РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2023 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.,

із участю: секретаря Лавріненко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка цивільну справу за позовом Балагурак Вероніки Василівни, яка діє в інтересах Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в інтересах АТ КБ "Приватбанк" 21.06.2022 року (згідно дати поштового відправлення) звернулася до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з цим позовом із вимогами стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість в сумі 49355,26 грн. за кредитним договором від 07.08.2012 року. Вказані вимоги представник позивача обґрунтувала тим, що свої зобов`язання за вказаним договором від 07.08.2012 року позивач АТ КБ "Приватбанк" виконав, надавши ОСОБА_4 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому збільшився до 2700 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_4 помер, відповідачі у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є його спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Станом на дату смерті ОСОБА_4 заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором від 07.08.2012 року становить 49355,26 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2215,88 грн, у тому числі заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 2215,88 грн, заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 4579,42 грн, нарахованої пені в розмірі 42559,96 грн. 02.09.2021 року до спадкоємців позичальника ОСОБА_4 було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано, у зв`язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду із даним позовом (а.с.1-5).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 14.07.2022 року дану позовну заяву було залишено без руху та надано десятиденний строк усунення недоліків.

27.07.2022 року (згідно дати поштового направлення) представник позивача подав до Жмеринського міськрайонного суду заяву про усунення недоліків, зокрема заявлено вимогу про солідарне стягнення з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оспорюваної кредитної заборгованості в загальній сумі 49355,26 грн.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 14.07.2022 року відкрито провадження в даній справі, призначивши підготовче засідання в порядку загального позовного провадження.

Відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою місця їх проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку (а.с.79-80), одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі надіслано копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. На адресу суду повернулися поштові конверти з надісланими документами із зазначенням причини повернення "адресат відсутній за вказаною адресою", що у відповідності до вимог ч.7,8 ст.128 ЦПК України визначає вручення їм належним чином вказаних документів та завчасне інформування про розгляд справи судом. Відзиву на позовну заяву ніким з відповідачів не подано.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 21.11.2022 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті на 11.01.2023 року.

Наразі в судове засідання сторони за їх викликом, у тому числі представник позивача для надання особистих пояснень не з`явилися вчергове, причин неявки не повідомили.

Суд, вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії анкети-заяви встановлено, що 07.08.2012 року ОСОБА_4 уклав з позивачем двосторонній правочин, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, у якій зазначено, що ця заява разом з Умовами та Правила надання банківських послуг, а також Тарифами, становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг. У даній заяві позивачем вказано про власне бажання оформити на своє ім`я банківську картку та зазначено бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою "Універсальна" в сумі 5000 грн (а.с.18).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 07.08.2012 року за позичальником ОСОБА_4 рахується заборгованість перед позивачем в сумі 49355,26 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2215,88 грн, заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 2215,88 грн, заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 4579,42 грн, нарахованої пені в розмірі 42559,96 грн. (а.с.11-12).

Відповідно до виписки по картковому рахунку ОСОБА_4 за договором від 07.08.2012 року, позичальником використовувались кошти з банківської картки № НОМЕР_1 АТ КБ "ПриватБанк" шляхом зняття готівкових коштів, оплати товарів і послуг, поповнення карткового рахунку останнє з яких в обсязі представлених станом на 05.01.2022 року відомостей вчинено 24.10.2012 року на суму 200 грн (а.с.13-17).

З копій паспортів серії НОМЕР_2 (а.с.49), серії НОМЕР_3 (а.с.50) та серії АТ 158380 (а.с.51-52) вбачається реєстрація місця проживання позичальника ОСОБА_4 та відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.53).

04.03.2021 року позивачем АТ КБ "Приватбанк" направлено до Жмеринської міської державної нотаріальної контори претензію кредитора від 26.02.2021 року за №SAMDN8371, якою просив включити його кредиторські вимоги у спадкову масу, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком, повідомити інформацію стосовно осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або відмовилися від прийняття спадщини після смерті боржника, а також щодо осіб, які вже прийняли спадщину (а.с.54-55).

Згідно копії листа від 10.03.2021 року за №105/01-16 (а.с.56) завідуючою Жмеринської міської державної нотаріальної контори було передано претензію АТ КБ "Приватбанк" від 26.02.2021 року за №SAMDN8371 за належністю приватному нотаріусу Жмеринського районного нотаріального округу Вінницької області Богутенко О.В.

З копії повідомлення приватного нотаріуса Жмеринського районного нотаріального округу Вінницької області Богутенко О.В. від 26.03.2021 року №04/02-14 вбачається, що зазначена вище претензія кредитора була прийнята та зареєстрована, про заявлені вимоги (про факт надходження претензії кредитора та зміст претензії) повідомлено спадкоємців померлого, які прийняли спадщину в межах заведеної спадкової справи №5/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 ; свідоцтва про право на спадщину ще не видавались (а.с.57).

02.09.2021 року позивач АТ КБ "Приватбанк" направив відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 лист-претензію від 04.08.2021 року №SAMDN8371 з вимогою погасити борг в сумі 49355,26 грн за укладеним між ОСОБА_4 та АТ КБ "Приватбанк" кредитним договором №б/н від 07.08.2012 року (а.с.58-60).

Згідно довідки Виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області від 20.09.2022 року за №02-5/10-1949 (а.с.187) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був знятий з реєстрації місця проживання в зв`язку зі смертю, дата зняття ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації на момент смерті: АДРЕСА_1 ; разом із ним за даною адресою станом на 15.12.2018 року були зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З копії спадкової справи №05/2019 щодо майна померлого ОСОБА_4 встановлено, що відповідно до заяв від 11.04.2019 року (а.с.190) та від 17.04.2019 року (а.с.200) ОСОБА_2 та ОСОБА_5 звернулися до приватного нотаріуса Жмеринського районного нотаріального округу Вінницької області Богутенко О.В., вказавши, що приймають спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідно до заяви від 17.04.2019 року (а.с.202) відповідач ОСОБА_1 відмовився від прийняття належної йому частини спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_4 на користь дочки останнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони угоджуються між собою, ніким не заперечується, містять відомості, що мають значення для справи, зібрані та представлені відповідно до вимог закону.

У відповідності до вимог ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно положень ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 1 частини першої статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Згідно з частиною 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина 5 статті 1268 ЦК України).

Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (стаття 1281 ЦК України).

Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

У постанові Верховного Суду від 18.09.2019 року в справі №640/6274/16-ц вказано, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 04.02.2021 року в справі №587/381/15-ц та від 05.10.2022 року в справі №521/10631/20.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Так, стороною позивача за обґрунтуванням позовної заяви підставою заявлених позовних вимог вказано те, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно проживали разом із спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину і повинні нести цивільно-правову відповідальність за борги спадкодавця.

Відповідно до ч.2 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

У відповідності до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно положень ч.1,2 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Отже, обов`язковою умовою вказаного альтернативного способу прийняття спадщини є фактичне постійне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак доказів фактичного постійного проживання відповідача із спадкодавцем на час відкриття спадщини суду не представлено. Суд не приймає до уваги посилання сторони позивача на відомості у паспортах померлого кредитора ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_1 стосовно єдиної адреси реєстрації їх місця проживання, як на підтвердження обставин належності відповідача до спадкоємців померлого ОСОБА_4 , а надто прийняття ним даної спадщини з вказаних підстав, оскільки зазначені дані паспортів підтверджують відповідні обставини суто на період часу, який відповідає терміну укладення кредитного договору за представлення цих документів банкові позичальником.

Також вказівки у поданих нотаріусу заяві від 11.04.2019 року про прийняття спадщини відповідачем ОСОБА_2 та у заяві від 17.04.2019 року про відмову від прийняття спадщини відповідачем ОСОБА_1 адрес місця проживання останніх визначається станом на зазначені дати їх подання, й заздалегідь не охоплюють обставин їх проживання за цією адресою разом із спадкодавцем ОСОБА_4 саме на час його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Більш того, у випадку проживання відповідача ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 подання нею заяви про прийняття даної спадщини з огляду на вказані вимоги ч.2 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України не має правової доцільності.

При цьому положеннями ч.6 ст.29 ЦК України визначено, що фізична особа може мати кілька місць проживання.

Тобто, самі лише відомості про реєстрацію місця проживання фізичної особи та дані щодо її проживання за цією адресою у подальший період часу не визначають безспірно факту проживання відповідачів у справі разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , обставинами чого стороною позивача обгрунтовано прийняття ними даної спадщини.

Разом з тим, прийняття відповідачем ОСОБА_2 спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , у спосіб подання відповідної письмової заяви нотаріусу в обгрунтуванні позовної заяви не викладено.

Крім того, з відомостей витребуваної спадкової справи №05/2019 щодо майна померлого ОСОБА_4 встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зверталася до приватного нотаріуса Жмеринського районного нотаріального округу Вінницької області Богутенко О.В. із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 , однак матеріали спадкової справи не містять відомостей про те, що їй видавалось свідоцтво про право на спадщину. Тобто відомостей, що померлому належить будь-яке нерухоме та рухоме майно немає.

Більш того, за наявності поданої нотаріусу у визначений законом шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини заяви ОСОБА_1 про відмову від даної спадщини, що визначається з офіційних відомостей заведеної спадкової справи щодо майна померлого позичальника ОСОБА_4 , відповідач ОСОБА_1 вочевидь не може вважатися спадкоємцем останнього з визначених законом застережень, а саме у зв`язку з тим, що він своєчасно та у встановленому порядку відмовився від даної спадщини, включно із спірними кредитними зобов`язаннями вказаного позичальника.

При цьому, з урахуванням встановлених за вказаними документальними відомостями спадкової справи обставин щодо відмови відповідача ОСОБА_1 від спірної спадщини на користь спадкоємця ОСОБА_5 , а також прийняття нею у встановленому порядку даної спадщини, стороною позивача згідно виключного індивідуального процесуального права вочевидь безпідставно не залучено останню у якості відповідача у цій справі, що не може бути усунуто з власної ініціативи суду, а також визначає пред`явлення даного позову до неналежного відповідача ОСОБА_1 .

Згідно вимог ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

З урахуванням вказаних положень ч.1 ст.1282 ЦК України оспорюване солідарне стягнення зі спадкоємців за вимогами кредитора, що є предметом позовних вимог у даній справі, суперечить положенням абзацу другого ч.3 ст.6 ЦК України, яким застережено, що сторони у договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

При цьому позивачем не обгрунтовано розміри безпосередніх часток спадкоємців, належних їм у спадщині, що відкрилась після смерті позичальника за кредитним договором ОСОБА_4 , та вартість успадкованого ними майна щодо відповідності його меж згідно вказаних вимог ст.1282 ЦК України.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, що встановлені в ході судового розгляду, суд визначає недоведеними стороною позивача підстави для солідарного стягнення з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , надто з останнього як неналежного відповідача, боргу за кредитом спадкодавця ОСОБА_4 , а також безпідставне не залучення належного відповідача щодо спірних правовідносин ОСОБА_5 , тому з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства позов в межах заявлених позовних вимог підлягає залишенню без задоволення у повному обсязі.

Підстав вирішення розподілу судових витрат пропорційно ухваленому такому судовому рішенню немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.15, 16, 207, 526, 527, 626, 629, 1049, 1054, 1055, 1216, 1218, 1220, 1268, 1269, 1270, 1281, 1282 ЦК України, ст.4, 5, 10, 13, 19, 23, 27, 76, 82, 89, 141, 223, 259, 263, 264, 274, 275, 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог Балагурак Вероніки Василівни, яка діє в інтересах Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця боргу за кредитним договором від 07.08.2012 року в сумі 49335 гривень 26 копійок, а також судових витрат із сплати судового збору в розмірі 2481 гривні відмовити повністю.

Рішення суду набуває законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Повне судове рішення складено 13.11.2023 року.

Суддя Вернік В.М.