Справа № 447/2669/22 Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П.
Провадження № 22-ц/811/134/23 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретарка: Гай О.О.,

за участі в судовому засіданні відповідача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , позивачки ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області в складі судді Головатого А.П. від 15 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 15 грудня 2022 року позов задоволено.

Розірвано шлюб укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований 12.07.2008 Новороздільською міською радою Львівської області, актовий запис №54, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у справі у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок на користь ОСОБА_3 .

Дане рішення оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 15 грудня 2022 року змінити, включивши в мотивувальну частину рішення речення наступного змісту: «Сторони припинили подружні відносини, ведення спільного господарства, бюджету з червня 2022 року».

Зазначає, що ОСОБА_3 пред`явила позов про розірвання шлюбу 10.11.2022 року, зазначивши, зокрема, про те, що «на даний момент ведення між нами спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено». Вказує, що 13.12.2022 року він подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, уточнивши обставину про припинення ведення між ними спільного господарства: «ми з дружиною проживаємо окремо з червня місяця 2022 року...» Отже, подані документи (позивачем - заява по суті, позовна заява; відповідачем - клопотання) свідчать про визнання учасниками справи обставин щодо припинення ведення спільного господарства саме з червня 2022 року. Таким обставинам суд оцінку не надав, у мотивувальній частині рішення цього не відобразив. Вказує, що суд не з`ясувавши обставин справи й не надавши їм належну оцінку, не зазначив у мотивувальній частині терміну припинення між сторонами подружніх відносин, ведення спільного господарства, бюджету (червень 2022 року), однак дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача; пояснення відповідача та його представника на підтримання апеляційної скарги; позивачки, яка в своїх поясненнях поклалась на розсуд суду, хоча по суті та в судових дебатах стосовно апеляційної карги заперечила; дослідивши матеріали, - оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, а також усних та письмових заяв та пояснень учасників справи у судах першої та апеляційної інстанції, - колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, 105,110, 112 СК України та задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що шлюб між сторонами зареєстровано 12.07.2008р. Новороздільською міською радою Львівської області, актовий запис №54, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . Сторони у справі записані батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та НОМЕР_3 відповідно. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, проживають окремо. Сім`я фактично розпалась, шлюб носить формальний характер. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Суд вважав, що відповідно до матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, однак, шлюбні стосунки припинили і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. Враховуючи наведене, суд приходить висновку, що позов підлягає до задоволення.

Колегія суддів вважає, що такі висновки вцілому відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі . Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є:

1) верховенство права;

2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом;

3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами;

4) змагальність сторін;

5) диспозитивність;

6) пропорційність;

7) обов`язковість судового рішення;

8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи;

9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом;

10) розумність строків розгляду справи судом;

11) неприпустимість зловживання процесуальними правами;

12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози чи тяжкої обставини, або що обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Обставини, встановлені рішенням третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, підлягають доказуванню в загальному порядку при розгляді справи судом.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

10.11.2022 року ОСОБА_3 пред`явила позов до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Просила суд розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований 12 липня 2008 року у місті Новий Розділ Львівської області про що в Новороздільській міській раді Львівської області зроблено актовий запис №54.

Як вбачається із матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорювалось та не спростовано, шлюб між сторонами зареєстровано 12.07.2008р. Новороздільською міською радою Львівської області, актовий запис №54, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Сторони у справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та НОМЕР_3 відповідно.

Позов мотивований тим, що шлюб між сторонами зареєстровано 12.07.2008 року. Від шлюбу у них народилося двоє дітей - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Протягом останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вказувала, що на даний момент ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено.

Крім цього, 13.12.2022 року до суду надійшло клопотання від відповідача ОСОБА_7 , в якому такий вказував, що він з дружиною проживають окремо з червня 2022 року, але за весь цей час спроби примирення не увінчалися успіхом.

З матеріалів справи, також, вбачається, що будь-яких доказів стосовно припинення між сторонами подружніх відносин, спільного проживання, ведення спільного господарства та бюджету з червня 2022 року, зокрема, і відповідачем, подано не було, відповідно у суду не було підстав для встановлення такої обставини, стосовно якої вказував без надання будь-яких доказів лише відповідач.

Окремо, позивачка в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вказала про те, що хоч з червня 2022 року вони почали проживати з чоловіком окремо (в різних квартирах одного будинку), проте, вони і надалі вели спільних бюджет, що стосується їх спільного бізнесу, почали такий бюджет ділити кілька місяців пізніше, в квартирі чоловіка наявні її речі, спілкувалися і стосовно їх дітей.

Зважаючи на вказане, підстав для зміни рішення суду першої інстанції та включення в мотивувальну частину рішення речення наступного змісту: «Сторони припинили подружні відносини, ведення спільного господарства, бюджету з червня 2022 року», - немає, оскільки така обставина не була та не могла бути встановленою судом першої інстанції, оскільки доказів цього відповідачем не надавалося суду першої інстанції та вказана обставина не визнавалася обома сторонами та не визнається і на даний час.

Враховуючи вказане доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними та саму скаргу слід відхилити. Рішення ж суду першої інстанції слід залишити без змін як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 15 грудня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 17 травня 2023 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра