ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 667/8197/15-ц Головуючий в 1 інстанції Майдан С.І.
Номер провадження 22-ц/819/245/23 Доповідач Орловська Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м.Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Орловської Н.В.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Майданіка В.В.,

секретар Доброва К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Берестовий Євген Вікторович, на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 21 квітня 2017 року у справі за поданням старшого державного виконавця Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Кризської Людмили Миколаївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

20.04.2017 року старший державний виконавець Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Кризська Л.М. звернулася до суду із поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Вказане подання обґрунтовано тим, що на виконанні Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області перебуває виконавче провадження №52277046, що відкрито на підставі виконавчого листа №667/8197/15-ц, виданого 20.09.2016 року Херсонським міським судом Херсонської про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в сумі 92 822,79 грн.

У межах виконавчого провадження державним виконавцем направлено боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження та зобов`язано надати декларацію про доходи, направлено запити до установ з метою виявлення майна боржника, перевірено його майновий стан та накладено арешт на майно.

Крім того, державним виконавцем на адресу ОСОБА_1 надсилалися виклики з метою явки боржника та надання пояснень щодо причин невиконання судового рішення, проте на вказані виклики ОСОБА_1 не прибув, про причини неявки не повідомив.

17.02.2017 року державним виконавцем за вих.№930 рекомендованим листом направлено на адресу боржника попередження про звернення до суду з поданням про його тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України внаслідок ухилення від виконання судового рішення.

Враховуючи, що рішення суду залишається невиконаним боржником, і останній ухиляється від його виконання, тому державний виконавець на підставі п.18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» вважає наявними підстави для тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21 квітня 2017 року подання старшого державного виконавця Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Кризської Людмили Миколаївни задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта, шляхом заборони перетинати державний кордон України до моменту фактичного виконання рішення Апеляційного суду Херсонської області від 14.07.2016 року, на підставі якого видано виконавчий лист №667/8197/15-ц від 18.08.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №HEHFA800000762 ВІД 13.06.2008 року в сумі 92 882,79 грн, що еквівалентно 4 422,99 доларів США, а також стягнуто судові витрати в розмірі 4 772,84 грн.

Виконання тимчасового обмеження доручено Державній прикордонній службі України.

Вказане судове рішення мотивовано тим, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, не вчиняє жодних дій, спрямованих на його виконання, не повідомляє державного виконавця про поважність причин, з яких він не може виконати рішення суду, на попередження державного виконавця про можливість обмеження його у праві виїзду за межі України не реагує, що у своїй сукупності свідчить про свідоме невиконання боржником обов`язків, покладених на нього рішенням суду.

З огляду на викладене суд вважав за необхідне тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Берестовий Євген Вікторович, посилаючись на неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду фактичним обставинам та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 21 квітня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні подання старшого державного виконавця Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Кризської Людмили Миколаївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - відмовити.

В обґрунтування своєї позиції зазначає, що суд першої інстанції всупереч вимогам п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» обмежив ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України за відсутності доказів свідомого ухилення останнього від виконання судового рішення.

Апелянт зазначає, що жодним чином не вживав заходи для умисного ухилення від виконання зобов`язань перед КБ «Приватбанк», проте з об`єктивних причин не мав та не має можливості сплатити заборгованість в повному обсязі або частково через відсутність майна та доходів.

Оскаржуваною ухвалою суд незаконно обмежив права та свободи ОСОБА_1 на вільне пересування, у зв`язку з чим у боржника відсутня можливість виїхати за кордон та реально повернути борг стягувачу.

З огляду на викладене апелянт вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо ухилення боржника від виконання зобов`язання у межах виконавчого провадження, а тому вважає відсутніми підстави для застосування до нього таких виключних заходів, як обмеження у праві виїзду за межі України.

У відзиві на апеляційну скаргу Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) доводи апелянта не визнає, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 21.04.2017 року залишити без змін.

В обґрунтування своєї позиції зазначає, що на примусовому виконанні Відділу перебуває виконавче провадження №57200409 з примусового виконання виконавчого листа №667/8197/15-ц від 14.07.2016, виданого Херсонським міським судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в розмірі 97 655,63 грн. Боржником виконавчий документ не виконується, документального підтвердження сплати заборгованості не надано, не повідомлено про поважність причин невиконання судового рішення.

Таким чином наявний факт ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання виконавчого документу, що є підставою для застосування до нього заходу у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

У судове засідання учасники справи не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від представника Корабельного відділу ДВС у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), а також від представника боржника ОСОБА_1 адвоката Берестового Є.В. надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Оскільки згідно ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, судом встановлено наступне.

