Провадження № 2/229/1171/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 листопада 2023 р. м. Дружківка, Донецької області

Дружківський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Медінцевої Н.М., за участю секретаря судового засідання Серафимової Ю.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дружківка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.за адресою: АДРЕСА_1 .Позовна заява обґрунтована тим, що позивач є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , ,, на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку який зареєстрований в реєстрі за № 1290 від 18.08.221 року, приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області.В зазаначеному житловому будинку зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Останній не мешкає в зазначеному будинку тривалий час, ніякого відношення до позивача не має, родинні стосунки відсутні., добровільно знятись з реєстрації не бажає, що порушує його права позивача, як власника та змушує нести додаткові витрати на житлово-комунальні послуги.

В судове засідання позивач не з`явився, був належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить розглянути справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи.

Суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що позивач є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку який зареєстрованим в реєстрі за № 1290 від 18.08.221 року, приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Дубровським В.М., відповідно до довідки № 1402 від 26.11.2021 року, про склад сім`ї або зареєстрованих у жиловому приміщенні/будинку осіб, в вищезазначеному житловому будинку зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно акту дододаного до позовної заяви виданого Головою комітету "Заріччя" від 26.11.2021 року, зазначено з 19.09.2021 року ОСОБА_2 не мешкає, що підтверджується сусідами по АДРЕСА_2 .

Судом враховано, що відповідач ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживає, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Тому суд вважає, що реєстрація відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , є формальною, без наміру його фактичного проживання в цьому будинку. Відповідно він втратив право на користування цим будинком, оскільки добровільно припинив користування вказаним будинком та переселився на інше місце свого проживання.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статі 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Разом з цим згідно з положенням статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятим. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Отже, ОСОБА_2 не є членом сім`ї позивача, в квартирі не проживає, реєстрація його місця проживання створює перешкоди позивачу у користуванні житлом, тому, він вважається таким, що втратив право користування житлом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 150 ЖК УРСР, ст. ст. 383, 391 ЦК України, ст. ст. 81, 263-265, 281-282 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстваного за адресою: АДРЕСА_1 , про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням .

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право на користування житловим примішенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Медінцева