Справа № 523/2203/23
Провадження №2/523/2127/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"11" травня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання: Орлова В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в місті Одесі, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 523/2203/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 . Від даного шлюбу народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 26.05.2017 року у цивільній справі № 661/1344/17 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 04.05.2017 року до досягнення дитиною повноліття.

24.03.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Новокаховським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, було зареєстровано шлюб за актовим записом № 58. Від даного шлюбу народилась дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дочка часто хворіє та перебуває на медичному обліку з діагнозом дефект міжпередсердної перегородки. Позивач внутрішньо переміщена особа, безробітний. Окрім цього, на його утриманні перебуває вагітна жінка та хвора дитина.

У зв`язку з вищевикладеним, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 24.02.2023 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд провести розгляд справи за відсутності позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Відзив у визначений судом строк відповідач не подала. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справу у відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення.

Згідно приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини.

За змістом частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

За період перебування у шлюбі у сторін народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 26.05.2017 року у цивільній справі № 661/1344/17 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 04.05.2017 року до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вищевказаного рішення.

13.01.2022 року ОСОБА_1 у ВП № 54190609 було сплачено у повному обсязі суму заборгованості по аліментам на неповнолітню дитину ОСОБА_3 в розмірі 42468 грн., яка виникла станом на 31.12.2021 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи заявою ОСОБА_2 від 13.01.2022 року.

Судом встановлено, що 24.03.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Новокаховським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, було зареєстровано шлюб за актовим записом № 58, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 від 24.03.2018 року.

Від даного шлюбу народилась дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 від 25.08.2018 року.

Дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 має діагноз: дефект міжпередсердної перегородки, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Довідки від 11.01.2023 року.

Позивач ОСОБА_1 внутрішньо переміщена особа, що підтверджується Довідкою № 2606- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 06.04.2022 року.

В матеріалах справи наявний Акт обстеження матеріально-побутових умов № 21 від 20.01.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є внутрішньо переміщеною особою з тимчасово окупованої території, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в сім`ї, яка тимчасово надала житло для проживання, останній не працює, отримує допомогу ВПО, транспортних засобів не має. За висновками комісії матеріальні умови важкі.

Згідно Довідки про отримання допомоги № 136 від 23.01.2023 року, ОСОБА_1 , перебував на обліку в управлінні соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації та йому відповідно до Постанови КМУ від 20.03.2022 року № 332 допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам призначена та виплачена з 01.05.2022 року по 31.01.2023 року.

Окрім цього, дружина позивача ОСОБА_4 вагітна, що підтверджується наявною в матеріалах справи Випискою із протоколу ЛКК № 3 від 04.01.2023 року.

Як вбачається із позовної заяви, вся сім`я перебуває на утриманні позивача, він є єдиним годувальником.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Згідно приписів ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Статтею 183 СК України визначено, що аліменти на двох дітей можуть бути стягнуті в розмірі однієї третини заробітку платника аліментів.

З огляду на те, що на утриманні позивача знаходиться дружина та дитина від другого шлюбу, враховуючи також той факт, що позивач внутрішньо переміщена особа, безробітний, малозабезпечена особа, суд доходить висновку про наявність суттєвої зміни сімейного стану позивача та погіршення його матеріального становища.

17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

А тому, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, беручи до уваги той факт, що сімейний стан позивача змінився та погіршилось його матеріальне становище, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4 7, 10, 49, 76, 79, 258 259, 264, 265, 277 278, 280-282, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 191 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі судового рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 26.05.2017 року у цивільній справі № 661/1344/17, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною 18-річного віку.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканець АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача із дотриманням вимог ст.ст. 284 285 ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Повний текст рішення суду складено 11 травня 2023 року.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер