ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/819/248/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.

секретар Доброва К.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Публічне акціонерне товариство "Західінкомбанк", ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 27 вересня 2021 року про скасування заходів забезпечення позову, постановлену у складі судді Прохоренко В.В. в м. Херсоні, дата складення повного тексту ухвали - не зазначено, у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк", ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги,

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позовної заяви, оскаржуваного судового рішення та апеляційної скарги

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги.

Позов обґрунтований наступним.

23 січня 2006 року між ТОВ "Західінкомбанк", правонаступником якого є ПАТ "Західінкомбанк", та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2301-Д-06, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 10 000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитними коштами та кінцевим терміном 23 січня 2009 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 23 січня 2006 року

було укладено іпотечний договір між Банком та ОСОБА_1 , відповідно до умов якого останній передав кредитору в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 04 лютого 2014 року у справі № 791/955/2014, з урахуванням змін, внесених рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 17 квітня 2014 року, стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ "Західінкомбанк" заборгованість за кредитним договором в сумі 102 758,21 грн.

Тривалий час ПАТ "Західінкомбанк" знаходився в процесі припинення. При неодноразовому зверненні до Банку для погашення кредиту позивач отримував відповідь, що банк в процесі банкрутства і грошові кошти поки що не приймає.

У серпні 2017 року йому стало відомо про перехід права власності на квартиру АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , як нового іпотекодержателя, на підставі договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 22 березня 2017 року.

Посилаючись на те, що відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням ч.3 ст.512 та ст.1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме - кредитор-банк або інша фінансова установа, позивач просив суд:

- визнати недійсним договір № 2017-03-01-000045 про відступлення прав вимоги, укладений 22 березня 2017 року між ПАТ "Західінкомбанк" та ОСОБА_2 в частині відступлення права вимоги за кредитним договором №2301- Д-06

від 23 січня 2006 року;

- визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладений 22 березня 2017 року між ПАТ "Західінкомбанк" та ОСОБА_2 , в частині відступлення права вимоги за іпотечним договором, укладеним 23 січня 2006 року між ТОВ КБ "Західінкомбанк" та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стадник

І. В. і зареєстрований в реєстрі за № 349.

29.09.2020 року в ході розгляду справи в суду першої інстанції представник ОСОБА_1 - адвокат Петрова О.О. подала заяву про забезпечення позову, яка ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.10.2020 року була задоволена. Вжито заходи забезпечення позову, а саме накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 11 січня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним договір № 2017?03?01?000045 про відступлення права вимоги від 22 березня 2017 року, укладений між ПАТ "Західінкомбанк", від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Західінкомбанк" Костенко І. І., та фізичною особою ОСОБА_2 в частині відступлення права вимоги за кредитним договором №2301- Д-06 від 23 січня 2006 року. Також визнано недійсним договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 22 березня 2017 року, укладений між ПАТ "Західінкомбанк", від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Західінкомбанк" Костенко І. І., та фізична особою ОСОБА_2 , посвідчений Грушицькою В. В., приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області, та зареєстрований у реєстрі № 2425. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11 січня 2021 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 02 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11 січня 2021 року скасовано та ухвалено нове про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1 590, 60 грн.

Додатковою постановою Херсонського апеляційного суду від 02 червня 2021 року заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 12 000 грн. В іншій частині заяву ОСОБА_2 залишено без задоволення.

У вересні 2021 року представник відповідача звернувся до суду першої інстанції із заявою, в якій просив скасувати заходи забезпечення позову, вжитті ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.10.2020 року, а саме зняти накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Оскаржуваною ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27 вересня 2021 року заяву задоволено. Вжиті заходи забезпечення позову ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.01.2021 року про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , - скасовано. Знято арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з положень ст.158 ЦПК України.

На вказану ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 27 вересня 2021 рок ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про її скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову. При цьому скаржник послався на порушення норм процесуального права.

Справу було призначено до апеляційного розгляду на 21.11.2023 року о 09-15 годині, однак учасники справи, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися і про причини неявки суд не повідомили. У зв`язку з цим апеляційний суд вважає причину неявки в судове засідання вказаних осіб неповажною, вважає, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду справи, а тому ухвалив розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Нормативно-правове обґрунтування

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення ст.ст.18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

При цьому відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

За змістом ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Згідно з ч.1 ст.150 зазначеного Кодексу позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п.1); забороною вчиняти певні дії (п.2).

За положеннями ст.158 ЦПК України:

--- суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч.1);

--- клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше 5 днів з дня надходження його до суду (ч.2);

--- за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала (ч.4);

--- ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена (ч.5);

--- відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову (ч.6);

--- у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (ч.9);

--- у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (ч.10).

Згідно роз`яснень Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 9 постанови "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" № 5 від 03.06.2016 року заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу. При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 2 від 12.06.2009 року заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову, оскільки постановою Херсонського апеляційного суду від 02.06.2021 року рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11.01.2021 року скасовано, та ухвалено нове, яким в задоволенні позову відмовлено. Таким чином, постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили з дня прийняття, а отже і відпали підстави для забезпечення позову у вказаній справі. Відтак, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, відповідно до положень ст.158 ЦПК України, заява про скасування заходів забезпечення позову, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а вжиті заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Таким чином, оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою й підстав для її скасування немає.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, не підтверджені належними доказами та висновків суду не спростовують.

Зокрема, не можуть бути прийняті до уваги посилання скаржника на те, що ухвала Херсонського міського суду від 27.09.2021 року була прийнята судом передчасно, без врахування того, що розгляд справи не закінчено, позивачем подано касаційну скаргу на постанову суду апеляційної інстанції.

При цьому апеляційний суд враховує те, що постанова Херсонського апеляційного суду від 02.06.2021 року, якою скасовано рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11.01.2021 року, набрала законної сили з дня її прийняття, а отже висновки суду першої інстанції про те, що відпали підстави для забезпечення позову у вказаній справі, є обґрунтованими. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що постановою Верховного Суду від 08 грудня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Петрова Олена Олександрівна, на постанову Херсонського апеляційного суду від 02 червня 2021 року та додаткову постанову цього ж суду від 30 червня 2021 року залишено без задоволення, а вказані судові рішення судів першої та апеляційної інстанції - було залишено без змін.

Також, як такі що не впливають на висновки суду першої інстанції, та не містять в собі підстав для його скасування, підлягають відхиленню й доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції було скасовано заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.01.2021 року, яка у вказаній справі не приймалася.

При цьому суд апеляційної інстанції виходить з того, що зі змісту заяви про скасування заходів забезпечення позову та описово?мотивувальної частини оскаржуваної ухвали вбачається про скасування заходів забезпечення позову, вжитих саме ухвалою Херсонського міського Херсонської області від 02.10.2020 року. Тобто, наявна описка в резолютивній частині оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в частині зазначення дати постановлення судового рішення (замість зазначення правильної дати 02.10.2020 року зазначено неправильну дату 11.01.2021 року). Виправлення ж описок в судовому рішенні (внесення виправлень) здійснюється відповідно до положень ст.268 ЦПК України.

Висновки суду апеляційної інстанції

Оскільки оскаржувана ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального закону, а доводи апеляційної скарги не вказують на такі її порушення, що вплинули на правильність вирішеного судом питання, апеляційний суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 27 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 21 листопада 2023 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська