справа № 619/5037/23
провадження № 2/619/1347/23
Рішення

іменем України

21 листопада 2023 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Алфьорової В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 619/5037/23,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

вимоги позивача: про зміну способу стягнення аліментів,

представник позивача: ОСОБА_3 .

Виклад позиції позивача за заперечень відповідача.

ОСОБА_1 10.10.2023 звернулася до суду з позовом, у якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 09.02.2015 по справі № 619/5920/14-ц з твердої грошової суми в 400,00 грн на 1/4 частину з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. У обґрунтування позову зазначено, що з 02.07.2005 по 15.01.2015 вона з відповідачем перебуала у шлюбі, у якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 . Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 09.02.2015 по справі № 619/5920/14-ц стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої сина в сумі 400,00 грн щомісячно, до досягнення дитиною повнолітнього віку, починаючи з 27.11.2014. З моменту народження дитина постійно проживає з нею. Відповідач участі у вихованні дитини не примає взагалі. Визначений судом розмір аліментів не забезпечує нормального розвитку дитини та належного матеріального утримання. На цей час відповідач сплачує аліменти у мінімальному обсязі і не систематично, а основний тягар по утриманню їх сина лежить на ній. Враховуючи ціни на продукти харчування, ліки, речі першої необхідності та загальне здорожчення життя, 400 гривень на місяць, не забезпечує навіть мінімальні потреби дитини, не говорячи вже про достатній рівень життя для її повноцінного розвитку. З моменту ухвалення рішення від 09.02.2015 суттєво змінилися її матеріальний стан та стан здоров`я дитини, у зв`язку із чим того розміру аліментів, який було призначено в 2015 році на сьогоднішній день не вистачає для забезпечення всіх потреб дитини. Зміни у стані її здоров`я полягають у тому, що лікарями діагнозтовано захворювання опорно-рухового механізму. Погіршення стану здоров`я дитини полягає у тому, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України вони разом змушені покинути рідний дім та являються ВПО, змушена витрачати кошти на оренду житла, оплату комунальних послуг, облагодження житла всім необхідним для безпечного і нормального розвитку дитини.Вона постійно буває із дитиною та займається всіма організаційними питаннями, організовуючи йому начання та розвиток. Починаючи з 2018 року вона має кредитні зобов`язання, що також вплинули на зміну її матеріального становища. На сьогоднішній день, у порівнянні із 2015 роком, вона не має постійного доходу, Дитина з раннього віку мала здібності до комп`ютерних технологій та на сьогоднішній день син навчається у Комп`ютерній академії ШАГ, вартість навчання за рік становить 21600,00 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнає, просить відмовити в задоволенні позовних вимог та надав заперечення, зі змісту яких убачається, що позивачці рішенням Дергачівського р/с Харківської області від 12.06.2023, яке залишено без змін Постановою Харківськог апеляційного суду від 30.08.2023, (справа №545/5509/22) відмовлено у задоволенні такого позову. Як встановлено судами, Позивачка фактично бажала переглянути розмір аліментів, а не спосіб їх стягнення хоча і не мала для цього жодних правових підстав. Позивачка у позовній заяві намагається створити негативний образ батька, якій не надає грошей своїй дитині, не займається її вихованням та не цікавиться її подальшою долею. Усе це не має жодного відношення до реальних обставин їхнього життя, про що надає квитанції про перерахування ним коштів шлюбу усілякими засобами намагалася перешкодити його спілкуванню з сином, вивозила сина без його згоди та навіть повідомлення в інші міста України (задовго до війни), стоїть на заваді його участі в житті та вихованні сина, а тепер хоче змінити навіть прізвище сина, про що подала позов до суду. Він не уникає обов`язку утримувати сина, на утримання якого сумлінно сплачував аліменти, при наявності фінансової можливості, в навіть значно більшому розмірі, та має намір і надалі, в рамках своїх можливостей, виконувати свої батьківські обов`язки. За потреби, коли позивачка йому про це казала, він надавав кошти на додаткові витрати дитини, в т.ч. масаж сину. З часу призначення аліментів суттєво змінився його сімейний і матеріальний стан. Він перебуває в шлюбі з ОСОБА_5 з 21.10.2017, мешкає однією сім`єю разом з нею та її донькою - ОСОБА_6 . Його батьки - обидва пенсіонери, батько інвалід III групи, тривалий час мешкали в окупації в м. Ізюм, на теперішній час, буквально від визволення Ізюму, він намагається надавати їм посильну допомогу, як фізично так і матеріально.

Предстаником позвача надано відповідь на відзив, зі змісту якого вбачається, що відповідач зазначає, що подається другий такий самий позов, але ці позови мають різні підстави, аргументи і докази. З моменту винесення рішення 09.02.2015 про стягнення аліментів суттєво змінився матеріальний стан, стан здоров`я позивача та дитини, у зв`язку з чим того розміру аліментів на сьогоднійшній день не вистачає для забезпечення всіх потреб дитини. Зазначені обставини позивач підтверджує відповідними доказами, а не намагється обійти норми Сімейного Кодексу, як про це зазначає відповідач. Відповідач не надав доказів, що саме за його рахунок утримується дружина та її донька, батьком якої він не являється, а також не зазначає, яким чином він допомагає батькам. Жодним чином після розлучення відповідач не хотів відновити сталі родинні зв`язки із сином, на підтвердження чого позивачкою надані докази із різних закладів, де навчається та займається син, із яких убачається, що батько не цікавиться життям сина.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

На виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, 11.10.2023 судом з Єдиного державного демографічного реєстру сформовано відповідь №266340 щодо місця реєстрації відповідача.

