Справа № 186/1108/22
Провадження номер № 2/0186/45/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Демиденко С.М.,

секретар - Фадєєва Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом в якому просило ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 107 166 грн 51 коп. та судові витрати по справі у розмірі 2481 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 13 квітня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №1911637, згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу кошти в розмірі 5000 грн.

14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає останні.

Таким чином ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за вказаним договором позики у розмірі 16940 грн 00 коп., з яких: 5000 грн заборгованість за основною сумою боргу; 11940 грн 00 коп. заборгованість за відсотками.

Окрім цього, 14 квітня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №08216-04/2021, згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» надало останньому кошти в розмірі 3500 грн.

30 листопада 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №30112021-1, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає останні.

Таким чином ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором у розмірі 14000 грн, з яких: 3500 грн заборгованість за основною сумою боргу; 10500 грн. заборгованість за відсотками.

Окрім цього, 14 квітня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №, згідно якого ТОВ «ІНФІНАНС» надало останньому кошти в розмірі 5229 грн.

22 червня 2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №22/06-22, у відповідності до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає останні.

Таким чином ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором у розмірі 60226 грн 51 коп., з яких: 5299,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 54997,51 грн. заборгованість за відсотками.

Окрім цього, 16 квітня 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №/6684406, згідно якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» надало останньому кошти в розмірі 4000 грн.

16 лютого 2022 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №16022022, у відповідності до умов якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає останні.

Таким чином ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором у розмірі 16000 грн, з яких: 4000 грн заборгованість за основною сумою боргу; 12000 грн. заборгованість за відсотками.

До теперішнього часу на вимоги позивача відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, тому позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав відповідь на відзив та прохав справу розглядати без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, та прохав справу розглядати без його участі.

У своєму відзиві представник відповідача, адвокат Солодовник О.А. прохав позовну заяву задовольнити частково стягнувши з відповідача суму основного боргу за договорами у загальній сумі 17799 грн.

Відзив обґрунтовано тим, що відповідач дійсно брав кредитні позики зазначені у позовній заяві, під тягарем складних життєвих обставин, які склалися під час проходження військової служби у Збройних Силах України. Однак згідно п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовцям штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Представник позивача надав відповідь на відзив та прохав позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, оскільки відповідач зобов`язаний був повідомити первісних кредиторів про свій статус та надати відповідні підтверджуючі документи для зупинення нарахування штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом. Заборгованість за договорами була нарахована первісними кредиторами на підставі умов кредитних договорів та в подальшому дані нарахування було відступлені позивачу за договорами факторингу. Таким чином проценти за кредитними договорами є правомірно нарахованими відповідно до істотних умов договорів.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 13 квітня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , було укладено договір кредиту №1911637, згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу кошти в розмірі 3000 грн, строком на 30 днів /до 13.05.2021 року/ зі сплатою процентів в розмірі 1,89% /56,7грн/ за день користування. Загальна вартість кредиту складає 4701 грн /3000 грн тіло кредиту, 1701 грн проценти/ /а.с.10/.

Умови вищезазначеного договору /п.2/ та Правила до нього /п. 6.5./ передбачають застосування зміни процентної ставки до 2,7% за порушення виконання зобов`язань, а саме неповернення позики та процентів /до 13.05.2021 року включно/. Зазначається що такий захід не є неустойкою. Також договір не містить положень про збільшення 3% розміру процентів у разі порушення грошового зобов`язання передбаченого ст.625 ЦК України (далі ЦК України) /а.с.10,11-13/.

В п.6.6. та 6.7. Правил зазначено, що ТОВ після 13.05.2021 року в період понадстрокового користування позикою має право вимагати повернення заборгованості в повному розмірі або переуступити своє право вимоги /а.с.12/.

14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає останні /а.с.16-20/.

У витягу з реєстру боржників до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року та розрахунку заборгованості за кредитним договором №1911637 від 13 квітня 2021 року складеному Позивачем зазначено, що станом на 21.09.2021 року ОСОБА_1 , має заборгованість 16 940 грн, яка складається з тіла кредиту - 5000 грн, та процентів за користування кредитом 11 940 грн. Розрахунок заборгованості не містить інформації яким чином формувалася заборгованість за процентами. Як вбачається з зазначених документів та зазначено Позивачем в позовній заяві, будь-якої неустойки за договором або інфляційних втрат та 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України Відповідачу не нараховувалось. Також сума тілу кредиту /5000 грн/ зазначена в цих документах не відповідає самому договору кредиту №1911637 /3000 грн/ /а.с.21,22/.

14 квітня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №08216-04/2021, згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» надало останньому кошти в розмірі 3500 грн, строком на 30 днів /до 13.05.2021 року/ зі сплатою процентів в розмірі 2,50% /87,5грн/ за день користування. Загальна вартість кредиту складає 6125 грн /3500 грн тіло кредиту, 2625 грн проценти/ /а.с.28-31/.

Умови вищезазначеного договору /п.4.3/ та Додаток №1 до нього передбачають продовження нарахування процентів після завершення строку кредитування в розмірі 2,50% за порушення виконання зобов`язань, а саме неповернення позики та процентів /до 13.05.2021 року включно/. Вбачається що такий захід не є неустойкою. Також договір не містить положень про збільшення 3% розміру процентів у разі порушення грошового зобов`язання передбаченого ст.625 ЦК України /а.с.28,31/.

В п.3.1., 3.1.3., та 3.1.4. договору зазначено, що ТОВ після 13.05.2021 року в період понадстрокового користування позикою має право вимагати повернення заборгованості в повному розмірі або переуступити своє право вимоги /а.с.28/.

30 листопада 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №30112021-1, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає останні /а.с.32-34/.

У витягу з реєстру боржників до договору факторингу №30112021-1 від 30 листопада 2021 року та розрахунку заборгованості за кредитним договором №08216-04/2021 від 14 квітня 2021 року складеному Позивачем зазначено, що станом на 31.11.2021 року ОСОБА_1 , має заборгованість 14 000 грн, яка складається з тіла кредиту - 3500 грн, та процентів за користування кредитом 10 500 грн. Розрахунок заборгованості не містить інформації яким чином формувалася заборгованість за процентами. Як вбачається з зазначених документів та зазначено Позивачем в позовній заяві, будь-якої неустойки за договором або інфляційних втрат та 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України Відповідачу не нараховувалось /а.с.35,36/.

14 квітня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір №, згідно якого ТОВ «ІНФІНАНС» надало останньому кошти в розмірі 5229 грн, строком на 30 днів /до 13.05.2021 року/ зі сплатою процентів в розмірі 1,75% /91,51 грн/ за день користування. Загальна вартість кредиту складає 7 947,22 грн /5229 грн тіло кредиту, 2745,23 грн проценти/ /а.с.42-44/.

Умови вищезазначеного договору та Правила до нього /п. 2.2.,3.8, 7.3.6./ передбачають застосування зміни процентної ставки до 3,5% за порушення виконання зобов`язань, а саме неповернення позики та процентів /до 13.05.2021 року включно/. Вбачається що такий захід не є неустойкою. Окрім цього Правила в п.10.2 містять положення про збільшення з 3% до 1277,5% річних у разі порушення грошового зобов`язання відповідно до ст.625 ЦК України /а.с.42,45,48,50/.

В п.7.14., 9.2.1., та 9.3.4., 10.3., 10.7., Правил зазначено, що ТОВ після 13.05.2021 року в період понадстрокового користування позикою має право вимагати повернення заборгованості в повному розмірі або переуступити своє право вимоги /а.с.49-51/.

22 червня 2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №22/06-22, у відповідності до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає останні /а.с.59-62/.

У витягу з реєстру боржників до договору факторингу №22/06-22 від 22 червня 2022 року та розрахунку заборгованості за кредитним договором № складеному Позивачем зазначено, що станом на 23.02.2022 року ОСОБА_1 , має заборгованість 60 226,51 грн, яка складається з тіла кредиту 5229 грн, та процентів за користування кредитом 54 997,51 грн. Як вбачається з зазначених документів та зазначено Позивачем в позовній заяві, будь-якої неустойки за договором або інфляційних втрат та процентів річних відповідно до ст.625 ЦК України Відповідачу не нараховувалось. З розрахунку заборгованості складеного Позивачем вбачається, що 54 997,51 грн нараховувались саме як проценти за «користування кредитом» на підставі ч.1 ст. 1048 Цивільного кодексу України /далі ЦК України/, оскільки об`єктом їх нарахування була сума позики (тіло кредиту) а не прострочена сума станом на 14.05.2021 року, яка повинна складатися з суми позики та процентів за 30 днів користування /а.с.63-66/.

16 квітня 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №/668406, згідно якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» надало останньому кошти в розмірі 4000 грн, строком на 30 днів /до 15.05.2021 року/ зі сплатою процентів в розмірі 2,5% /100 грн/ за день користування. Загальна вартість кредиту складає 7 000 грн /4000 грн тіло кредиту, 3000 грн проценти/ /а.с.70-72/.

Умови вищезазначеного договору /п.4.3/ та Додаток №1 до нього передбачають продовження нарахування процентів після завершення строку кредитування в розмірі 2,50% за порушення виконання зобов`язань, а саме неповернення позики та процентів /до 15.05.2021 року включно/. Вбачається що такий захід не є неустойкою. Також договір не містить положень про збільшення 3% розміру процентів у разі порушення грошового зобов`язання передбаченого ст.625 ЦК України /а.с.70-72/.

В п.3.1.1 - 3.1.4., договору зазначено, що ТОВ після 15.05.2021 року в період понадстрокового користування позикою має право вимагати повернення заборгованості в повному розмірі або переуступити своє право вимоги /а.с.70/.

16 лютого 2022 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №16022022, у відповідності до умов якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає останні /а.с.73-76/.

У витягу з реєстру боржників до договору факторингу №16022022 від 16 лютого 2022 року та розрахунку заборгованості за кредитним договором №/668406 складеному Позивачем зазначено, що станом на 16.02.2022 року ОСОБА_1 , має заборгованість 16 000 грн, яка складається з тіла кредиту 4000 грн, та процентів за користування кредитом 12000 грн. Розрахунок заборгованості не містить інформації яким чином формувалася заборгованість за процентами. Як вбачається з зазначених документів та зазначено Позивачем в позовній заяві, будь-якої неустойки за договором або інфляційних втрат та процентів річних відповідно до ст.625 ЦК України Відповідачу не нараховувалось /а.с.77,78/.

Копією військового квитка серія НОМЕР_1 та довідками № 1694, №393, №126 підтверджується, що ОСОБА_1 , є військовослужбовцем з 2020 року по теперішній час та в період з 20.06.2022 по 28.11.2022р., з 08.12.2022 по теперішній час, безпосередньо брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на території Донецької та Луганської областей /а.с. 105-108,142/.

Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

В частині позивних вимог про стягнення сум позики/тіла кредиту за кредитними договорами.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 1 ст.1077 ЦК України визначає, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Зважаючи на встановлені судом обставини та дослідженні докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення сум позики/тіла кредиту за кредитними договорами доведені матеріалами справи, визнаються відповідачем у відзиві на позов /а.с.111/, обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

Отже, з ОСОБА_1 , на користь Позивача слід стягнути:

1)Суму позики за кредитним договором №1911637 укладеним 13 квітня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , в розмірі 3000 грн. В цій частині суд задовольняє частково. Позивач просить стягнути 5000 грн, але в кредитному договорі зазначено саме 3000 грн тому в іншій частині суд відмовляє в задоволені вимог /а.с.10/;

2)Суму позики за кредитним договором №08216-04/2021 укладеним 14 квітня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 , в розмірі 3500 грн;

3)Суму позики за кредитним договором № укладеним 14 квітня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 , в розмірі 5229 грн;

4)Суму позики за кредитним договором №/668406 укладеним 16 квітня 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 , в розмірі 4000 грн.

Загалом позики/тіло кредитів за усіма договорами складають 15 729 грн.

В частині позивних вимог про стягнення процентів за кредитними договорами.

Суд відповідно до ст. 13 Цивільного Кодексу України /далі ЦПК України/ розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.

Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.

Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.

Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України.

За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.

Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

У частині третій статті 6 ЦК України зазначено, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд; сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Тобто частина третя статті 6 ЦК України не допускає встановлення договором умов, які не відповідають закону.

У статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, ця стаття також не допускає свободу договору в частині порушення, зокрема, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Тому сторони не можуть з посиланням на принцип свободи договору домовитись про те, що їхні відносини будуть регулюватися певною нормою закону за їхнім вибором, а не тією нормою, яка регулює їхні відносини виходячи з правової природи останніх.

Зазначене не означає, що сторони не можуть домовитися про те, що в разі прострочення повернення кредиту позичальник сплачує кредитору проценти саме як міру відповідальності, зокрема в тому ж розмірі, в якому він сплачував проценти як плату за наданий кредит, або в іншому розмірі. Водночас така домовленість за правовою природою є домовленістю про сплату процентів річних у визначеному договором розмірі на підставі статті 625 ЦК України, і цей розмір може зменшити суд.

Тобто твердження позивача про те, що проценти за «користування кредитом» нараховуються не лише в межах строку кредитування, а й після спливу такого строку, тобто до моменту повного фактичного повернення кредитних коштів, свідчать про помилкове розуміння позивачем правової природи процентів, які сплачуються позичальником у випадку прострочення грошового зобов`язання. Проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування (чи після вимоги про дострокове погашення кредиту), є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень статті 625 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 05.04.2023 року по справі №910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за «користування кредитом», так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника (наприклад, звернути стягнення на заставне майно боржника або стягнути борг з поручителя). Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як статтю 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Суд дослідивши кредитні договори №1911637, №08216-04/2021, №, №/668406 встановив, що умови договорів, на яких ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» ґрунтує свої вимоги зі сплати процентів, розташовані в розділах договорів, які регулюють правомірну поведінку сторін.

При цьому вказані договори також містять окремі розділи, що регулюють відповідальність позичальника.

Окрім цього, як слідує з наданих ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» розрахунків, проценти за період поза межами строку кредитування позикодавці нараховують саме як проценти за «користування кредитом», а не як міру відповідальності на підставі статті 625 ЦК України.

З наданих ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» розрахунків слідує, що за період поза межами строку кредитування, позикодавці продовжували нараховувати саме проценти за «користування кредитом». Позивачем в позовній заяві зазначено, що підтверджується доданими розрахунками заборгованості, що будь-якої неустойки за договором або інфляційних втрат та процентів річних відповідно до ст.625 ЦК України Відповідачу не нараховувалось.

Вказане вище унеможливлює тлумачення нарахованих ОСОБА_1 , процентів за «користування кредитом» поза межами строку кредитування як міри відповідальності на підставі статті 625 ЦК України та, як наслідок - унеможливлює задоволення позивних в частині стягнення заявлених процентів, нарахованих поза межами строку кредитування, а саме 30 днів за кожним кредитним договором.

Проценти за користування кредитом /ч.1 ст. 1048 ЦК України/ за кожним з договорів кредиту складають:

1)договір кредиту №1911637 від 13 квітня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , розмір кредиту 3000 грн, строком на 30 днів /до 13.05.2021 року/ зі сплатою процентів в розмірі 1,89% /56,7грн/ за день користування. Загальна вартість кредиту складає 4701 грн /3000 грн тіло кредиту, 1701 грн проценти/ /а.с.10/.

2)договір кредиту №08216-04/2021 від 14 квітня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 , розмір кредиту 3500 грн, строком на 30 днів /до 13.05.2021 року/ зі сплатою процентів в розмірі 2,50% /87,5грн/ за день користування. Загальна вартість кредиту складає 6125 грн /3500 грн тіло кредиту, 2625 грн проценти/ /а.с.28-31/.

3)договір кредиту № від 14 квітня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 , розмір кредиту 5229 грн, строком на 30 днів /до 13.05.2021 року/ зі сплатою процентів в розмірі 1,75% /91,51 грн/ за день користування. Загальна вартість кредиту складає 7 947,22 грн /5229 грн тіло кредиту, 2745,23 грн проценти/ /а.с.42-44/.

4)договір кредиту №/668406 від 16 квітня 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 , розмір кредиту 4000 грн, строком на 30 днів /до 15.05.2021 року/ зі сплатою процентів в розмірі 2,5% /100 грн/ за день користування. Загальна вартість кредиту складає 7 000 грн /4000 грн тіло кредиту, 3000 грн проценти/ /а.с.70-72/.