18.08.2016 року Комсомольським районним судом м.Херсона на підставі рішення Апеляційного суду Херсонської області від 14.07.2016 року у справі №667/8197/15-ц видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по кредитно-заставному договору №HEHFA800000762 від 13.06.2008 року в розмірі 92 882,79 гривень, що еквівалентно 4 422,99 доларів США, а саме: проценти за користування кредитом 3 478,02 гривень, що еквівалентно 165,62 доларів США, комісія за користування кредитом, яка становить 12 010,95 грн, що еквівалентно 571,95 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, яка становить 77 393,82 грн, що еквівалентно 3 685,42 доларів США, а також стягнення судових витрат в сумі 4 772,84 грн. (а.с.156)

Вказаний виконавчий лист звернуто стягувачем до примусового виконання, у зв`язку з чим державним виконавцем Комсомольського районного відділу ДВС м.Херсона Колєсніченко П.О. 20.09.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52277046. (а.с.158)

Пунктом 2 цієї постанови зобов`язано боржника виконати судове рішення добровільно протягом семи днів з моменту отримання цієї постанови.

16.01.2017 року старшим державним виконавцем Кризською Л.М. сформовано виклик ОСОБА_1 , яким зобов`язано останнього прибути 25.01.2017 року та надати документи за переліком. (а.с.165)

07.02.20217 року старшим державним виконавцем Кризською Л.М. складено акт про те, що при примусовому виконанні виконавчого документа №667/8197/15 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 92 882,79 грн провести перевірку майнового стану боржника не представилось можливим у зв`язку з відсутністю жителів будинку вдома. (а.с.167)

08.02.2017 року стягувач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Корабельного РВ ДВС м.Херсона ГТУЮ у Херсонській області з заявою, у якій просив державного виконавця звернутись до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України. (а.с.159)

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 , на все належне останньому нерухоме майно, в тому числі квартиру АДРЕСА_1 , накладено обтяження у вигляді арешту. (а.с.162-164)

Крім того, 27.02.2017 року на підставі постанови Корабельного РВ ДВС м.Херсон ГТУЮ у Херсонській області зареєстровано обтяження у вигляд арешту усього рухомого майна, належного боржнику ОСОБА_1 , про що зроблено запис №16164232 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. (а.с.166)

Згідно відповідей з Пенсійного Фонду України та Державної фіскальної служби України інформації про місце роботи ОСОБА_1 за трудовими та цивільно-правовими договорами, а також про відкриті ним банківські рахунки та суми отриманих доходів, не знайдено. (а.с.168-170)

Листом від 27.02.2017 року №1/1-4173 Управління ДМС України в Херсонській області повідомило старшого державного виконавця Корабельного РВ ДВС у м.Херсоні ГТУЮ в Херсонській області Кризську Л.М. про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , орган видачі 6501. (а.с.171)

Посилаючись на те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, не вживає заходів щодо його виконання за рахунок належного йому майна і доходів, старший державний виконавець Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Кризська Л.М. звернулася до суду із поданням про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Порядок та підстави тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України врегульовано ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження».

Так, на момент відкриття виконавчого провадження №52277046, в межах якого державний виконавець Кризська Л.М. звернулася до суду з відповідним поданням, спірні правовідносини були врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV, який втратив чинність 05.01.2017 року.

З 05.10.2016 р. набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VIII, який є чинним на теперішній час.

Згідно ч.7 розділу ХІІІ Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Виконавчі дії - це визначений законом перелік можливих чи обов`язкових способів діяльності виконавця за участю необхідних осіб (сторони, поліція, профільний спеціаліст), спрямованих на неупереджене, своєчасне та повне виконання рішення.

Враховуючи, що звернення державного виконавця до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України є окремою виконавчою дією, тому її вчинення після набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII мало здійснюватися відповідно до цього Закону.

Натомість, як вбачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд першої інстанції помилково керувався ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, який на момент звернення державного виконавця з поданням (20.04.2017р.) та постановлення ухвали судом (21.04.2017р.) втратив чинність.

Пунктом 19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII передбачено право державного виконавця у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент постановлення оскаржуваної ухвали) питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Системний аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України є тимчасовим заходом, спрямованим на обмеження фізичної особи боржника або керівника юридичної особи - боржника у праві вільного перетинання державного кордону України, що має на меті забезпечення виконання зобов`язань, покладених на таку особу відповідним рішенням суду.

При цьому, як застосування такого заходу до фізичної особи боржника або керівника юридичної особи - боржника, так і його скасування відноситься до компетенції суду.

Задовольняючи подання державного виконавця про обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції вважав доведеним факт його ухиляння від виконання судового рішення, у зв`язку з чим вважав наявними підстави для застосування такого обмеження.

