Справа № 481/1976/23
Провадж.№ 2-з/481/18/2023
У Х В А Л А

іменем України

"15" листопада 2023 р. Новобузький районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Уманської О.В., розглянувши заяву адвоката Глушаниці Андрія Леонідовича, який діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , про забезпечення позову до подання позовної заяви,

Встановив:

Заявник має намір звернутись до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів Приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Бєлік Т.М., де предметом позову буде вимога про визнання недійсним договору іпотеки від 23.09.2021 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Бєлік Т.М. та зареєстрований в реєстрі за №411. Скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 60549342 від 23.09.2021 року та відповідний запис про іпотеку: 44122331 (спеціальний розділ). Скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 60548629 від 23.09.2021, та відповідний запис про обтяження: 44121843 (спеціальний розділ).

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що 21 листопада 2018 року ОСОБА_2 згідно боргової розписки отримав в борг від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі - 17 000.00 доларів США під 5 % в місяць без зазначення строку повернення. Вищевказана боргова розписка власноруч складена та особисто підписана відповідачем, тобто ОСОБА_2 .

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, то якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

За такого 04.09.2021 року ОСОБА_1 на відомі місця проживання та розташовування об`єктів нерухомого майна відповідача були надіслані вимоги про повернення позичених грошових коштів з процентами.

ОСОБА_2 було отримано вимоги 09 вересня 2021 року, що встановлено рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 15.11.2021 року по справі №481/1366/21. Таким чином, з урахуванням положень абз. 2 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, то датою виникнення у ОСОБА_2 грошових зобов`язань по сплаті боргу та процентів наставав 10 жовтня 2021 року.

Однак, після цього, ОСОБА_2 замість виконання своїх грошових зобов`язань перед ОСОБА_1 за вищевказаним договором позики, уклав правочини щодо свого нерухомого майна, які очевидно були направлені на уникнення від сплати боргу. Тобто ОСОБА_2 почав ховати своє майно від можливості звернути на нього стягнення.

Так, 23 вересня 2021 року ОСОБА_2 уклав Договір іпотеки з ОСОБА_3 , який посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Бєлік Т.М. та зареєстрований в реєстрі за № 411. При цьому ОСОБА_3 є його родичкою, а договір іпотеки укладався з метою забезпечення виконання зобов`язання його матір`ю ОСОБА_4 .

Очевидно, що даний договір укладався для того, щоб сховати вищевказане майно від можливості звернути на нього стягнення та погасити борг перед ОСОБА_1 .

Крім того, 30.09.2021 року ОСОБА_2 уклав два договори дарування земельних ділянок зі своїм сином ОСОБА_5 .

Дані договори також будуть оспорюватись ОСОБА_1 в судовому порядку.

ОСОБА_1 на той момент не міг звернутись до суду із заявою про забезпечення позову, а саме накласти арещт на майно ОСОБА_2 оскільки на дату укладення вищевказаних спірних договорів, строк виконання забовов`язань за договором позики в силу положень абз. 2 ч. 1 ст. 1049 ЦК України у ОСОБА_2 ще не настав.

Тобто, ОСОБА_2 чітко розумів, що отримавши 09 вересня 2021 року вимогу про повернення грошових коштів в розмірі 44 200.00 доларів США, то в нього є 30 днів для того, щоб позбутися свого майна з метою уникнення виконання майбутнього судового рішення про стягнення коштів.

В світлі обставин нашої справи, то ОСОБА_2 протягом 30-ти днів уклав ряд різних договорів з метою уникнення від сплати своєї заборгованості перед ОСОБА_1 .

В свою чергу ОСОБА_1 після того як строк виконання грошових зобов`язань за вищевказаним договором позики настав та відповідно не отримавши будь-якої суми грошових коштів від ОСОБА_2 , відразу звернувся із позовною заявою до Новобузького районного суду Миколаївської області про стягнення заборгованості.

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 13.03.2023 року по справі № 481/1366/21 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за борговою розпискою в сумі 45050,00 (сорок п`ять тисяч п`ятдесят) доларів США, з яких основний борг становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) доларів США, проценти - 28050,00 (двадцять вісім тисяч п`ятдесят) доларів США., та судовий збір в сумі 11350,00 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят) гривень.

04 травня 2023 року приватним виконавцем Баришніковим А.Д. на підставі виконавчого листа № 481/1366/21 виданого 24.04.2023 року відкрито виконавче провадження № 71737024 про стягнення з ОСОБА_2 45 050.00 доларів США. на користь ОСОБА_1 .

Згідно із відповіді приватного виконавця Баришнікова А. Д. від 13.07.2023 року за вих. № 3936, ОСОБА_2 немає ані грошових коштів, ані транспортних засобів ані нерухомого майна на які можливо звергнуто стягнення.

На теперішній час ОСОБА_2 не погасив будь-якої суми заборгованості перед ОСОБА_1 .

Заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відносно наступного майна: нежитлова будівля, склад, загальною площею 287.5 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 33897563, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Такий захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки застосований захід забезпечення позову тимчасово унеможливлює вчинення реєстраційних дій щодо спірного майна, не маючи своїм наслідком будь якого перешкоджання господарській діяльності учасників судового процесу та спрямований на запобігання імовірним порушенням прав позивача, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін (постанова Верховного Суду від 10.09.2021 у справі №910/18567/20).

Вказаний захід забезпечення позову стосується виключно предмету майбутнього позову та за цією ознакою є таким, що відповідає вимозі адекватності заходів забезпечення. По суті такий захід спрямований на збереження існуючого наразі стану речей, тому такі заходи є ефективним засобом запобігання неможливості чи утруднення ефективного захисту прав позивача у разі задоволення позовних вимог, зокрема із урахуванням того, що предметом позову є і вимоги немайнового характеру.

Відповідно до частини 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, вважає можливим здійснити розгляд заяви про забезпечення позову без виклику сторін.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частина 1статті 150 ЦПК України передбачає такі види забезпечення позову, зокрема, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Отже, заходи забезпечення позову застосовуються судом як гарантія реального виконання рішення суду. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливість виконання рішення.

Як вбачається з роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність, та брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З огляду на роз`яснення у пункті 20 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7лютого 2014року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову, наприклад, заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі.

З матеріалів заяви вбачається, що між сторонами наявний майновий спір, з огляду на який є підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому підстав, щодо обов`язкового застосування зустрічного забезпечення, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, судом не встановлено.

Невжиття таких заходів може істотно ускладнити або унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Позивачу слід роз`яснити приписи частини четвертої статті 152 ЦПК України, які вказують на те, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову. Неподання позову у зазначені строки є підставою для скасування заходів забезпечення позову, застосованих до її подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 260, 353,354 ЦПК України, суд

Постановив :

Заяву адвоката Глушаниці Андрія Леонідовича, який діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , про забезпечення позову до подання позовної заяви , задовольнити.

Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відносно наступного майна: нежитлова будівля, склад, загальною площею 287.5 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 33897563, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали направити сторонам у справі для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Ухвалу може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали виготовлений 20.11.2023 року.

Суддя