ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/2586/23
номер провадження 2/695/1041/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Ушакова К.М., розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

у провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Дослідивши зустрічну позовну заяву, суддя вважає за необхідне залишити її без руху з наступних підстав.

Відповідно до ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Згідно з ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 та 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру, з урахуванням вартості нерухомого майна.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», станом на 01 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2684,00 гривні.

За подання позовної заяви не майнового характеру розмір судового збору відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позовної заяви майнового характеру розмір судового збору відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Як вбачається з зустрічної позовної заяви, позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру та чотири вимоги майнового характеру. Однак, до позовної заяви позивачем не додано квитанцію про сплату судового збору, а тому позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання зустрічного позову відповідно до розміру, визначеного ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Пунктом 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України встановлено, що в позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Дійсна вартість майна визначається згідно вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону).

У порушення вимог п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, в позовній заяві позивачем не зазначено ціну позову, яка повинна визначатися вартістю нерухомого майна.

Отже, на підтвердження вартості нерухомого майна, позивачу необхідно надати звіт про оцінку майна, з метою визначення дійсної вартості даних земельних ділянок станом на час подачі позову.

Ненадання таких доказів, позбавляє суд можливості вірно вирахувати розмір судового збору, який повинен сплатити позивач, виходячи із вірної ціни даного позову, яка повинна бути підтверджена висновком суб`єкта оціночної діяльності.

Крім того, у зустрічній позовній заяві позивач просить визнати спільною сумісною власністю подружжя майно, яке було придбане сторонами за час їх перебування у шлюбі, а саме: житловий будинок по АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером :09:004:0134, розташовану по АДРЕСА_1 .

На підтвердження того, що вказані вище об`єкти нерухомого майна є спільною сумісною власністю подружжя, а також на підтвердження вартості спірного нерухомого майна позивачем долучено товарні чеки та накладні.

Разом з тим, вказані вище документи не можуть бути доказами, які беззаперечно підтверджують право власності сторін на зазначене у позовній заяві нерухоме майно станом на 12.07.2023, тобто на момент подання даного позову. Про наявність інших обставин, які б підтверджували право власності позивача чи відповідача на вказане нерухоме майно на даний час, у позовній заяві не вказано, а також такі докази не додані до позовної заяви.

Крім цього, ч. 1 ст. 71 СК України передбачено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

До складу майна, що підлягає поділу, входить як майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, так і те, що знаходиться у третіх осіб. Разом з тим при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Якщо наявність боргових зобов`язань підтверджується відповідними засобами доказування, такі боргові зобов`язання повинні враховуватися при поділі майна подружжя.

Однією з основних засад цивільного законодавства є добросовісність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Так, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11.11.2019 у справі № 337/474/14-ц зазначено, що поділ спільного майна подружжя не може використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу боржником або виконання судового рішення про стягнення боргу. Боржник, проти якого ухвалене судове рішення про стягнення боргу і накладено арешт на майно, та його дружина, які здійснюють поділ майна, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора, оскільки поділ майна порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

З урахуванням викладених обставин суд доходить висновку про те, що під час вирішення питання суду необхідно з`ясувати про відсутність обтяжень на спільне сумісне майно подружжя, яке підлягає поділу, з метою недопущення процесуальних зловживань.

Разом з тим про наявність обставин, які б підтверджували відсутність обтяжень на спірне нерухоме майно на даний час, у зустрічній позовній заяві не вказано, а також такі докази не додані до позовної заяви.

Зустрічна позовна заява надіслана на електронну пошту суду з використанням електронного цифрового підпису.

Згідно з ч. 1ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 8 ст. 14 ЦПК Україниособи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний підпис», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 9ст. 14 ЦПК Українисуд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи в електронній формі. Процесуальні та інші документи і докази у паперовій формі не пізніше трьох днів з дня їх надходження до суду переводяться в електронну форму та долучаються до матеріалів електронної судової справи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Положеннями ч. 8ст. 43 ЦПК України встановлено, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Водночас п. 15.1 п. 15розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи такі дії вчиняються в такому порядку: подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Відповідно до п. 15.15 п. 15розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, окремі підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи починають функціонувати через 30 днів з дня опублікування Вищою радою правосуддя у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. Про початок функціонування Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи у складі всіх необхідних для її повного функціонування підсистем (модулів) Вища рада правосуддя публікує оголошення у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади України.

Таким чином, законодавцем надано сторонам та учасникам справи альтернативне право звернення до суду з позовними та іншими заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами в електронній формі (з обов`язковою реєстрацією офіційної електронної адреси «Електронного кабінету») та підписанням вказаних документів власним електронним підписом) або в паперовій формі (з обов`язковим скріпленням вказаних документів власноручним підписом учасника справи (його представника)).

При цьому, у разі направлення сторонами (учасниками) справи позовних та інших заяв, скарг та інших визначених законом процесуальних документів в електронній формі (з обов`язковою реєстрацією офіційної електронної адреси «Електронного кабінету») та підписанням вказаних документів власним електронним підписом), така сторона (учасник) справи відповідно до ч. 1ст. 177 ЦПК Українита п. 29 розділу 1 "Підсистема "Електронний суд"" глави ІІІ "Порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС" Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, зобов`язана надати або доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів листом з описом вкладення або доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів. Однак, доказу надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів листом з описом вкладення або доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів, позивачем та його представником не надано.

Крім того, документи, що додаються до позовної заяви, визначені ст. 177 ЦПК України, відповідно до якої, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що вона підписана представником позивача адвокатом Возним Б.С.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (ч. 4 ст. 62 ЦПК України).

Однак, доказів того, що адвокат Возний Б.С. є представником позивача ОСОБА_1 до зустрічної позовної заяви не долучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк на усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в:

зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя залишити без руху.

Запропонувати позивачу усунути зазначені в ухвалі недоліки у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У випадку не усунення вказаних недоліків позовна заява буде визнана не поданою та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К. М. Ушакова