У Х В А Л А

"20" листопада 2023 р.

Справа153/1791/23

Провадження2-о/153/77/23-ц

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Дзерин М.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні,

В С Т А Н О В И В :

17 листопада 2023 року за вх. №2150 до Ямпільського районного суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 , про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні. Вищевказана заява подана до суду в письмовій формі та в двох примірниках, разом з тим, в одному із примірників відсутній підпис заявника.

Згідно ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч.2 ст.175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що заява не підписана заявником, що є підставою для повернення поданої заяви, відповідно до положення п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України.

Частиною 7 ст.185 ЦПК України встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Повернення позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не перешкоджає особі повторно звернутися з вказаною заявою до суду, у тому порядку, який встановлений Законом, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись п. 1 ч. 4 ст.185, ст.ст. 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні, повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику право повторно звернутися із зазначеною заявою після того, як перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Дзерин М. М.