Справа № 442/3341/23
Провадження № 2-о/442/137/2023
УХВАЛА

п р о з а л и ш е н н я п о з о в н о ї з а я в и б е з р у х у

"18" травня 2023 р. Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Гарасимків Л.І. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Дрогобицької міської ради Львівської області ( м.Дрогобич, пл.Ринок,1) про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із заявою за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Дрогобицької міської ради Львівської області (м.Дрогобич, пл.Ринок,1) про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна.

Відповідно до ч.1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч.1, 3 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.3 ст.294 Цивільного процесуального кодексу України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Заява про визнання особи недієздатною повинна відповідати як загальним вимогам, передбаченим у ст.175 ЦПК України, так і спеціальним, які містяться у ст. 297 ЦПК України, однак заявником ОСОБА_1 в заяві вказано третю особу, а має бути вказано заінтересовану особу, крім того не вказано особу, в інтересах якої подається заява, оскльіки справи про визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування

Згідно ч.3 ст.297 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Предметом доказування в даній категорії справ є: наявність хронічного, стійкого психічного розладу; факти, що підтверджують, що громадянин не може розуміти значення своїх дій та керувати ними; причинний зв`язок між психічним розладом і тим, що громадянин не здатний усвідомлювати значення своїх дій керувати ними; досягнення встановленого законом віку громадянином, відносно якого ставиться питання про визначення його недієздатним; інші обставини; висновок судово-психіатричної експертизи; довідки з медичної установи; довідки про постановку на облік у психіатричній установі; виписка з історії хвороби.

Заявником зазначено, що ОСОБА_2 страждає стійкиим хронічним психічним захворюванням з дитинства та є особою з інвалідністю 1А групи, не може самостійно контролювати свої дії та вчинки, потребує простійного стороннього догляду, нагляду та допомоги.

Предметом доказування в даній категорії справ є: наявність хронічного, стійкого психічного розладу; факти, що підтверджують, що фізична особа не може розуміти значення своїх дій та керувати ними; причинний зв`язок між психічним розладом і тим, що фізична особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій керувати ними; інші обставини; висновок судово-психіатричної експертизи; довідки з медичної установи; довідки про постановку на облік у психіатричній установі; виписка з історії хвороби.

Усі доводи і докази щодо предмету доказування мають бути чітко і детально викладені заявником у поданій заяві.

Натомість у порушення зазначених вимог процесуального закону, заявник в обґрунтування вимог не зазначив та не надав суду докази, що свідчать про те, хто був опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позаяк остання являється інвалідом першої групи з дитинства.

Крім того, суду не представлено письмових доказів, що у ОСОБА_2 є ряд психічних захворювань, які діагностовано лікарями та існують станом на дату звернення до суду з даною заявою, а саме: виписки із історії хвороби психіатричних закладів (амбулаторної картки хворого), довідки про знаходження, перебування на обліку особи у психіатричних лікувальних закладах тощо, а долучено тільки Довідку до Акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 27.05.2013р.

Відсутність зазначених даних позбавить суд в подальшому вирішити питання щодо призначення судово-психіатричної експертизи - одної з найважливіших процесуальних дій, яка має бути проведена в ході підготовки до судового розгляду справ про визнання фізичної особи недієздатною.

Призначення такої експертизи тільки на підставі заяви про визнання особи недієздатною без достатньо обґрунтованих припущень про наявність у ОСОБА_2 душевної хвороби станом на день розгляду заяви, буде порушенням прав, гарантованих їй ч.2 ст.28 та ч.1 ст.64 Конституції України.

Окрім того, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, заявник посилається на те, що судові витрати, пов`язані з провадженням справ про визнання фізичної особи недієздатною, у відповідності до частини 2 статті 299 ЦПК України, відносяться за рахунок держави.

Вказує, що згідно п.1 ч.7 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, оскільки дана заява подана в інтересах ОСОБА_2 , яка страждає душевними хворобами. При цьому в заяві не зазначає в інтересах кого подана дана заява.

Також вказує, що згідно п. 1 ч. 7 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, оскільки заява подана законним представником особи з інвалідністю. При цьому будь - яких доказів свого представництва не надає.

Інших підстав для звільнення від сплати судового збору заявником не вказано.

01 вересня 2015 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", відповідно до якого виключено п. 9 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір", згідно якому судовий збір не справлявся за подання до суду заяви про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Тобто, на день звернення до суду Законом України «Про судовий збір» не передбачено звільнення від сплати судового збору за подання до суду заяви про встановлення опіки та призначення опікуна недієздатній особі.

визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна.

Відповідно із п.п. 4 п.1 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" розмір судового збору за заявою у справах окремого провадження, поданою фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день складення даної ухвали становить 536,80 гривень, отже, для усунення вказаних вище недоліків заявнику необхідно надати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 536 грн. 80 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного суддя приходить до висновку, що заява не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства, а тому вважає, що необхідно заяву залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У разі усунення у вказаний строк недоліків, заява буде вважатись поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається заявнику з доданими до неї документами, не пізніше п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 297 Цивільного процесуального кодексу України,-

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Виконавчий комітет Дрогобицької міської ради Львівської області ( м.Дрогобич, пл.Ринок,1) про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна, залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків тривалістю п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У разі невиконання ухвали суду у вищезазначений строк заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Гарасимків Л.І.