Справа № 128/202/23

РІШЕННЯ

Іменем України

19 травня 2023 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участю секретаря Дусанюк Н.О.,

у відсутність учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК»звернулося до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи позовні вимоги тим, що 03.08.2020 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № . Відповідно до п. 1 кредитного договору, предметом даного договору є надання позичальнику грошових коштів на умовах, передбачених у паспорті кредиту № 4849117, який є невід`ємною частиною цього договору. Сума кредиту 108032,96 грн; платежі за користування встановленим кредитним лімітом: щомісячні проценти (комісія) 2,19% від суми кредиту щомісяця; проценти 11,99 річних відсотків від суми кредиту; строк користування 48 місяців; кінцева дата повернення 15.08.2024. Права кредитора за кредитним договором перейшли до АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі договору відступлення № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЦФР». Відповідача повідомлено 03.08.2020 про відступлення прав вимоги за кредитним договором. Згідно з умовами паспорта кредиту, з позичальником узгоджено порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів), в тому числі проценти за користування кредитними коштами. Позичальником графік повернення кредиту був порушений і сплата коштів, всупереч умов договору, не здійснювалась. Неодноразовими телефонними повідомленнями та письмовим повідомленням-вимогою від 02.09.2022 № 15059/70.2.2 позичальника було повідомлено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її повного погашення у стислі терміни. Однак умови кредитного договору залишились невиконаними. Як наслідок, станом на 13.09.2022 заборгованість за кредитним договором № від 03.08.2020 становить 156879,85 грн, що складається з: заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 106642,57 грн; заборгованості за процентами (в т.ч. прострочена) 13601,21 грн; заборгованості по комісії 36636,07 грн; сума пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості, 00,00 грн; штраф 00,00 грн. Тому Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК»просить стягнути з ОСОБА_1 вказану суму заборгованості за кредитним договором № від 03.08.2020.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 18.01.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання 18.05.2023 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись в установленому законом порядку.

Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі представника АТ «ТАСКОМБАНК».

Відповідач ОСОБА_1 попередньо через канцелярію суду подала заяву, у якій просить цивільну справу розглянути за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить задовольнити.

Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважав можливим провести судове засідання 18.05.2023 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши позиції учасників справи, викладені у письмових заявах, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судом установлено, що 03.08.2020 між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № . Відповідно до п. 2.2 договору, цей договір, паспорт кредиту № НОМЕР_1 та умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» складають єдиний кредитний договір (а.с. 8).

Відповідно до копії паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 4849117, встановлено основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника, а саме: сума кредиту 108032,96 грн; платежі за користування встановленим кредитним лімітом: щомісячні проценти (комісія) 2,19% від суми кредиту щомісяця; проценти 11,99 річних відсотків від суми кредиту; строк користування 48 місяців; кінцева дата повернення 15.08.2024 (а.с. 9-10).

Заявою-анкетою ОСОБА_1 підтвердила, що ознайомлена з умовами Внутрішніх правил надання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (а.с. 11).

Публічне акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» (далі Новий кредитор) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі Первісний кредитор) уклали договір про відступлення права вимоги, пунктом 2.1. якого визначено, що за цим договором первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитним договором та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором (а.с. 12-19).

Згідно з копією реєстру прав вимоги до договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 05.08.2020, заборгованість ОСОБА_1 складає 108192,80 грн (а.с. 25).

На підтвердження факту користування грошовими коштами за кредитним договором та факту несплати грошових коштів надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № від 03.08.2020 станом на 13.09.2022 та виписку по особовому рахунку за період з 03.08.2020 до 13.09.2022 (а.с. 31-32, 33-43).

Повідомленням-вимогою від 02.09.2022 АТ «ТАСКОМБАНК» повідомляє ОСОБА_1 про необхідність виконання зобов`язань за кредитним договором № (а.с. 44).

Повідомлення-вимогу ОСОБА_1 отримала особисто 04.10.2022, що підтверджується трекінгом відправлень (а.с. 46).

З копії статуту Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (нова редакція) убачається, що Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «ТАСКОМБАНК» (а.с. 48-57).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.

Як убачається з пункту 2.3 кредитного договору № від 03.08.2020 сторони підтверджують, що до підписання цього договору вони домовились, що підписання договору зі сторони кредитодавця може бути здійснено власноручним підписом уповноваженої особи кредитодавця або накладенням електронного підпису або використанням факсимільного відтворення печатки кредитодавця та аналогів власноручного підпису уповноважених осіб кредитодавця за допомогою засобів механічного копіювання.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява, з якої убачається, що остання не оспорює позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, оскільки розрахунок заборгованості за кредитним договором від 03.08.2020 № , укладеним між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 , наданий суду позивачем, є належним та допустимим доказом, який повністю підтверджує надання коштів клієнту, отримання і використання таких коштів клієнтом, нарахування відсотків, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку Акціонерному товариству «ТАСКОМБАНК», як правонаступнику ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» за договором про відступлення права вимоги від 07.10.2016 № ТАСЦФР-10-2016, не повернуті, тобто відповідачем не виконано договірні зобов`язання, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява № 4909/04).

Враховуючи повне задоволення позовних вимог позивача, у порядку, передбаченому статтею 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 2481,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 599, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 19, 81, 141, 206, 211, 247, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» () заборгованість за кредитним договором № від 03.08.2020 в розмірі 156879 (сто п`ятдесят шість тисяч вісімсот сімдесят дев`ять) грн 85 коп., з яких: 106642,57 грн заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 13601,21 грн заборгованість за процентами (в т.ч. прострочена); 36636,07 грн заборгованість по комісії.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» () судові витрати, понесені на сплату судового збору, в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30.

Відповідач ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Дата складення повного судового рішення 19.05.2023.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА