Справа № 342/1400/22
Провадження № 22-з/4808/48/23
Головуючий у 1 інстанції
Суддя-доповідач Томин
У Х В А Л А

18 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі судді Томин О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Івано-Франківського апеляційного суду Луганській В.М. усправі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Городенківського районного суду від 03 квітня 2023 рокуза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Городенківської міської ради про витребування земельних ділянок з незаконного володіння, зобов`язання прийняти рішення про надання права на завершення приватизації земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Городенківського районного суду від 03 квітня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Городенківської міської ради про витребування земельних ділянок з незаконного володіння, зобов`язання прийняти рішення про надання права на завершення приватизації земельної ділянки залишено без розгляду.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою безпосередньо до суду апеляційної інстанції в порядку ст. 355 ЦПК України.

Системою автоматизованого розподілу справ 25.04.2023 року здійснено розподіл даної справи. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію у складі: головуючий суддя (суддя - доповідач) Луганська В.М., судді: Василишин Л.В., Девляшевський В.А.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 28 квітня 2023 року апеляційну скаргу було залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків, а саме: надати апеляційному суду документи, що підтверджують сплату судового збору, надати заяву про поновлення строку, зазначивши причини пропуску строку для подання апеляційної скарги, та надати докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваної ухвали скаржником.

15 травня 2023 року від ОСОБА_1 на адресу Івано-Франківського апеляційного суду надійшла заява про відвід судді Луганській В.М., в обґрунтування якої скаржник посилається на незнання суддею законодавства та недопуск скаржника до правосуддя з підстав, не передбачених законом. Також ставить під сумнів компетентність судді.

У зв`язку із перебуванням судді Василишин Л.В. у відпустці з 16 травня 2023 року по 17 травня 2023 року та з метою дотримання процесуальних строків вирішення питання про відвід судді, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2023 року по справі 342/1400/22, провадження №22-ц/4808/666/23 визначено колегію у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Луганська В.М., судді: Девляшевський В.А., Мальцева Є.Є.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 16.05.2023 року заяву про відвід судді Івано-Франківського апеляційного суду Луганській В.М. визнано необґрунтованою та передано на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2023 року вирішення питання про відвід передано на розгляд судді Івано-Франківського апеляційного суду Томин О.О.

З огляду на зміст заяви вважаю, що вона не підлягає задоволенню, а відвід є необґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо : 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про безсторонність суду.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект, а саме наявність безсторонності, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Разом з тим, із поданої заяви не вбачається існування обґрунтованих обставин, які викликають сумнів в неупередженості або необ`єктивності судді Луганської В.М., чи про існування інших, передбачених статтею 36 ЦПК України підстав для відводу.

Доводи відводу зводяться до незгоди апелянта з ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 28 квітня 2023 року, якою його апеляційну скаргу на ухвалу Городенківського районного суду від 03 квітня 2023 року залишено без руху, в частині того, що в ухвалі суду вказано про те, що ним пропущено строк подачі апеляційної скарги на ухвалу суду та запропоновано надати заяву про поновлення строку.

А згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Таким чином заява про відвід є необґрунтованою і в задоволенні такої слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Івано-Франківського апеляційного суду Луганській В.М. усправі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Городенківського районного суду від 03 квітня 2023 рокуза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Городенківської міської ради про витребування земельних ділянок з незаконного володіння, зобов`язання прийняти рішення про надання права на завершення приватизації земельної ділянки- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: О.О. Томин