Справа № 740/884/23
Провадження № 2/740/422/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Зінич А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Безуглівського старостинського округу Талалаївської сільської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , Ніжинський відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про скасування обтяження у виді заборони відчуження та арешту нерухомого майна,

установив:

У лютому 2023 року позивачка ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву, в якій просила скасувати обтяження щодо буд. АДРЕСА_1 та скасувати арешт майна.

На обґрунтування позову зазначила, що 27 грудня 1991 року між її батьком ОСОБА_3 та колгоспом «Правда» Ніжинського району укладено договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 . частка вказаного будинку згідно з договором дарування від 29.06.2000 належить позивачці, інша - її матері.

За твердженням позивачки, її батько ОСОБА_3 виплатив усю необхідну суму за будинок, ніяких обтяжень не могло бути, оскільки боргові зобов`язання виконані, і підстави, за яких виникли обтяження на спірний будинок, перестали існувати. Також вказала, що КДСП «Правда» реорганізовано в СТОВ «Мрія», яке згодом визнано банкрутом.

Згідно з листом-відповіддю начальника відділу Ніжинського ВДВС Гопанчука В. щодо надання інформації про обтяження стосовно ОСОБА_3 , згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, наявні обтяження нерухомого майна, а саме: заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 3597677, зареєстровано 14.08.2006 Ніжинською районною державною нотаріальною конторою, та арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 5962655, зареєстровано 02.11.2007 Першою чернігівською державною нотаріальною конторою на підставі постанови про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження АН № 444951 від 29.10.2007 ВДВС Ніжинського МРУЮ.

Наявність обтяження у виді заборони відчуження та арешт майна порушує її права як власника, у зв`язку з чим позивачка звернулася до суду з указаним позовом за захистом своїх прав.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 лютого 2023 року відкрито проваження за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 11-00 год. 30 березня 2023 року; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Ніжинський відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 березня 2023 року підготовче провадження у справі закрито; судовий розгляд призначено на 01 травня 2023 року 09-00 год.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Від представника позивачки адвоката Глазун Т. О. надійшла заява про розгляд справи без їхньої з позивачкою участі, просила позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача сільський голова Талалаївської сільської об`єднаної територіальної громади Андрусенко Л. подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, просила прийняти рішення згідно з чинним законодавством.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 подала заяву, в якій просила розглядати справу в її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

У відзиві на позовну заяву представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Ніжинський ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області, - Пархоменко Є. просив розглянути справу в його відсутність та прийняти рішення згідно з чинним законодавством. Зазначив, що надати копію постанови про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження серії АН № 444951 від 29.10.2007 та додаткову інформацію про причини накладення арешту на майно ОСОБА_1 не виявилось можливим, оскільки строки зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строки зберігання яких становить один рік.

За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, кожен окремо та в сукупності, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що між ОСОБА_3 та колгоспом «Правда» Ніжинського району Чернігівської області 27 грудня 1991 року укладено договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_2 (а. с. 24).

Згідно з довідкою, виданою виконкомом Безуглівської сільської Ради народних депутатів від 28.02.1992 № 58, ОСОБА_3 купив будинок у колгоспі «Правда» за 28 679 крб 17 копійок (а. с. 26).

Згідно зі свідоцтвом про права власності від 22 червня 2000 року, посвідченим державним нотаріусом Ніжинської районної державної нотаріальної контори Кізуб Т. Е. на підставі заяви подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , у спільному майні подружжя, придбаному ними за час шлюбу, право власності належить: частина ОСОБА_2 . Спільне сумісне майно подружжя, право власності на яке посвідчується, складається з жилого будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору дарування частини жилого будинку від 29 червня 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Ніжинської районної державної нотаріальної контори Кізуб Т. Е., та зареєстрованого в реєстрі за № 1-904, ОСОБА_3 подарував ОСОБА_4 , інтереси якої як неповнолітньої дочки представляла ОСОБА_2 , 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 є батьком позивачки ОСОБА_1

24 червня 2015 року позивачка змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » у зв`язку з укладенням шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві (а. с. 16).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 15).

Відповідно до листа-відповіді № 42860 від 22 вересня 2022 року начальника відділу Ніжинського відділу ДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Гопанчука В. щодо надання інформації про обтяження стосовно ОСОБА_3 , згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, наявні обтяження нерухомого майна, а саме: заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 3597677, зареєстровано 14.08.2006 Ніжинською районною державною нотаріальною конторою, та арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 5962655, зареєстровано 02.11.2007 Першою чернігівською державною нотаріальною конторою на підставі постанови про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження АН № 444951 від 29.10.2007 ВДВС Ніжинського МРУЮ.

Згідно з архівною довідкою Трудового архіву Ніжинського району №Г-1-16-83 від 30 січня 2023 року, Колгоспи «Ленінський шлях» та «Прогрес» (колишній к-п «Перемога») в 1973 році перейменовано в колгосп «Правда», колгосп «Правда» з 18 лютого 1993 року реорганізовано в КДСП «Правда», а з 14 березня 2000 року реорганізовано в СТОВ «Мрія», після ліквідації підприємства документи з особового складу зберігаються в трудовому архіві Ніжинського району (а. с. 30).

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засаді суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За правилами ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Згідно зі ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу відповідно до положень Цивільного кодексу України. У разі створення перешкод у користуванні власністю, позивач може звернутися до суду з вимогою про вчинення дій, необхідних для відновлення порушеного права власності, а саме визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави для зняття арешту з майна.

Згідно зі ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За положеннями ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами ст. 89 ЦПК України с уд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає позов доведеним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

З урахуванням конкретних обставин цієї справи, з огляду на те, що в справі на цей час відсутні жодні докази на підтвердження доцільності й необхідності продовження дії обтяження й арешту вказаного нерухомого майна, що у свою чергу впливає на можливість позивачки повноцінно реалізувати свої права як власника, суд дійшов висновку про задоволення позову. При цьому враховується також, що у справі відсутні жодні відомості на підтвердження того, що внаслідок зняття обтяження і скасування арешту майна будуть порушені права інших осіб.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76 81, 89, 247, 258, 259, 263 265, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Безуглівського старостинського округу Талалаївської сільської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , Ніжинський відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про скасування обтяження у виді заборони відчуження та арешту нерухомого майна задовольнити.

Скасувати обтяження щодо будинку АДРЕСА_1 , номер запису про обтяження 3597677, зареєстрованого 14 серпня 2006 року реєстратором Ніжинською районною державною нотаріальною конторою, підстава обтяження не вказано, вид обтяження заборона (архівний запис), об`єкт обтяження будинок «состав ціле», «состояние добудоване», статус: жиле», та скасувати арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, номер запису про обтяження 5962655, зареєстрованого 02.11.2007 року, реєстратор: Перша чернігівська державна нотаріальна контора, підстава обтяження постанова про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження АН № 444951 від 29.10.2007 ВДВС Ніжинського МРУЮ, власник ОСОБА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складене і підписане 15.05.2023.

Суддя І. М. Шевченко