ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7643/23 Справа № 215/2326/23 Суддя у 1-й інстанції - Демиденко Ю. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Кішкіної І.В., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Шумило І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м.Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №215/2326/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у м.Києві про поновлення на роботі, третя особа: Голова комісії з реорганізації Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у м.Києві Грязьон Анжела Вікторівна, за апеляційною скаргою Головного Управління Пенсійного фонду України в м.Києві на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 липня 2023 року, постановлену у складі судді Демиденко Ю.Ю., -

ВСТАНОВИВ:

03.05.2023р. ОСОБА_1 звернулась до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у м.Києві (далі Фонд) про скасування наказу про звільнення №365к від 12.04.2023р. та поновлення на роботі на посаді начальника відділу медичних та соціальних послуг, стягнення витрат на правову допомогу.

12.05.2023р. представником позивача подано до суду письмове клопотання про заміну відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у м.Києві, на належного відповідача Головне Управління Пенсійного фонду України в м.Києві, посилаючись на те, що з 01.01.2023 набув чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», відповідно до якої діяльність Фонду припиняється, управління Фонду реорганізовуються шляхом їх приєднання до Пенсійного фонду України.

Ухвалою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 липня 2023 року замінено неналежного відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у м.Києві на належного відповідача Головне Управління Пенсійного фонду України в м.Києві по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у м.Києві про поновлення на роботі, третя особа: Голова комісії з реорганізації Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у м.Києві Грязьон Анжела Вікторівна.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, ГУ ПФУ в м. Києві, подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить ухвалу суду скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, правонаступником Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м.Києві є саме Пенсійний фонд України, а не Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві, і судом першої інстанції не було з`ясовано дані обставини при винесенні оскаржуваної ухвали.

Головне управління є суб`єктом владних повноважень, в свою чергу позовні вимоги позивача стосуються, зокрема, поновлення її на публічній службі, а саме - на рівнозначній посаді в Головному управлінні, а тому залучення до справи Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві та розгляд і вирішення позовних вимог позивача матиме наслідком перетворення даної справи на публічно-правовий спір, що не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що Законом №2620-ІХ чітко визначено, що після приєднання Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції та відділень до Пенсійного фонду України, не лише останній, а його територіальні органи можуть бути правонаступниками структурних підрозділів реорганізованої установи. На момент звернення позивача із позовом, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м.Києві було юридичною особою приватного права, а тому твердження апелянта про наявність у даному спорі на момент подання позову сторони, яка має статус юридичної особи публічного права, є безпідставні, що в свою чергу, спростовує твердження апелянта про необхідність розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства. Крім того, позивач не є державним службовцем, а тому вона не мала і не має жодного відношення до публічної служби. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

В судове засідання апеляційного суду сторони та їх представники не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підстав повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що 27 квітня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі.

11 травня 2023 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява позивача про заміну відповідача у справі, яка мотивована тим, що 01 січня 2023 року набув чинності Закон України від 21 вересня 2022 року, яким Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року викладено в новій редакції. Згідно п.2 розділу УІІ «Прикінцевих і перехідних положень» Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, припиняються та реорганізовуються шляхом їх приєднання до Пенсійного фонду України з 01 січня 2023 року. Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень.

Постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 27 грудня 2022 року визначено припинити з 1 січня 2023 року, реорганізувавши шляхом приєднання до Пенсійного фонду України, утворити комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України.

30 квітня 2023 року процедуру реорганізації Фонду соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України було завершено і приєднано до Пенсійного фонду України.

Задовольняючи заяву про заміну сторони, суд першої інстанції виходив з того, що Оскільки Фонд приєднано до Пенсійного фонду України, належним відповідачем по справі є Головне Управління Пенсійного фонду України в м.Києві, яку як належну юридична особу слід притягнути до участі у справі як належного відповідача.

Апеляційний суд погоджується з даним висновком, з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.12 ЦПК України).

Згідно ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

За змістом ч.ч. 1,3 ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала.

За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (ч.4 ст.51 ЦПК України).

01 січня 2023 року набув чинності Закон України від 21 вересня 2022 року, яким Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року викладено в новій редакції.

У п. 2 «Прикінцевих і перехідних положень» визначено припинити Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 1 січня 2023 року. Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень. Кабінету Міністрів України у встановленому порядку вжити заходів, що випливають із цього Закону.

З наведених обставин вбачається, що при зверненні до суду 27 квітня 2023 року, позивачем в якості відповідача було визначено Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві. Разом з тим, нормами чинного законодавства припинено Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду Україниз 01 січня 2023 року. Також у прикінцевих та перехідних положеннях вказано, що Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень.

Таким чином, доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про те, що правонаступником Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві є саме Пенсійний фонд України, а не Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, є безпідставними.

Таким чином, суд першої інстанції у відповідності до наведених норм чинного законодавства прийшов до вірного висновку про наявність правонаступництва Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві після припинення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві.

Доводи апеляційної скарги щодо питання участі у справі Головного управління ПФУ в м. Києві, як суб`єкта владних повноважень, висновків суду не спростовують, оскільки статус нового відповідача не перетворює даний спір на публічно-правовий спір, юрисдикція справи визначається в тому числі характером спірних правовідносин, а не лише статусом відповідача.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 липня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: