Провадження № 2/686/4896/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Чевилюк З.А.

за участю секретаря Непийвода А.В.

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Орган опіки та піклування Хмельницької міської ради про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 .

У сторін від шлюбу є дитина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб розірвано за рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.04.2022 року. 3 березня 2022 року позивач проживає у громадянському шлюбі з ОСОБА_5 , який також займається вихованням ОСОБА_4 , допомагає в її утриманні, але наразі є мобілізованим до лав ЗСУ. Позивач займається вихованням, розвитком та утриманням дитини. Відповідач виконує аліментний обов`язок щодо утримання дитини за рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 14.04.2022 року по справі №686/3607/22, шляхом сплати аліментів у розмірі 1500 грн. щомісячно. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 2 листопада 2022 року по справі №686/10059/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 було визначено порядок участі у вихованні та спілкуванні зі спільною дитиною. В травні 2023 року відповідач звертався до орану опіки та піклування щодо визначення місця проживання ОСОБА_4 з ним. Між сторонами виник конфлікт щодо визначення місця проживання дитини, що зумовило звернення позивача до суду.

В судовому засіданні позивач підтримала позов та наполягала на задоволені позову. Повідомила суд про зміну прізвища з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 , у зв`язку із одруженням. Відповідач не висловив аргументованих заперечень щодо заявлених позовних вимог. Орган опіки та піклування надав висновок щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 2015 р.н. з матір`ю; просили розгляд справи здійснювати за відсутності.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню.

Судом встановлено, що у сторін від шлюбу є донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб розірвано за рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.04.2022 року.

Позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Між сторонами виникла конфліктна ситуація щодо місця проживання та виховання спільної дитини.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 2 листопада 2022 року по справі №686/10059/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 було визначено порядок участі у вихованні та спілкуванні зі спільною дитиною. В травні 2023 року відповідач звертався до орану опіки та піклування щодо визначення місця проживання ОСОБА_4 з ним.

Відповідач виконує аліментний обов`язок щодо утримання дитини за рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 14.04.2022 року по справі №686/3607/22, шляхом сплати аліментів у розмірі 1500 грн. щомісячно.

Дитина фактично проживає з позивачем. Позивач займається вихованням, розвитком та утриманням дитини. Чоловік позивача ОСОБА_5 також займається вихованням ОСОБА_4 , допомагає в її утриманні, але наразі є мобілізованим до лав ЗСУ.

Орган опіки та піклування надав висновок щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 2015 р.н. з матір`ю. Відповідно до інформації наданої Органом опіки та піклування, за висновком Хмельницького обласного центру соціально-психологічної допомоги, ОСОБА_4 хоче жити з мамою і лише з нею. Дитина має багато друзів у школі та дворі будинку, де проживає з мамою. Дівчинка має теплі стосунки з вітчимом, який зараз на війні, але вона за ним сумує, спілкується телефоном. При оформлені висновку Органом опіки та піклування враховано сталі соціальні зв`язки дитини, місце навчання, психологічний стан, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст. 5 ЦПК України застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності, тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів особи.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків(усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Фізична особа може мати кілька місць проживання(ч.4, 6. ст.29 ЦК)

Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Дитина не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства через те, що батьки не змогли зберегти шлюб.

Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатись з батьками всупереч її бажанню, за винятком, коли таке розлучення необхідно в найкращих інтересах дитини. В конвенції закріплено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини.

Під час розгляду справ щодо місця проживання дитини суди мають дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах. Такі висновки викладено Верховним Судом у постанові від 1 березня 2023 року у справі № 643/16285/20 (провадження № 61-530св23).

Таким чином, виходячи з якнайкращих інтересів дитини, беручи до уваги сталі соціальні зв`язки дитини, місце навчання, психологічний стан, суд приходить до висновку про доцільність визначення місця проживання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 .

А тому, керуючись ст. ст. 19, 81, 82,141, 263,353 ЦПК України суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Виконкому Хмельницької міської ради,м.Хмельницький, вул.Героїв Маріуполя 3.

Повний текст рішення виготовлено 22 листопада 2023 року.

Суддя: З.А.Чевилюк