Частиною 3 ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 року № 1734-VIII в редакції чинній на момент виникнення правовідносин визначено, що сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

За порушення виконання споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, процентна ставка за кредитом, порядок її обчислення, порядок сплати процентів не можуть бути змінені у бік погіршення для споживача.

Окрім цього, копією військового квитка серія НОМЕР_1 та довідками № 1694, №393 /а.с. 105-108/ підтверджується, що ОСОБА_1 , має право на пільги передбачені п.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII в редакції чинній до 23.04.2021 року наступного змісту:

«Військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються».

В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року та триває по теперішній час.

Зазначений правовий висновок висловлений Верховним Судом у Постановах від 18.01.2023 року у справі № 642/548/21 та від 25 квітня 2018 року у справі № 205/1993/17-ц.

Отже, проценти за користування кредитами нараховані ОСОБА_1 , за період до 22.04.2021 року включно стягненню не підлягають.

23.04.2021 року п.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» був викладений в іншій редакції наступного змісту:

«Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються».

В витребуваній судом довідці №126 зазначено, що ОСОБА_1 , в період з 20.06.2022 року по 28.11.2022 року, з 08.12.2022 року по теперішній час, безпосередньо брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на території Донецької та Луганської областей /а.с. 142/.

З розрахунків заборгованості за кредитними договорами №1911637, №08216-04/2021, №, №/668406 вбачається, що в зазначені періоди проценти за користування кредитом ОСОБА_1 , не нараховувалися.

Отже, посилання представника відповідача на довідку №126 як на підставу для відмову в задоволені позову в частині стягнення процентів є безпідставними.

Отже, з ОСОБА_1 , на користь Позивача слід стягнути:

1)Проценти за кредитним договором №1911637 укладеним 13 квітня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , в розмірі 1190,7 грн нараховані за період з 23.04.2021 року по 13.05.2021 року (56,7 грн /за день користування/ х 21 день користування);

2)Проценти за кредитним договором №08216-04/2021 укладеним 14 квітня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 , в розмірі 1837,5 грн нараховані за період з 23.04.2021 року по 13.05.2021 року (87,5 грн /за день користування/ х 21 день користування;

3)Проценти за кредитним договором № укладеним 14 квітня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 , в розмірі 1921,71 грн нараховані за період з 23.04.2021 року по 13.05.2021 року (91,51 грн /за день користування/ х 21 день користування;

4)Проценти за кредитним договором №/668406 укладеним 16 квітня 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 , в розмірі 2300 грн нараховані за період з 23.04.2021 року по 15.05.2021 року року (100 грн /за день користування/ х 23 день користування.

Загалом процентів за усіма договорами складають 7249,91 грн.

Отже, задоволенню підлягають позивні вимоги в розмірі 22 978,91 грн /15 729грн (позики/тіло кредитів за усіма договорами) + 7 249,91 грн (проценти за усіма договорами)/.

В іншій частині позивних вимог слід відмовити.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно дост.141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 280, 281 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (), 01032 вул. Симона Петлюри буд. № 30 м. Київ 22 978 /двадцять дві тисячі дев`ятсот сімдесят вісім/ гривень 91 коп., які складаються з заборгованості:

-за кредитним договором №1911637 укладеним 13 квітня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , в розмірі 3000 грн сума позики та 1190,7 грн - проценти нараховані за період з 23.04.2021 року по 13.05.2021 року;

-за кредитним договором №08216-04/2021 укладеним 14 квітня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 , в розмірі 3500 грн сума позики та 1837,5 грн - проценти нараховані за період з 23.04.2021 року по 13.05.2021 року;

-за кредитним договором № укладеним 14 квітня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 , в розмірі 5229 сума позики та 1921,71 грн - проценти нараховані за період з 23.04.2021 року по 13.05.2021 року;

-за кредитним договором №/668406 укладеним 16 квітня 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 , в розмірі 4000 грн сума позики та 2300 грн проценти нараховані за період з 23.04.2021 року по 15.05.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (), 01032 вул. Симона Петлюри буд. № 30 м. Київ витрати по сплаті судового збору у сумі 532 (п`ятсот тридцять дві) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.

СУДДЯ: С.М. Демиденко