Апеляційний суд вважає вказану позицію суду першої інстанції необґрунтованою з огляду на наступне.

Відповідно до статті 33 Конституції України (в редакції, чинній на момент постановлення ухвали судом першої інстанції) кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулює Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Статтею 6 зазначеного закону (в редакції, чинній на момент постановлення ухвали судом першої інстанції) встановлені підстави для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України. Так, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, зокрема, коли громадянин ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Отже, втручання у право фізичної особи на свободу пересування, яке ґрунтується на ст.377-1 ЦПК України (в редакції, чинній на момент постановлення ухвали судом першої інстанції) та ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», може мати легітимну мету тільки у тому випадку, якщо судом буде встановлено факт ухилення такої особи від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

При цьому, саме по собі невиконання рішення суду не є належною підставою для застосування до боржника обмеження у праві виїзду за межі України, оскільки має бути доведено саме ухилення такої особи від його виконання, тобто вчинення умисних дій.

З матеріалів справи вбачається та учасниками справи не заперечується, що на момент звернення державного виконавця з відповідним поданням ОСОБА_1 був боржником у межах виконавчого провадження №52277046 та мав перед стягувачем ПАТ КБ «Приватбанк» невиконане грошове зобов`язання.

За позицією державного виконавця, ухиляння боржника ОСОБА_1 від виконання зобов`язань у межах вказаного виконавчого провадження полягає у невиконанні ним вимог державного виконавця, а саме: ненаданні декларації про доходи та майно, неприбуття за викликами державного виконавця та відсутність будь-яких дій, спрямованих на виконання судового рішення.

Згідно ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV(який був чинним на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.09.2016р.) державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець

одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Постанова про відкриття виконавчого провадження від 20.09.2016р. ВП №52277046 за своїм змістом відповідає наведеним вище вимогам ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV, при цьому умов про зобов`язання боржника надати декларацію про доходи та майно ані закон, який був чинним на той момент, ані постанова державного виконавця не містять.

Обов`язок боржника надати державному виконавцю відповідну декларацію визначений ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, який набув чинності з 05.10.2016р.

Проте, стверджуючи про ухилення боржника від виконання судового рішення внаслідок ненадання ним декларації про доходи та майно, державним виконавцем не надано доказів направлення (вручення) ОСОБА_1 вимоги про надання такої декларації.

Крім того, згідно ч.1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Аналогічні положення містить ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII у чинній редакції.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження доказів надсилання на адресу ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.09.2016р. №52277046 державним виконавцем надано копію Списку №2270 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів та копію платіжного документу про оплату послуг поштового зв`язку від 25.10.2016р. (а.с.173-175)

Крім того, на підтвердження повідомлення ОСОБА_1 про наявність виконавчого провадження державним виконавцем надано копію Списку №148 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів без дати. (а.с.161)

Проте, у вказаних документах відсутня адреса, за якою державним виконавцем здійснювалося листування з боржником ОСОБА_1 , а також відсутні докази вручення останньому будь-яких документів виконавчого провадження.

За відсутності доказів обізнаності ОСОБА_1 про початок примусового виконання судового рішення, а також доказів його належного повідомлення про виклик державного виконавця, наведені у поданні обставини щодо невчинення боржником дій, спрямованих на виконання зобов`язання перед стягувачем, не можуть бути самостійною підставою для визнання боржника таким, що злісно ухиляється від виконання судового рішення.

Враховуючи, що підставою для обмеження фізичної особи у гарантованому Конституцією України праві на вільне пересування є ухиляння такої особи від виконання судового рішення, що передбачає системність, тобто неодноразові активні дії чи бездіяльність боржника, спрямовані на умисне невиконання вимог державного виконавця, проте у ході розгляду даної справи доказів на підтвердження таких обставин державним виконавцем не надано, тому відсутні підстави для задоволення подання державного виконавця.

Судом першої інстанції наведеного не враховано, не надано належної правової оцінки обставинам справи та за відсутності доказів ухилення ОСОБА_1 від виконання судового рішення, суд дійшов хибного висновку про задоволення подання державного виконавця Кризської Л.М.

З огляду на викладене, дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, на підставі ст. 376 ЦПК України слід дійти висновку про скасування ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 21.04.2017 року та необхідність постановити нове судове рішення про відмову у його задоволенні.

Керуючись ст. ст.367,374,376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Берестовий Євген Вікторович, задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 21 квітня 2017 року скасувати.

Подання старшого державного виконавця Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Кризської Людмили Миколаївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча ________________ Н.В.Орловська

Судді ________________ Л.П.Воронцова

________________ В.В.Майданік