Справа № 291/1753/22
Ружинський районний суд Житомирської області

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10 травня 2023 року

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Митюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Герасимчук Н.П.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Кравчука М.О.,

розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 ,представник позивача ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кухарук і К»

про розірвання договору оренди землі,-

в с т а н о в и в:

30.11.2022 року представник позивача, адвокат Пащенко П.М., який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд розірвати договір оренди землі укладений 20 грудня 2014 року між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кухарук і К», щодо оренди земельної ділянки площею 2,6355 га, кадастровий номер: :01:000:0244 та державну реєстрацію якого здійснено 25.12.2014 року, номер запису 8304808. Вказаний позов мотивовано тим, що 20 грудня 2014 року між ОСОБА_3 та Фермерським господарством "КУХАРУК" був укладений договір оренди землі відповідно до предмету якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В оренду було передано земельну ділянку загальною площею 2,6355 га, кадастровий номер :01:000:0244, яка знаходиться на території Бистріївської сільської ради Ружинського району Житомирської області та державну реєстрацію договору було здійснено 25.12.2014 року, номер запису 8304808.

30 жовтня 2017 року додатковою угодою до вказаного вище договору оренди землі зі згоди орендодавця права та обов`язки орендаря передбачені в договорі оренди було передано Фермерському господарству "Кухарук і К" ().

В лютому 2020 року проведено державну реєстрацію реорганізації (шляхом перетворення) Фермерського господарства "Кухарук і К" відповідно до якої було змінено організаційно - правову форму на Товариство з обмеженою відповідальністю "Кухарук і К" (код 41677348).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Спадкоємцем земельної ділянки площею 2,6355 га, кадастровий номер :01:000:0244, яка знаходиться на території Бистріївської сільської ради Ружинського району Житомирської області є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 02.10.2020 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Укладаючи вказаний вище договір оренди землі сторони передбачили можливість припинення договору оренди землі шляхом його розірвання в односторонньому порядку.

Відповідно до п. 39 договору оренди землі умовами розірвання договору в односторонньому порядку є повідомлення орендодавцем орендаря про рішення розірвати договір шляхом надсилання орендарю листа - повідомлення (написаного від руки орендодавцем) не пізніше ніж за 6 місяців до моменту розірвання договору.

У травні 2019 року орендодавець ОСОБА_3 , керуючись п. 39 вказаного вище договору оренди землі, надіслала орендарю листа - повідомлення в якому повідомив про своє прийняте рішення розірвати в односторонньому порядку договір оренди землі та вважати момент такого розірвання дату через шість місяців з моменту отримання даного листа - повідомлення.

Також вказаним листом - повідомленням орендодавець просив вчинити дії щодо повернення земельної ділянки, яка має площу 2,6355 га.

Вказаний лист - повідомлення було отримано керівником орендаря 28 травня 2019 року. Відповідно до п. 21 договору оренди землі після припинення дії договору, орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Всупереч вказаним нормам законодавства та умовам договору орендар орендовану земельну ділянку не повернув, а тому позивач звернувся до суду про розірвання договору оренди землі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позові. Крім того посилаючись на додаткові пояснення які було додано до позовної заяви через канцелярію суду 24.02.2023 року, зазначив, що ще однією підставою розірвання оспорюваного договору оренди землі є не повна сплата орендної плати за 2020 -2022 роки. Дане вбачається з відзиву на позов, який був поданий відповідачем, тому позивач не подавав заяви про збільшення підстав позову.

Представник відповідача заперечував, щодо позовних вимог позивача, подав відзив на позов, та пояснив що договір оренди землі від 20.12.2014 року укладений сторонами та є чинним, відповідач сплачує орендну плату. Позивач, який є спадкоємцем ОСОБА_3 , стверджує, що орендодавець перед своєю смертю ініціював розірвання договору оренди шляхом надсилання листа- повідомлення від 28.05.2019 згідно п.39 договору. Проте листа-повідомлення про розірвання договору оренди відповідач не отримував, більше того - як слідує з доданих позивачем додатків такий лист відповідачу і не надсилався. Позивачем на підтвердження реалізації п.39 договору оренди землі від 20.12.2014 додано до позовної заяви: копію листа-повідомлення від 28.05.2019, копію опису цінного листа №474 від 28.05.2019; копію рекомендованого повідомлення про вручення цінністю в 1 грн. від 28.05.19. Так згідно опису цінного листа №474 від 28.05.2019 у нього вкладено лист-повідомлення про припинення договору оренди землі та адресатом листа є ОСОБА_4 , а не фермерське господарство «Кухарук». Як слідує із змісту договору оренди землі від 20.12.2014 стороною договору оренди землі є юридична особа ФГ «Кухарук», будь-яке приватне листування з членами фермерського господарства не можна оцінювати, як листування із юридичною особою. Орендарю, яким була юридична особа ФГ «Кухарук» вказаний Позивачем лист не надсилався, а тому твердження про реалізацію п.39 договору оренди є хибним.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

