До суду від представника позивача адвоката Сербіної А.В. надійшла заява з проханням розгляд справи проводити без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують та просить їх задовольнити.

Від представника відповідача в матеріалах справи наявна заява, в якій просить розгляд справи проводити без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за наявними у справі матеріалами та підтримує в повному обсязі відзив на позовну заяву.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність осіб, які в судове засідання не з`явились, на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи та з урахуванням заяв по суті справи.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши доводи учасників справи, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 10, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України.

У відповідності до частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами у справі, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на день смерті був зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 та перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області.

Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.03.2020 року, виданого державним нотаріусом Першої Харківської міської державної нотаріальної контори Діденко О.В., спадкоємцем майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з недоотриманої пенсії за період з 01.01.2017 року по 31.08.2019 рік, що знаходиться у Відділі з питань виплати пенсії №24 Управління з питань виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у розмірі 151 040,35 грн.

Листом від 18.03.2020 року №2328/02.11-20-04 за підписом начальника відділу з питань виплати пенсії №24, заступника завідувача Першої Харківської міської державної нотаріальної контори повідомлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 недоотримав пенсію з 01.01.2017 року по 31.08.2019 року у розмірі 151 040,35 грн. Згідно вказаної відповіді було видано свідоцтво про право на спадщину за законом.

Проте, листом від 26.03.2020 року за №2546/02.11.20-04 позивачу повідомлено, що недоотримана пенсія за період з 01.08.20147 року по 31.08.2019 року складає 245 702,65 грн. А на запит нотаріуса від 04.03.2020 року за №706/02-14 щодо недоотриманої пенсії ОСОБА_2 було надано відповідь з урахуванням статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 151 040,35 грн.

21.04.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату недоотриманої пенсії на підставі свідоцтва про право на спадщину.

Вказана заява позивача від 21.04.2020 року, відповідачем була розглянута лише на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2020 року, в якому суд адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу з питань виплати пенсій №24 Управління з питань виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії задовольнив частково. Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 21.04.2020 року та не прийняття відповідного рішення за результатом розгляду вказаної заяви та зобов`язав відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.04.2020 року, за результатами розгляду якої прийняти відповідне рішення.

На виконання вказаного рішення, Індустріальний відділ обслуговування громадян Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Харківський області провів виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_2 у травні 2020 року у розмірі 136 858,18 грн. за період з 20.04.2017 року 31.08.2019 рік, що підтверджується чеком «службова видача виплата пенсії» ПН 55 від 16.05.2020 року. Відповідно статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Отже, на момент звернення позивача з уточненою позовною заявою до суду, недоотримана пенсія після смерті ОСОБА_2 становить 108 844,47 грн з 01.08.2014 року по 19.04.2017 рік, яка включає в себе також суму пенсії, яка не охоплена свідоцтвом про право на спадщину за законом. Тобто, недоотримана сума пенсії, яка охоплена свідоцтвом про право на спадщину за законом становить: 151 040,35 грн.-136 858,18 грн. = 14 182,17 грн. Сума, яка не включена до складу спадщини: 245 702,65 грн 151 040,35 грн. = 94 662,30 грн. Загальна сума, яка не була отримана позивачем з урахуванням суми, яка не охоплена свідоцтвом про право на спадщину за законом: 14 182,17 грн + 94 662,30 грн = 108 844,47 грн.

Суд не бере до уваги вказану позицію представника відповідача, яка викладена у відзиві, а саме що позовні вимоги позивача, які були викладені при подачі адміністративного позову та вказаної позовної заяви є тотожними та щодо яких було вже прийнято рішення. Оскільки Харківський окружний адміністративний суд задовольнив виключно немайнові позовні вимоги ОСОБА_1 , а рішення щодо стягнення недоотриманої суми пенсії судом не приймалось.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини 3 статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Суд зазначає, що Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Тобто, суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Зазначене узгоджується з постановою Верховного Суду від 06.07.2020 року по справі №750/8819/19.

Враховуючи викладене, суми пенсії, неодержані померлим за життя, передаються членам його сім`ї у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

При цьому, норми частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із змінами і доповненнями, які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які увійшли до складу спадщини.

Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, то сума недоотриманої ОСОБА_2 пенсії, що належала йому за життя і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини. А відтак позивач, прийнявши спадщину від померлого, має право на отримання всієї суми недоотриманої пенсії.

Щодо стягнення недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , яка не охоплена свідоцтвом про право на спадщину суд зазначає наступне.

Матеріалами справи встановлено, що недоотримана пенсія за період з 01.08.2014 року по 31.08.2019 року складає 245 702,65 грн.

Обмеження у три роки на виплату нарахованої пенсії за минулий час, що передбачені частиною першою статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застосовують тільки за наявності вини пенсіонера у несвоєчасному отриманні пенсії.

Відповідач не надав належних і допустимих доказів на спростування того, що пенсія не отримувалась по вині пенсіонера, тому не має правових підстав для застосування обмежень передбачених частиною першою статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказане узгоджується з постановою Верховного Суду від 13.04.2022 року у справі №220/30/21.

А тому суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню сума недоотриманої пенсії, яка не була охоплена свідоцтвом про право на спадщину за законом.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна.

При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що позивач має право як спадкоємець на отримання нарахованих, але не виплачених в повному обсязі сум пенсії, які входять до складу спадщини і не були отримані спадкодавцем за життя, проаналізувавши в сукупності надані докази, а також беручи до уваги те, що згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов до висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, позовні вимоги задовололено повністю, а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.ст.1218, 1219, 1227 ЦК України, ст.ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», керуючись ст.ст.2, 4, 5, 10-13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення суми пенсії, що належала пенсіонерові і залишилась недоотриманою в зв`язку з його смертю задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (м. Харків, м-н Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) спадщину у вигляді недоотриманої пенсії в розмірі 108 844 (сто вісім тисяч вісімсот сорок чотири) грн. 47 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (м. Харків, м-н Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 1 088 (одна тисяча вісімдесят вісім) грн. 65 коп.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На підставі частини 1 статті 354 ЦПК України, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: