Єдиний унікальний номер 341/2579/23
Номер провадження 2-о/341/176/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення заяви без руху

21 листопада 2023 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергель М. Р. ознайомився із матеріалами заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Бурштинської міської ради, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна.

встановив:

17 листопада 2023 року представниця ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, у якій просить визнати недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити над нею опіку та призначити її опікуном заявника.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі вважаю, що заяву необхідно залишити без руху, з огляду на таке.

Згідно з частиною третьою статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з частиною третьою статті 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Аналіз приписів указаних норм ЦПК України дає підстави для висновку про те, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать саме про хронічний і стійкий психічний розлад такої особи, внаслідок чого ця особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. При цьому наявність таких обставин повинна бути обґрунтована посиланням на докази, що їх підтверджують.

В обгрунтування заяви представниця заявника зазначила, що заявник є внуком ОСОБА_2 , яка за своїм віком та станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду та опіки, так як хворіє, є лежачою. За останні роки змінився психічний стан ОСОБА_2 у сторону погіршення. Вона перестала розуміти свою поведінку, правильно орієнтуватись та оцінювати прості життєві ситуації. ОСОБА_2 внаслідок хвороби не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Про стан здоров`я ОСОБА_2 свідчать медичні документи, а саме: висновок ЛКК від 16.11.2023, виписка № 4994 із медичної карти стаціонарного хворого від 15 листопада 2023 року, запис у медичній карті хворого, здійснений лікарем психіатром, в якому зазначено діагноз хворої судинна деменція, що належить до групи «F».

На підтвердження зазначених обставин до заяви долучено медичні документи щодо стану здоров`я ОСОБА_2 , а саме:

-виписку від 15 листопада 2023 року № 4994 із медичної карти стаціонарного хворого, у якій зазначено діагноз ОСОБА_2 : дисциркуляторна змішаного генезу енцефалопатія ІІ-ІІІ, органічний розлад ЦНС, судинна деменція з вираженим мнестичним зниженням на фоні дегенегативного з-ня опорно-рухоовго апарату з ураженням кульшових та колінних суглобів, двобічного коксартрозу ІІІ ст. та гонартрозу з вираженим порушенням ф. опори та ходи, здатності до самообслуговування. Стійкі комбіновані контрактури кульшових та колінних суглобів. Стан після закритого перелому нижньої 1/3 лівого стегна та металоостеосинтезу (грудень 2022 рік). Нетримання сечі;

-висновок від 16 листопада 2023 року № 545, у якому зазначено діагноз ОСОБА_2 : зокрема, остеоартроз, поліостеоартроз з локалізацією процесу в дрібних суглобах кист., дисциркуляторна енцефалопатія ІІ-ІІІ змішаного генезу, ішемічна хвороба серця, гіпертонічна хвороба;

-медичну картку хворого на ім`я ОСОБА_2 , у якій міститься запис за 14.11.2023 щодо судинної деменції з гострим початком.

Водночас до заяви долучено виписку №5233 від 09.12.2022 пацієнта ОСОБА_2 , у якій відсутні будь-які згадки про наявність у пацієнта психічних розладів, зокрема у рядку «Клінічний діагноз (основне захворювання, ускладнення, супутні захворювання)».

Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів статті 297 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною повинна містити виклад підтверджених доказами обставин, що свідчать про наявність в особи саме хронічного, стійкого психічного розладу.

Так, наприклад, у частині другій статті 19 КК України передбачено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Очевидно, що, визначаючи вимоги до заяви про визнання фізичної особи недієздатною, законодавець передбачив можливість звернення з такою заявою саме за умови наявності обставин, які вказують на існування в особи стійкого, хронічного психічного розладу, а не будь-якого психічного захворювання.

У залежності від тривалості перебігу захворювання психіки поділяються на хронічні захворювання та гості психічні розлади.

Хронічна форма діагностується в разі тривалості недуги понад пів року, при цьому можуть наступати незворотні патологічні зміни, поведінка людини змінюється, вона не контролює свої вчинки і дії, може бути небезпечною для себе та оточуючих.

Гострий психічний розлад триває близько шести місяців, викликає стерту клінічну картину, що створює труднощі під час диференціації та верифікації діагнозу.

Хронічне психічне захворювання - розлад психічної діяльності, що має тривалий перебіг і тенденцію до наростання хворобливих явищ. Хронічне захворювання, зазвичай, не характеризується можливістю одужання.

Тимчасовий розлад психічної діяльності - психічне захворювання, що розпочинається раптово, характеризується швидким розвитком, триває відносно недовго і як правило закінчується повним одужанням особи.

Таким чином, у медицині розрізняють гострі психічні захворювання і хронічний психічний розлад, який триває протягом тривалого періоду часу. Зазвичай хронічність це явище, що триває більше 3 місяців.

Отже, хронічні захворювання - це довготривалі захворювання, які мають період очікування появи симптомів та ознак захворювання, що розвиваються в силу багатьох причин і не мають остаточного лікування. Хронічні захворювання вимагають регулярної медичної допомоги та обмежують діяльність у повсякденному житті людини.

У цьому випадку заява містить посилання на обставини й докази, які свідчать про те, що в ОСОБА_2 вперше виявлено ознаки психічного захворювання 14.11.2023, які надалі підтверджено висновком від 16.11.2023.

Підсумовуючи, виклад у заяві обставин, які свідчать про наявність у ОСОБА_2 захворювання психічного характеру за результатами проведеного одного лікування з 10.11.2023 до 16.11.2023, на переконання суду, не свідчать про наявність у цієї особи саме хронічного, стійкого психічного розладу, тобто такого психічного захворювання, яке має тривалий перебіг і тенденцію до наростання хворобливих явищ. Особливо, за відсутності даних про наявність психічних захворювань в особи у попередні періоди.

Отже, заява не відповідає вимогам частини третьої статті 297 ЦПК України.

Крім цього, у заяві представниця заявника зазначила, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають разом по АДРЕСА_1 .

Відповідно до змісту копії паспорта заявника підтверджується, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з витягом з реєстру територіальної громади від 15 листопада 2023 року підтверджується, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до акта обстеження матеріально-побутових умов проживання від 15 листопада 2023 року підтверджується, що ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одна.

При цьому суд враховує те, що відповідно до приписів частини третьої статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано, зокрема, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання. Проте, обставина спільного проживання заявника з ОСОБА_2 , зазначена у заяві та не підтверджена відповідними доказами, повинна бути врахована судом під час розгляду справи та надання оцінки щодо можливості заявником виконувати обов`язки опікуна.

Вищевказані недоліки позбавляють суд можливості відкрити провадження у цій справі та призначити її до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За вказаних обставин, заяву необхідно залишити без руху із наданням заявнику строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 175, 177, 185, 260, 294, 296, 297 ЦПК України, суддя

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Бурштинської міської ради, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, залишити без руху.

Надати заявнику десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків заяви шляхом викладу обставин із наданням належних доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_2 хворіє саме на хронічний, стійкий психічний розлад, а також шляхом надання доказів спільного проживання заявника й ОСОБА_2 , як зазначено в заяві.

У випадку невиправлення у встановлений строк вказаних недоліків суддя буде вважати заяву неподаною і таку буде повернуто заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