Ухвалою суду від 11.10.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 08.11.2023, яке відкладено на 21.11.2023 за клопотанням представника позивача.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, у наданій заяві просить справу розглядати без його участі.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 липня 2005 року, який розірвано згідно рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15.01.2015, що не оспорюється сторонами.

Від спільного подружнього життя сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 15).

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 09.02.2015 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 400,00 грн щомісячно, до досягнення дитиною повнолітнього віку (а.с. 16-17).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права

та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, яке виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зазначене також роз`яснено судам у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, батьки можуть подати до суду заяву про збільшення або зменшення розміру аліментів.

СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них

та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Указане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13, і неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року, у справі № 343/945/19, провадження № 61-2057св20, від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19, провадження № 61-18145св20, від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18, провадження

№ 61-16697св21, та інших.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Частиною 4 ст. 273 ЦПК України визначено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку дитини є загальновідомими та не потребують доказування.

Із урахуванням цього, доведеним є факт, що матеріальне становище одержувача аліментів, як одна з умов, з якою пов`язується можливість збільшення розміру аліментів, змінилося, потреба в коштах для утримання і розвитку дитини істотно зросла, тому виникли підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру шляхом зміни способу їх стягнення.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тому сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Тобто доказування є юридичним обов`язком сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як убачається із наданих позивачкою доказів, вона з сином є внутрішньо переміщеними особами, фактичне місце перебування яких зазначено в АДРЕСА_1 (а.с. 19-20).

На підтвердження стану здоров`я позивачкою надано консультативний висновок № 1000865, де зазначено, що ОСОБА_1 має ознаки міжхребцевого остеохондрозу, спондилоартрозу шийного відділу хребта, нестабільність в сегментах С3-4, С4-5 1ст (а.с. 21).

Із довідки Харківського ліцею № 149 убачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається на високому та достатньомі рівні, мати постійно підтримує зв`язок з клавним керівником та адміністрацією навчального закладу, дитина забезпечена всім необхідним для навчання та розвитку. Батько дитини з навчальним закладом не контактував, жодного разу не відвідав навчальний заклад та батьківські збори (а.с. 22).

За відомостями довідки, виданої Полтавським навчально-виховним комплексом № 16 від 19.04.2023, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідує заняття з тренувань по футболу. ОСОБА_1 забезпечує своєчасну оплату за навчання, дитина забезпечена всім необхідним для тренування. Батько дитини тренування не відвідує. Кошти на навчання не вносить (а.с. 23).

Позивачка відповідно до кредитного договору №10/42/18 від 12.03.2018, укладеного між АТ КБ «Глобус» та нею, має кредитні зобов`язання та сплачує необхідні платежі щомісяця, що підтверджено довідками від 14.09.2023 (а.с. 24-25).

Станом на 11.09.2023, відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела доходів ГУ ДПС у Харківській області, позивачка мала у грудні 2022 року та травні, червні місяцях 2023 року доходи у вигляді благодійної, гуманітарної допомоги, інформація про інші доходи відсутня (а.с. 26).

ОСОБА_4 навчається за програмою «Мала Комп`ютерна Академія» у комп`ютерній Академії ШАГ з 15.10.2022 до 14.10.2027. Замовником послуг з навчання є мати - ОСОБА_1 , яка вчасно сплачує за навчання, варсіть якого за рік коштує 21600,00 грн (а.с. 27).

На підтвердження зміни стану здоров`я сина та проходження на даний час медичного обстеження у м. Києві, позивачкою надано копії розрахунків із медичного закладу та квитанцій про оплату послуг.

Суд зазначає, що спільна дитина сторін проживає разом із матір`ю, відтак саме на неї лягає основний тягар по утриманню та вихованню дитини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява № 31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54).

При цьому, суд акцентує увагу на тому, що встановлений рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 09.02.2015 розмір аліментів наразі не відповідає розміру визначеному нормами діючого законодавства.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням тієї обставини, що обов`язок утримувати дітей лежить на обох батьках, вважає, що позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів підлягають задоволенню.

При цьому, доводи відповідача щодо наявності у нього на утриманні дружини ОСОБА_5 та її доньки - ОСОБА_6 та факту допомоги батькам-пенсіонерам не підтверджені ніякими доказами взагалі, а надані квитанції про перерахування аліментів з січня місяця 2022 року по жовтень місяць 2023 року в розмірі 2010,05 грн щомісяця та 1000,00 грн на масаж сину в 2016 році, які додані до відзиву, не свідчать про неможливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі частини від всіх видів заробітку.

Також, суд зазначає, що відповідачем на підтвердження свого матеріального стану доказів не надано.

При розгляді справ про зміну розміру аліментів слід приймати до уваги, що вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, але такими доказами можуть бути, наприклад, довідки Пенсійного фонду України форми ОК-5 та ОК-7, а також інформація (витяг, довідка) про доходи з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, які містять, зокрема, дані щодо суми всіх доходів фізичної особи за відповідний період. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 14 червня 2023 року (справа № 758/8284/21).

За відомостями Автоматизованої системи виконавчого провадження у Дергачівському ВДВС у Харківському районі Харківської області СМУМЮ на примусовому виконанні перебуває ВП НОМЕР_3, яке відкрите 26.06.2019, де боржником значиться ОСОБА_2 , а стягувачем ОСОБА_1 , тому виконавчий лист, виданий на виконання рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 09.02.2015 по справі № 619/5920/14-ц, підлягає відкликанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Як встановлено ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки при зверненні до суду з даним позовом позивача звільнено від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 09.02.2015 по справі № 619/5920/14-ц та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до повноліття дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Виконавчий лист, виданий на виконання рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 09.02.2015 по справі № 619/5920/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 400,00 грн щомісячно, до досягнення дитиною повнолітнього віку - відкликати.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 22.11.2023.

Суддя І. М. Нечипоренко