РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2023 року м.Харків
Київський районний суд м.Харкова
у складі головуючого судді Губської Я.В.,
за участю секретаря судового засідання Мордухович К.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» (м.Харків, вул. Москалівська б.57/59) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості, -
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06.10.2021 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.
28 листопада 2022 до суду надійшли заперечення відповідача ОСОБА_2 , в яких він просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилався на те, що позивач не довів, що було несанкціоноване втручання в механізм лічильника та несанкціонований відбір газу, всі докази базуються на припущеннях. Позивачем не надано ліцензію, що позивач є постачальником природного газу. Вказав, що АТ «Харківміськгаз» розподіляє, а ТОВ «Харківгаззбут» постачає природній газ. Лічильник показує, скільки газу було спожито. Таким чином ТОВ «Харківміськгаз» вимагає з нього кошти за послуги, які він ніколи не здійснював і не може здійснювати. Також йому неодноразово телефонували погрожуючи на відключення та позовом до суду, присилали претензію на оплату неіснуючої заборгованості. Вказав, що його оселю 12.08.2019 було відключено від газу, від чого він та його родина зазнали як моральної так і фізичної шкоди. Припинення постачання газу відбулось без постанови суду на відключення і в той час, коли господарів не було вдома. Акт про відключення газопостачання був підписаний невідомою особою. Також при припиненні газопостачання співробітниками Харківміськгазу було пошкоджено його майно (знята згонка).
28 листопада 2022 до суду від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказала, що жодного правового документа щодо власності або користування газорозподільною системою надано не було. Оператори ГРМ безкоштовно користувалися і продовжують користуватись газовими мережами, які будувались за гроші людей і самими людьми, не сплачуючи кошти за користування мережами. До суду не було надано жодного правового документу, що повязує суб`єкт господарювання приватного права АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» з нею, користувачем своєї власності. Докази надані позивачем, а саме акт про порушення №4717 від 04.05.2019 є неналежним доказом та базується на припущеннях позивача. Вказала, що її оселю 12.08.2019 було відключено від газу, від чого він та його родина зазнали як моральної так і фізичної шкоди. Жодної експертизи позивачем надано не було.
29.11.2022 до суду надійшли заперечення відповідача ОСОБА_2 , в яких він просив відмовити в задоволенні позовних вимог, аналогічні викладеним раніше.
Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розгляду справи за відсутністю сторін та за наявними матеріалами справи.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в судове засідання не з`явились, повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Надали заяву про слухання справи за їх відсутністю, в задоволенні позову просили відмовити в повному обсязі.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Суд, вивчивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно положень ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За приписами п.п. 17 п. 1ст. 1 ЗУ «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).
Статтею 1 ЗУ «Про ринок природного газу» визначено, що споживач це - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини (пп.37 цієї статті); побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність (п.п. 23 цієї статті);суб`єкт ринку природного газу - оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач (п.п. 39 цієї статті).
У відповідності до статті 38 ЗУ «Про ринок природного газу» права та обов`язки оператора ГРМ, визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, Кодексом газотранспортної системи, Кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу.
Судом встановлено, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» - є Оператором ГРМ, що здійснює діяльність з розподілу природного газу в рамках Кодексу газорозподільних систем та діючого законодавства України, що постановою№842 від 29.06.2017 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі скорочено - НКРЕКП) «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу ПАТ «Харківміськгаз» та постановою №999 від 07.06.2019 НКРЕКП «Про внесення змін до Постанови НКРЕКП від 29 червня 2017 року №842» відповідно до якої в Постанові №842 від 29.06.2017 внесено зміни назви з Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» на Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» (а.с.48-49).
Відповідно до визначення вказаного у Розділі І Глави 1 пункту 4 Кодексу ГРМ - Оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.
Побутовий споживач відповідно до визначенням вказаного у Розділі І Глави 1 пункту 4 Кодексу ГРМ це споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.
З 14 травня 2019 року ПАТ «Харківміськгаз» іменується як Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи Харківміськгаз». Тип Товариства змінений з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство.
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 користуються житловим будинком за адресою: АДРЕСА_2 .
Житловий будинок за вищевказаною адресою обладнано газовими приладами та на ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 .
Домоволодіння устатковане: пг-4, плг, АГВ, зареєстровано 4 особи, опалювальна площа складає 70,55 м3.