Як встановлено судом, позивач є спадкоємцем земельної ділянки з кадастровим номером , площею 2,6355 га, кадастровий номер :01:000:0244, яка знаходиться на території Бистріївської сільської ради Ружинського району Житомирської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 02.10.2020 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.16-17).

20 грудня 2014 року між ОСОБА_3 та Фермерським господарством "КУХАРУК" був укладений договір оренди землі відповідно до предмету якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.11-12).

30 жовтня 2017 року додатковою угодою до вказаного вище договору оренди землі зі згоди орендодавця права та обов`язки орендаря передбачені в договорі оренди було передано Фермерському господарству "Кухарук і К" () (а.с.15).

В лютому 2020 року проведено державну реєстрацію реорганізації (шляхом перетворення) Фермерського господарства "Кухарук і К" відповідно до якої було змінено організаційно - правову форму на Товариство з обмеженою відповідальністю "Кухарук і К" (код 41677348).

Відповідно до ст. 108 ЦК України перетворення юридичної особи є зміна її організаційно - правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи.

Відомості щодо правонаступництва наявні в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які є у вільному доступі на сайті Міністерсва юстиції України (а.с.75-80).

Укладаючи вказаний вище договір оренди землі сторони передбачили можливість припинення договору оренди землі шляхом його розірвання в односторонньому порядку.

Відповідно до п. 39 договору оренди землі умовами розірвання договору в односторонньому порядку є повідомлення орендодавцем орендаря про рішення розірвати договір шляхом надсилання орендарю листа - повідомлення (написаного від руки орендодавцем) не пізніше ніж за 6 місяців до моменту розірвання договору.

Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом.

Згідно ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 3 та 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами в застосуванні до даних правовідносин, передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Таким чином законодавець допускає розірвання договору в односторонньому порядку в разі, якщо це передбачено умовами договору.

Як зазначено вище, пунктом 39 договору оренди землі передбачено розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку.

Даний пункт договору містить можливість одностороннього розірвання договору, не обумовлюючи таке розірвання настанням будь-яких подій зі сторони орендаря.

Даний пункт договору містить умови та механізм розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку відповідно до якого розірвання договору в односторонньому порядку є повідомлення орендодавцем орендаря про рішення розірвати договір шляхом надсилання орендарю листа - повідомлення (написаного від руки орендодавцем) не пізніше ніж за 6 місяців до моменту розірвання договору.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Укладаючи спірний договір оренди землі, сторони узгодили усі умови (пункти) договору, визначились з їх змістом, а тому спірний договір оренди землі є укладеним.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Як встановлено в судовому засіданні 28 травня 2019 року орендодавець ОСОБА_3 , керуючись п. 39 вказаного вище договору оренди землі, надіслав орендарю листа - повідомлення в якому повідомив про своє прийняте рішення розірвати в односторонньому порядку договір оренди землі та вважати момент такого розірвання дату через шість місяців з моменту отримання даного листа - повідомлення (а.с.18). Також вказаним листом - повідомленням орендодавець просив вчинити дії щодо повернення земельної ділянки, яка має площу 2,6355 га. Вказаний лист - повідомлення було отримано керівником орендаря 28 травня 2019 року (а.с.19).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку (стаття 254 ЦК України).

Отже, керуючись умовами договору оренди землі та нормами цивільного законодавства України вказаний вище договір оренди землі від 20 грудня 2014 року розірваний в односторонньому порядку з 29 листопада 2019 року.

Відповідно до п. 1 ст. 34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Відповідно до п. 21 договору оренди землі після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

На підставі вищевикладеного вбачається, що ОСОБА_3 були дотримані вимоги п.39 договору щодо порядку та строків повідомлення орендаря про розірвання договору в односторонньому порядку.

Таким чином, ОСОБА_3 було вжито всіх необхідних заходів щодо врегулювання даного спору в досудовому порядку.

Посилання представника відповідача на той факт що адресатом листа-повідомлення від ОСОБА_3 є ОСОБА_4 , а не фермерське господарство «Кухарук», яке є стороною договору оренди землі, та будь-яке приватне листування з членами фермерського господарства не можна оцінювати, як листування із юридичною особою, суд не приймає до уваги, так як даний лист було направлено на юридичну адресу підприємства ФК «Кухарук». Крім того договір оренди було підписано ОСОБА_4 , який був керівником даного підприємства.

Неповернення позивачу відповідачем земельної ділянки та ухилення ним від підписання відповідних актів про повернення земельної ділянки порушує його законні права та інтереси, як власника земельної ділянки, внаслідок чого він не має змоги вільно нею користуватись та розпоряджатись.

Згідно з статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимога позивача в частині розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку відповідає чинному законодавству та умовам укладеного сторонами договору оренди землі, а тому суд задовольняє заявлені позовні вимоги позивача.

Стосовно розподілу судових витрат варто вказати наступне.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

П. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судові витрати, які складаються з судового збору, в розмірі 992,40 грн.

Крім цього в позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00гривень.

Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 1, 2 частини другої статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України) Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України).

До матеріалів справи додано акт прийому надання витрат правової допомоги до договору-доручення про надання правової допомоги за №265-11/22 від 14.11.2022 року та квитанцію №265 від 19.11.2022 року (а.с.22-24).

В Акті про надання правничої допомоги від 19.11.2022 року зазначено, що адвокат надав, а клієнт прийняв таку правничу допомогу:

-попередня консультація та аналіз матеріалів справи - (1,0 год.) х 2500,00 =2500,00 грн.;

-аналіз сулової практики Верховного Суду із спірних правовідносин - (0,30 год.) х 2500,00=1250,00 грн.;

-підготовка, складання позовної заяви і додатків до неї (2,0 год.) х 2500,00=5000,00 грн.;

-участь в судових засіданнях з урахуванням прибуття до суду (до 1.0 год.) х 2500,00=2500,00 грн.

Згідно квитанції №265 від 19.11.2022 року позивачем сплачено кошти за позовну заяву та ведення справи в суді в сумі 1000,00 гривень (а.с. 22).

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» v. Ukraine» («Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України) від 23 січня 2014 року в § 268 зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим, вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Частиною четвертою, п`ятою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В постанові Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 визначено, що суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Щодо співмірності витрат на правову допомогу, суд враховує позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 01 вересня 2020 року в справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову, а тому враховуючи критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката та конкретні обставини справи, зокрема ціну позову, тривалість судових засідань, час витрачений адвокатом на участь в судових засіданнях і заявлених ним клопотань, складність справи та враховуючи заявлене відповідачем клопотання про відмову у стягненні витрат на правову допомогу, суд з огляду на розумну необхідність судових витрат, обмежує їх розмір з 1000,00 гривень до 2500.00 гривень.

Таким чином, позов в частині заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст.4, 76-77, 133, 137, 141, 175-177, 259, 265-268, 276 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 ,представник позивача ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кухарук і К» про розірвання договору оренди землі задовольнити частково.

Розірвати договір оренди землі укладений 20 грудня 2014 року між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кухарук і К», щодо оренди земельної ділянки площею 2,6355 га, кадастровий номер: :01:000:0244 та державну реєстрацію якого здійснено 25.12.2014 року, номер запису 8304808.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Кухарук і К» (місцезнаходження: 13543, Житомирська область, Попільнянський район, с. Андрушки, вул. Заводська, 5, на користь ОСОБА_2 (РНОКПІІ: НОМЕР_1 ) сплочений ним судовий збір в сумі 992,40 грн. (Дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Кухарук і К» (місцезнаходження: 13543, Житомирська область, Попільнянський район, с. Андрушки, вул. Заводська, 5, на користь ОСОБА_2 (РНОКПІІ: НОМЕР_1 ) витрати на правову допомогу адвоката в сумі 2500 грн..

Повне рішення по справі складено 15.05.2023 року.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_2 (РНОКПІІ: НОМЕР_1 ), проживає АДРЕСА_1 ;

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кухарук і К», місцезнаходження: 13543, Житомирська область, Попільнянський район, с. Андрушки, вул. Заводська, 5, .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя О. В. Митюк.