Провадження № 2/357/2947/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

22 листопада 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бебешко М. М. ,

при секретарі Мартиненко Є. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 у вересні 2023 року звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому посилаючись на ст.196 СК України просить стягнути з ОСОБА_2 , 1984 року народження на користь ОСОБА_1 , 1985 року народження, неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 69 168,98 грн.

В обґрунтування позову вказувала, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем до 2011 року. Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 , який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини заробітку, починаючи з 09.08.2011 року та до досягнення сином повноліття. Внаслідок невиконання відповідачем рішенням суду за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів на утримання сина за період з 2011 року по 2023 рік, яка станом на травень 2023 року становить 218 347,50 грн.

Ухвалою суду від 28 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. Судове засідання призначено на 19 жовтня 2023 року.

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з ухвалою про відкриття провадження у справі відповідачу ОСОБА_2 вручено особисто 18.10.2023 року.

Судовий розгляд у справі повторно призначено на 22 листопада 2023 року.

Позивач ОСОБА_1 22 листопада 2023 року звернулася до суду із заявою, у якій просила суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задоволити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з судовою повісткою про призначення справи до судового розгляду на 22 листопада 2023 року, відповідачу ОСОБА_2 вручено особисто 30.10.2023 року.

Згідно відповіді з ЦМУ ДМС по місту Києву та Київській області від 12 вересня 2023 року, відповідач ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся судом своєчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення йому поштового відправлення 30.10.2023 року.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи.

Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 . В свідоцтві про народження дитини записані в графі батьки: батько ОСОБА_4 та мати ОСОБА_1 .

17 жовтня 2011 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист у справі № 2-67/2011, відповідно до якого судом вирішено стягувати з ОСОБА_2 , 1984 року народження, на користь ОСОБА_1 , 1985 року народження, аліменти на утримання дитини сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по 1/4 частині з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.08.2011 року і до досягнення сином повноліття.

22 жовтня 2011 року головним державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП № 29453463 на виконання виконавчого листа суду № 2-67/2011 виданого 17.10.2011 року.

Міським відділом державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції 17.04.2015 видано довідку про те, що ОСОБА_1 не отримувала аліменти з ОСОБА_2 у період часу з 01.10.2014 по 31.05.2015 згідно виконавчого листа № 2-67 від 16.09.2011 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплаті аліментів Білоцерківського відділу державної виконавчої служби, станом на 01.06.2023 року заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 зі сплати аліментів за виконавчим документом № 2-67/2011 від 17.10.2011 року становить 218 347,50 грн.

Вирішуючи спір між сторонами суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Статтею 71 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду.

Згідно із частиною третьою статті 71 цього Закону визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

У частині восьмій цієї статті зазначено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Отже, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 71 зазначеного Закону, відповідно до частини восьмої якої суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір.

Однак, між сторонами спору щодо розміру заборгованості із сплати аліментів не виникало.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Проте таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18).

Водночас відповідно до частини першої статті 196 СК України, у редакції, чинній на час пред`явлення позову та вирішення спору, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Судом встановлено, що за період з серпня 2011 року та до 31 травня 2023 року відповідачем прострочена сплата аліментів на утримання сина ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 29453463 і розмір заборгованості складає 218 347,50 грн.

Позивачем у позовній заяві здійснено розрахунок пені зі сплати аліментів за період часу з серпня 2011 року до серпня 2023 року на суму 69 168,98 грн. і саме вказаний розмір пені позивач просить суд стягнути з відповідача. Розмір пені, здійснений позивачем є значно меншим за суму заборгованості відповідача зі сплати аліментів, проте враховуючи те, що суд не вправі вийти за межі позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення рішення про задоволення позову в частині позовних вимог, заявлених позивачем.

Враховуючи, що сторони розрахунок заборгованості державного виконавця по аліментах станом на 01.06.2023 року не оскаржили і не спростували в суді, суд приходить до висновку, що відповідальність платника аліментів за їх прострочення обмежується сумою заборгованосі, заявленою позивачем у поданій до суду позовній заяві.

Кожна сторона, відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, згідно з вимогами частин першої-третьої статті 89 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1073,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , 1984 року народження на користь ОСОБА_1 , 1985 року народження, неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 69 168,98 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Місце проживання: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Місце проживання: АДРЕСА_3 . РНОКПП: матеріали справи не містять.

Третя особа: Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області. Місце заходження: 09100, Київська область, місто Біла Церква, бульвар Олександрійський будинок 94. Код

Суддя М. М. Бебешко