Справа № 212/7292/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Пустовіт О.Г., за участі секретаря судового засідання Голуб О.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду м. Кривого Рогу, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної та майнової шкоди завданої кримінальним правопорушенням, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24 липня 2023 року у кримінальній справі №212/5220/23 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст. 125 КК України. У ході розслідування кримінального провадження № 0000235 на підставі складеного обвинувального акту відносно ОСОБА_3 , відповідно до якого останній реалізував свій раптовий злочинний умисел направлений на спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_1 згідно із встановлених обставин судовою справою №212/5220/23, 17.06.2023 р. близько 20:20 год. ОСОБА_3 , проходячи поблизу супермаркету «АТБ-Маркет», розташованого за адресою: 4-й мкр. Зарічний 21-а в Покровському районі м. Кривого Рогу, побачив свого батька ОСОБА_5 , який конфліктував з раніше йому незнайомим ОСОБА_1 . У цей момент, у ОСОБА_3 раптово виник умисел на спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_1 з мотивів гострої неприязні до нього. Отже, ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_1 легких тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до нього, побіг за останнім, який намагався втекти та уникнути бійки, та близько 20:25 год., наздогнавши ОСОБА_1 біля зупинки громадського транспорту «Школа поліції» на 4 мкр. Зарічний в Покровському районі м. Кривого Рогу, повалив на землю, та діючи умисно, усвідомлюючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс не менш 2-х ударів правою рукою в ділянку обличчя ОСОБА_1 . В результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синців обличчя з набряком м`яких тканин та лівого плеча, садна обличчя, лівого ліктьового суглоба та обох нижніх кінцівок, уламковий перелом носових кісток в проксимальній третині зі зміщенням, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1133 від 19.07.2023 року за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 21 дня. Отже, ОСОБА_1 визнаний потерпілим у вказаному кримінальному провадженні. Таким чином, закон прямо визначає, що моральна та матеріальна шкода відшкодовується особою, винною у завдані як матеріальної так і моральної шкоди. Тобто обов`язковою умовою цивільно-правової відповідальності є вина. Як вбачається з вироку Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу у кримінальній справі №212/5220/23 вина ОСОБА_3 вже є встановленою. У зв`язку із незаконними діями ОСОБА_3 , позивачу було завдано моральну шкоду, що полягає у сильних душевних стражданнях. Після вищевказаного випадку, він перестав спокійно спати, оскільки відчуває постійний біль та тривогу. Крім того, заподіяння моральної шкоди обґрунтовується і тим, що в результаті злочинних дій ОСОБА_3 , позивач зазнав особливих душевних переживань, пов`язаних з порушенням нормальних соціальних зв`язків, стресу та змушений докладати чималих зусиль для відновлення нормального вигляду обюличчя. Зважаючи на вищенаведене, враховуючи те, що між злочинними діями ОСОБА_3 та завданою позивачу ОСОБА_1 моральною шкодою, є прямий причинний зв`язок, враховуючи характер та обсяг завданих йому моральних та фізичних страждань, втрат немайнового характеру, вважає, що є усі підстави для стягнення на його користь майнової шкоди в розмірі 1439,31 грн., моральної шкоди у розмірі 53600,00 грн., а також витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Ухвалою суду від 06 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач надав письмові пояснення на позовну заяву, в яких зазначив, що позов підлягає частковому задоволенню в частині 5000,00 грн. моральної шкоди, 409,31 грн. витрат на видачу висновка спеціаліста та 1000,00 грн. на правничу допомогу.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав, зазначених в позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги визнали частково, з підстав, зазначених в письмових поясненнях.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 липня 2023 року у справі № 212/5220/23 встановлено, що 17.06.2023 р. близько 20:20 год. ОСОБА_3 , проходячи поблизу супермаркету «АТБ-Маркет», розташованого за адресою: 4-й мкр. Зарічний 21-а в Покровському районі м. Кривого Рогу, побачив свого батька ОСОБА_5 , який конфліктував з раніше йому незнайомим ОСОБА_1 . У цей момент, у ОСОБА_3 раптово виник умисел на спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_1 з мотивів гострої неприязні до нього. Отже, ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_1 легких тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до нього, побіг за останнім, який намагався втекти та уникнути бійки, та близько 20:25 год., наздогнавши ОСОБА_1 біля зупинки громадського транспорту «Школа поліції» на 4 мкр. Зарічний в Покровському районі м. Кривого Рогу, повалив на землю, та діючи умисно, усвідомлюючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс не менш 2-х ударів правою рукою в ділянку обличчя ОСОБА_1 . В результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синців обличчя з набряком м`яких тканин та лівого плеча, садна обличчя, лівого ліктьового суглоба та обох нижніх кінцівок, уламковий перелом носових кісток в проксимальній третині зі зміщенням, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1133 від 19.07.2023 року за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 21 дня.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчинені кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_3 позивачу завдано майнові втрати, які спричинили моральні та фізичні страждання.

Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України. Відповідно до цієї правової норми шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, єдиною підставою цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, що включає такі елементи, як шкода, протиправність поведінки, причинний зв`язок між ними, а також за виключенням передбачених законом випадків, вина заподіювача шкоди, тобто відшкодуванню підлягає тільки та шкода, яка є об`єктивним наслідком протиправної дії чи бездіяльності.

Згідно з статтей 1166, 1167 ЦК України майнова та моральна шкода, завдана майну, особистим немайновим правам, а так само і майну фізичної особи, неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В силу статті 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, і така шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях , яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також в зв`язку з пошкодженням майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4«Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Суд вважає встановленим, що шкоду внаслідок вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.15 КК України, який мав місце 17 червня 2023 року, завдано з вини відповідача ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Зі змісту вироку суду від 24 липня 2023 року вбачається, що при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_3 цивільний позов не заявлявся.

Згідно поданих позивачем письмових доказів документально підтверджені витрати позивача за видачу висновку спеціаліста на суму 409,31 грн.

У позовній заяві позивач зазначив, що за час досудового розслідування ним понесено витрати на лікування у сумі 1030,00 грн.

На підтвердження витрат позивачем надано два чеки на суму 20,00 грн. та 1010,00 грн, однак суд не приймає як доказ у даній справі, оскільки придбання медичних препаратів та шприців мало місце 04.09.2023, тобто за межами часу перебування позивача на лікарняному.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 53600,00 грн. суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Отже, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 як особа, якій неправомірними діями відповідача завдано шкоду, має право на відшкодування завданої моральної шкоди, яка виразилася у фізичному болі, хворобливих відчуттях, стражданнях у зв`язку з ушкодженням свого здоров`я, необхідності лікування, яке вимагало від позивача додаткових зусиль для організації свого життя.

При визначенні розміру відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди суд виходить з наступного.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Як зазначено у пункті 3Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до пункту 9 вказаної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У частині 1 статті 1168 ЦК України закріплено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Визначаючи розмір заподіяної позивачу моральної шкоди, суд враховує те, що внаслідок отримання ушкодження здоров`я позивач зазнала фізичний біль, хворобливі відчуття, а також страждання у зв`язку з ушкодженням свого здоров`я, лікування позивача вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Життя і здоров`я людини є найвищою соціальною цінністю. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, та відчуття спокою.

За таких обставин, суд вважає доведеним факт душевних страждань позивача, реальність яких не викликає сумніву, а тому позивач має право на відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди суд визнає доведеними.

Підсумовуючи наведене, виходячи з підстав пред`явлення позову, характеру правовідносин, які склалися між сторонами, суд вважає, що заявлена до стягнення позивачем сума моральної шкоди є завищеною, тому враховуючі вимоги розумності, виваженості та справедливості, враховуючи характер завданої позивачу шкоди, її тривалість та обсяг вимушених змін у її повсякденному житті, а також обсяг тих зусиль, які позивач доклав для відновлення попереднього стану здоров`я, суд визначає відшкодування моральної шкоди у розмірі 15000,00 грн.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути моральну шкоду у розмірі 15000,00 грн., а отже позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Оскільки, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг ); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи викладене, суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

На підтвердження факту надання адвокатом позивачу професійної правничої допомоги позивач надав копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, договір замовлення про надання правової допомоги від 25 серпня 2023 року, Додаткову угоду №1 від 15 вересня 2023 року, акт прийому-здачі наданих послуг від 15 вересня 2023 року.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується постановами Верховного суду (у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18).

Згідно з частинами першою, третьою, п`ятою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правничої допомоги, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи та враховуючи критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Отже, суд вважає за необхідне стягнути у меншому розмірі понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу з огляду на співмірність та вважає за необхідне стягнути їх у розмірі 2000,00 грн.

Також, згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 133, 141,142, 247, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної та майнової шкоди завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 409,31 грн. та моральну шкоду розмірі 15000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 13 листопада 2023 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт