Справа № 487/2540/23
Провадження № 2/487/1457/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

08 листопада 2023 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Удовиченко Д.Д., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2023 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, в якій вона просить: встановити факт, що має юридичне значення факт проживання ОСОБА_5 з ОСОБА_1 однією сім`єю у АДРЕСА_1 , понад п`ять років до часу смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Миколаєві. Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Миколаєві на квартиру АДРЕСА_2 .

21 травня 2023 року зазначена позовна заява залишена без руху.

06 червня 2023 року подана заява про усунення недоліків, відповідно до якої позивач надає уточнену позовну заяву та долучає додаткові письмові докази.

Відповідно до уточненої позовної заяви відповідачами зазначено: Миколаївська міська рада, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_5 є власницею кв. АДРЕСА_2 . Вона є матір`ю чоловіка позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки ОСОБА_5 через похилий вік потребувала сторонньої допомоги, її син відсутній на території України та інших осіб, які б мали можливість надавати їй постійну допомогу немає, вона змушена була проживати з нею та опікуватися нею. У цій квартирі зареєстрована ОСОБА_4 , але вона не проживає там майже вісім років. Вона звернулась до приватного нотаріуса для прийняття спадщини, але їй було відмовлено через необхідність встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше ніж п`ять років до часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, вона змушена звернутись до суду.

14 липня 2023 року відкрито провадження, призначено підготовче засідання.

20 липня 2023 року надійшла заява представника Миколаївської міської ради про розгляд справи без участі представника.

07 вересня 2023 року надійшло клопотання позивача про виклик свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

11 вересня 2023 року витребувано у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Швейнової Н.С. копію спадкової справи (номер у спадковому реєстрі: 69621716, номер у нотаріуса: 19/2022) заведену після смерті ОСОБА_5 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

17 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження, викликано свідків.

06 листопада 2023 року надійшла копія спадкової справи після смерті ОСОБА_5 .

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали і просили задовольнити. Не заперечували проти заочного розгляду справи.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили, відзиву не подали.

У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення по справі.

Вислухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , внаслідок чого відкрилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 16.09.2022 р. Норільським територіальним відділом агентства запису актів громадянського стану Красноярського краю, ОСОБА_5 є матір`ю ОСОБА_3 .

Батько ОСОБА_3 та чоловік ОСОБА_5 ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (копія свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , видане Норільським територіальним відділом агентства запису актів громадянського стану Красноярського краю).

24.10.2018 р. ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_10 (копія свідоцтва про шлюб від 24 жовтня 2008 р. Серія НОМЕР_2 , видане Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції).

Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

03.03.2023 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Швейновою Н.С. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 , посилаючись на те, що зі спадкодавцем зареєстрована ОСОБА_4 , але документи, що підтверджують родинні відносини не надано, а також ОСОБА_1 не надано рішення суду, що набрало законної сили, про факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем більше п`яти років.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово.

У той же час кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (частина друга статті 1258 ЦК України).

Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З матеріалів справи встановлено, що за однією адресою з спадкодавцем зареєстрована ОСОБА_4 , проте жодних доказів її родинних стосунків зі спадкодавцем не надано, відзиву, заперечень нею не подано. Відповідно до акту від 29.05.2023, засвідченому керівником УК «ДОМСЕРВИС», ОСОБА_4 фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже встановлено відсутність спадкоємців І-ІІІ черг.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, встановлення вказаного юридичного факту позивачці необхідне саме для реалізації свого права на спадкування як спадкоємця четвертої черги і доведення, що вона, фактично, прийняла спадщину, оскільки нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії, зокрема через відсутність судового рішенням про факт проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем не менше, ніж п`ять років до часу відкриття спадщини.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Відповідно до акту від 30.09.2022 р., ОСОБА_1 проживала та вела спільне господарство з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 протягом п`яти років по день смерті ОСОБА_5 .

В судовому засіданні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 пояснили, що позивач проживала у кв. АДРЕСА_2 зі своєю свекрухою ОСОБА_5 більше 5-ти років, купувала продукти харчування, ліки, доглядала за ОСОБА_5 , виконувала хатню роботу, організовувала її поховання.

На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що відносини ОСОБА_5 та ОСОБА_1 носили характер сімейних та вони проживали разом не менше п`яти років.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як роз`яснено у п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» - право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - Свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Оцінивши в сукупності наявні у справі докази та враховуючи, що існують перешкоди в оформленні права на спадщину в нотаріальному порядку відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, судом встановлено коло спадкоємців та склад спадкового майна, при обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права, відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, позовні вимоги не суперечать закону та не порушують права, свободи та інтереси інших осіб.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.4, 7, 12, 89, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заявуОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , однією сім`єю понад п`ять років до часу смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня складення повного заочного рішення суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційної скарги, якщо їх не буде подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідачі: Миколаївська міська рада, , місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 16 листопада 2023 року.

Суддя: З.М. Сухаревич