Гребінківський районний суд Полтавської області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 528/711/23
Провадження № 2-з/528/2/23
У Х В А Л А

Іменем України

17.05.2023 м. Гребінка

17 травня 2023 року суддя Гребінківського районного суду Полтавської області Вітківський М.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ступнік Сергія Васильовича, про забезпечення позову подану разом із подачею позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

17.05.2023 представник позивача адвокат Ступнік С.В. звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у сумі 11 800,00 доларів США, 310 000,00 гривень основного боргу, 3 618,00 гривень річних, 10 026,15 гривень інфляційних втрат та 25 000,00 гривень моральної шкоди, а також суму судових витрат.

Разом з позовної заявою, представником позивача було подано заяву про забезпечення позову. В поданій заяві ставиться питання про забезпечення позову шляхом заборони відчуження житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_2 , до розгляду по суті справи

В обґрунтування заяви представник зазначив, що ним до Гребінківського районного суду Полтавської області подану позовну заяву до ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та моральної шкоди. Предметом спору є боргові зобов`язання відповідача. Ціна позову становить суму 792914,15 грн. Матеріали справи містять підтвердження отримання відповідачем грошових коштів. Відповідач отримавши грошові кошти свої зобов`язання не виконав, грошові кошти вчасно не повернув, тобто діяв недобросовісно чим завдав та продовжує завдавати позивачу збитки.

Відповідач має у приватній власності житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач має підстави вважати, що вказаний житловий будинок, який належить відповідачу та на який може бути звернуто стягнення за борговим зобов`язанням, може бути, відчужено на користь третіх осіб, та у разі невжиття заходів забезпечення позову це може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, в разі його задоволення. З цих підстав і було подано вказану заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Отже, заяву про забезпечення позову розглянуто без проведення судового засідання в порядку письмового провадження згідно із ч. 7ст. 13 ЦПК України.

З`ясувавши вимоги заявника за заявою про забезпечення позову та поданою позовною заявою, вивчивши додані до позовної заяви матеріали, приходжу до наступних висновків, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та моральної шкоди, вбачається, що предметом позовних вимог в даній справі є заборгованість за договором позики у розмірі 11800,00 доларів США, 310000,00 гривень - основного боргу, 3618,00 гривень - річних, 10026,15 гривень - інфляційних втрат та 25000,00 гривень - моральної шкоди.

Із доданих до заяви про забезпечення позову документів, а саме з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості від 02.05.2023 року відповідачу ОСОБА_2 , на праві власності належить житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною другою статті 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Із системного аналізу зазначених норм права вбачається, що підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

При цьому ЄСПЛ у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості та забезпечує ефективне поновлення в правах.

ЄСПЛ у рішенні від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено вид забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 зроблено висновок, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням заявлених заявником позовних вимог, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Як підставу для звернення до суду із заявою про забезпечення позову заявник зазначив те, що відповідач ОСОБА_2 має перед позивачем ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 11800,00 доларів США, 310000,00 гривень, та ухиляється від обов`язку щодо повернення грошових коштів. У позивача є підстави вважати, що відповідач може відчужити належний йому на праві приватної власності житловий будинок з метою утруднення виконання в майбутньому рішення суду про стягнення грошових коштів.

Отже, між позивачем та відповідачем є наявність спору щодо стягнення грошових коштів у сумі 11800,00 доларів США, 310000,00 гривень. А тому невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження належного відповідачу житлового будинку може ускладнити захист позивачем своїх прав у випадку переоформлення права власності на вказане нерухоме майно на третю особу.

В заяві про забезпечення позову позивач просить забезпечити позов шляхом заборони відчуження нерухомого майна, що належить відповідачу, а саме житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до розгляду справи по суті.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 11, 12 81 ЦПК України (змагальність сторін та пропорційність у цивільному судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням, зокрема, того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову (у вигляді накладення арешту на частку у статутному капіталі товариства та заборони вчиняти реєстраційні дії щодо відчуження цієї частки) права відповідача або інших осіб, а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та чи спроможний позивач захистити їх в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання можливого рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

При цьому, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Суд вважає обґрунтованим посилання заявника у заяві про забезпечення позову на те, що у випадку відчуження відповідачем вказаного житлового будинку на користь третіх осіб це ускладнить захист позивачем права у разі ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог за позовом про стягнення суми боргу за договором позики, оскільки відповідач ОСОБА_2 , як власник зазначеного нерухомого майна має об`єктивну можливість вчинення дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Враховуючи, що обраний вид забезпечення позову, а саме заборона відчуження житлового будинку, яка належить відповідачу ОСОБА_2 , є співмірним із заявленими позовними вимогами, необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, що відповідно до вимог статей 149, 150 ЦПК України свідчить про обґрунтованість поданої заяви про забезпечення позову.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року у справі № 201/16142/17.

Суд вважає необхідним зазначити, що заборона відчуження належного відповідачу житлового будинку обмежує лише право власника на розпорядження майном, і діє, як просить позивач, до розгляду по суті позовної заяви та набрання рішенням законної сили.

Заборона відчуження вказаного житлового будинку жодним чином не порушить прав відповідача щодо володіння чи користування ним, а лише обмежить можливість розпорядитись (відчужити). Вжиття судом таких заходів забезпечення позову запроваджує законні обмеження, наявність яких дасть змогу створити належні умови для запобігання перешкодам для виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Крім того, суд звертає увагу, що забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер. При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Враховуючи наведене, з метою ефективного забезпечення балансу інтересів по справі, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження належного відповідачу ОСОБА_2 житлового будинку, може істотно ускладнити ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, тому наявні підстави для застосування заходів забезпечення позову.

Застосовувати заходи зустрічного забезпечення суд не вважає за необхідне у зв`язку із відсутністю відомостей про те, що забезпечення позову спричинить збитки для відповідачки.

Керуючись ст. 149-153, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ступнік Сергія Васильовича, про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити відчуження житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , до розгляду по суті справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та моральної шкоди.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню із дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвалу суду направити заявнику та іншим учасникам справи для відома, а для вжиття відповідних заходів щодо її виконання направити державному реєстратору виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області.

За клопотанням учасника суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим або скасувати заходи забезпечення позову.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відомості відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження»:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя М. О. Вітківський