Справа № 161/2517/13-ц
Провадження № 6/161/148/23
У Х В А Л А

19 травня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Коржик Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерно-комерційний банк «Львів» до товариства з обмеженою відповідальністю «Ізолфа Україна», ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості

В С Т А Н О В И В:

14.04.2023 року заявник (боржник) ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною заявою на обґрунтування якої зазначив, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.04.2013 року в цивільній справі № 161/2517/13-ц із нього та ТзОВ «Ізолфа Україна» солідарно стягнуто заборгованість на користь АТ АКБ «Львів» за кредитним договором № № 41 та 42. Вказане судове рішення стало підставою відкриття виконавчого провадження № 57917451. Надалі, 29.12.2021 року між АТ АКБ «Львів» та ТзОВ «ФК «Укрфінстандарт» було укладено договір факторингу за умовами якого до останнього перейшло право вимоги за вищевказаними правочинами, а також судовим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області здійснено відповідну заміну стягувача у виконавчому провадженні № 57917451. У свою чергу, 01.12.2022 року між ним та ТзОВ «ФК «Укрфінстандарт» було укладено Угоду про порядок погашення заборгованості, на виконання якої ним сплачено кредитну заборгованість в повному обсязі. Відтак, його обов`язок, у зв`язку із виконанням своїх зобов`язань, які стали предметом виконавчого провадження № 57917451, повністю відсутній. Просить суд, визнати виконавчий документ, виданий на примусове виконання судового рішення в цивільній справі № 161/2517/13-ц таким, що не підлягає виконанню (а.с. 196-197).

До початку судового засідання від заявника до канцелярії суду подано клопотання, в якому останній просить розгляд справи проводити за його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 226).

Представник заінтересованої особи стягувача ТзОВ «ФК «Укрфінстандарт» в судове засідання не з`явився, до його початку подав до канцелярії суду заяву з проханням розгляд справи здійснювати без його участі, заявлені вимоги визнає повністю (а.с. 223).

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви по суті.

За наведених обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представників стягувача та боржника, на підставі наявних матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представника заінтересованої особи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.04.2013 року в цивільній справі № 161/2517/13-ц вирішено стягнути солідарно з ТзОВ «Ізолфа Україна» та ОСОБА_1 в АТ АКБ «Львів» кредитну заборгованість, яка виникла за умовами генерального кредитного договору № 41, додаткових договорів до нього, договору поруки та додаткових договорів до нього в сумі 558522,96 Євро, що в еквіваленті згідно курсу НБУ становить 6043287,68 грн., а також кредитну заборгованість, яка виникла за умовами генерального кредитного договору № 42, додаткових договорів до нього, договору поруки та додаткових договорів до нього в сумі 1328453,06 Євро, що в еквіваленті згідно курсу НБУ становить 14374453,84 грн. (а.с. 132-135).

На виконання вищезазначеного рішення 15.08.2013 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було видано виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1 (а.с. 212-213).

28.09.2022 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області постановлено ухвалу, якою первісного стягувача АТ АКБ «Львів», у зв`язку з відступленням прав вимоги, було замінено на його правонаступником ТзОВ «ФК «Укрфінстандарт» у виконавчому провадженні № 57917451 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 15.08.2013 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області на примусове виконання судового рішення в цивільній справі № 161/2517/13-ц (а.с. 190-191).

01.12.2012 року між стягувачем ТзОВ «ФК «Укрфінстандарт» та боржником ОСОБА_1 було укладено Угоду про порядок погашення заборгованості, відповідно до якої сторони досягли домовленостей про порядок погашення заборгованості, яка була предметом розгляду цивільної справи № 161/2517/13-ц (а.с. 214-215).

У зв`язку з цим, ТзОВ «ФК «Укрфінстандарт» було видано довідку про відсутність у ОСОБА_1 боргу за Генеральними кредитними договорами (договорами кредитної лінії) № 41 та № 42.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначає, що оспорюваний виконавчий лист підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки зобов`язання вважаються припиненими внаслідок добровільного виконання свого обов`язку поза межами виконавчого провадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України визначено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 16.01.2018 року у справі № 61-1592св17.

Як було встановлено судом, обов`язок ОСОБА_1 за виконавчим документом, на підставі якого відкрито виконавче провадження № 57917451, вважається припиненими внаслідок добровільного виконання боржником свого обов`язку поза межами виконавчого провадження.

Отже, у даному випадку існують матеріально-правові підстави, визначені положенням ч.ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України для визнання виконавчого документа, виданого 15.08.2013 Луцьким міськрайонним судом Волинської області на примусове виконання судового рішення в цивільній справ № 161/2517/13-ц таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в цивільній справі за позовом АТ АКБ «Львів» до ТзОВ «Ізолфа Україна», ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 352, 354, 432 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий 15.08.2013 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області щодо боржника ОСОБА_1 в цивільній справі № 161/2517/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства акціонерно-комерційний банк «Львів», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», до товариства з обмеженою відповідальністю «Ізолфа Україна», ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення ухвали в повному обсязі.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складений 22 травня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська