Справа № 946/7065/23
Провадження № 2/946/3155/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просила встановити факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є матір`ю позивачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та визнати за останньою в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на частку земельної ділянки площею 3,38 га, кадастровий номер :01:001:0038, що розташована на території Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що існують розбіжності в написанні імені спадкодавця, так в свідоцтві про смерть НОМЕР_1 , виданим Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного тану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 20.05.2019 року, актовий запис за № 742, ім`я померлої вказане « ОСОБА_4 », а згідно даних ДРАЦСу, витяг № 6 про народження від 29.07.2020 року, матір`ю вказана « ОСОБА_5 ». Виходячи з наведеного, для вирішення питання по суті нотаріусом було запропоновано звернутись до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, представник позивача адвокат Красільнікова М.С. надала суду заяв про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що не заперечую щодо задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , на підставі Державного акту серія ЯА № 373328, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.05.521.00428 від 21.12.2005 року, належала земельна ділянка площею 3,38 га, кадастровий номер :01:001:0038, яка розташована на території Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 20.05.2019 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 58197190 від 06.11.2023 року, згідно якого інформація про заповіт складений та посвідчений від ОСОБА_3 відсутня.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 є її доньки: ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 17.07.2008 року повторно виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 05.11.1978 року, виданого Саф`янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_7 » та ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 27.05.2020 року повторно виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_5 від 08.08.1987 року, виданого Саф`янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області Центральним, згідно якого ОСОБА_8 змінила прізвище на « ОСОБА_9 ».

Відповідно до п. 3 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, якій бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивачка ОСОБА_1 , та відповідачка ОСОБА_2 звернулися до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального органу Веліксар Т.І. з заявами про прийняття спадщини від 06.11.2019 року, відповідно до чого, згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 58197240 від 06.11.2019 року була заведена спадкова справа № 291/2019.

Листом приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. за № 159/02-14 від 13.04.2021 року відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв`язку із тим, що існують розбіжності в написанні імені спадкодавця, так в свідоцтві про смерть НОМЕР_1 , виданим Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 20.05.2019 року, актовий запис за № 742, ім`я померлої вказане « ОСОБА_4 », а згідно даних ДРАЦСу, витяг № 6 про народження від 29.07.2020 року, матір`ю вказана « ОСОБА_5 » та для вирішення питання по суті було запропоновано звернутись до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами.

В свою чергу п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 року зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Факт того, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є матір`ю позивачки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , підтверджується довідкою Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 771 від 13.09.2023 року, згідно якої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є однією тією самою особою, яка проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_7 , виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області 28 січня 2002 року, РНОКПП - НОМЕР_8 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ) про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 3,38 га, кадастровий номер :01:001:0038, що розташована на території Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка залишилась після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22 листопада 2023 року.

Суддя: О.О.Бурнусус