04.05.2019 року представниками позивача була проведена перевірка домоволодіння відповідачів, за результатами якої встановлено порушення, а саме «підозра у несанкціонованому втручанні в роботу БСГ РЛ G6 зав. №8118717. Пломба заводу виробника викликає сумнів. Обрив пломбу вального тросу. Охоронна пломба ПАТ «Харківміськгаз» №24174807 не несе охоронної функції», про що складено акт про порушення №4717 від 04.05.2019 року, підписаний споживачем ОСОБА_2 без зауважень.
Комісією було складено акт розрахунок вартості не облікованого (донарахованого) природного газу за цінами закупівлі АТ «Харківміськгаз», що за період з 04.11.2018 року по 30.04.2019 року становить 44 429,03 грн.
Судом вбачається, що відповідно до акту №911Е від 14.05.2019 експертизи лічильника газу, складеного комісією ПАТ «Харківміськгаз» спільно з ДП Укрметртестстандарт» зазначено, що лічильник РЛ G6 зав. №8118717 знято відповідно до акту від 04.05.2019 №4717, цілісність пломби на упаковці-ціла. Відбиток тавра повірника з передньої сторони цілий зі зворотної сторони не чіткий. Цілісність відлікового механізму-цілий, під час проведення експертизи лічильник не вскривався. Механічних пошкоджень не має. За висновком комісії втручання в газовий лічильник не виявлено.
Як передбачено ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. Як передбачено ст. 21 цього ж Закону, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення.
Відповідно до п.п. 3, 4, 7 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином.
У статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: житлово-комунальні послуги - житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; норми споживання комунальних послуг (далі - норми споживання) - кількісні показники споживання комунальних послуг, які використовуються для розрахунків за спожиті комунальні послуги у випадках, передбачених законодавством.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
Відповідно до глави 1 розділу I Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в кодексі терміни вживаються у таких значеннях:
- заява-приєднання складена за встановленою формою письмова заява споживача, що засвідчує його волевиявлення на приєднання до договору розподілу природного газу та містить персоніфіковані дані споживача та його об`єкта;
- замовник фізична особа, або юридична особа, або фізична особа - підприємець, яка на підставі відповідного договору замовляє у оператора газорозподільної системи послугу з приєднання до газорозподільної системи та/або розподілу природного газу;
- побутовий споживач, споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність;
- приєднання до ГРМ сукупність організаційних і технічних заходів, у тому числі робіт, спрямованих на створення технічної можливості для надання послуги розподілу природного газу, які здійснюються у зв`язку з підключенням об`єкта будівництва чи існуючого об`єкта замовника до газорозподільної системи;
- споживач природного газу (споживач) фізична особа, фізична особа підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу;
- оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.
Акціонерне товариство «Харківміськгаз» є Оператором ГРМ, основним видом діяльності якого є розподіл газу, зокрема, надання населенню, бюджетним організаціям, промисловим та комунальним підприємствам, а також іншим суб`єктам підприємницької діяльності послуг з розподілу природного, нафтового газу та газу (метану) вугільних родовищ та постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ і скрапленого газу.
Відповідно до пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.
Відповідно до пункту 4 та 7 глави 3 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина 1 статті 5 Цивільного процесуального кодексу України).
Закон України «Про ринок природного газу» № 329-VIII 9 квітня 2015 року (далі - Закон № 329-VIII) визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу.
Таким чином, відповідно до вимог наведеного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, споживач повинен укласти договір про розподіл природного газу з відповідним оператором газорозподільної системи та договір про постачання природного газу з постачальником, який зобов`язується поставити споживачеві природний газ.
Відповідно до пункту 10 розділу ІІІ Правил постачання природного газу за однією поштовою адресою укладається один договір постачання природного газу.
Відповідно до глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ, оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках:
1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу;
2) відсутність споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді;
3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання;
4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи ті за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»;
5) розірвання договору розподілу природного газу;
6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ;
7) несанкціоноване відновлення газоспоживання;
8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або: ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт;
9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ;
10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання - передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим);
11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання;
12) в інших випадках, передбачених законодавством.
Відповідно до п.3.2 розділу III ПБСГ власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)) повинен забезпечити утримання систем газопостачання відповідно до вимог чинного законодавства України.
Відповідно до п.3.3 розділу III ПБСГ власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)) відповідає за технічний стан і безпечне користування газопроводами, газовими приладами, димовими та вентиляційними каналами.
Згідно з п.5.5 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 року №285 (далі Правил), заміна газового обладнання виконується за заявою власника (орендаря (наймача)) до газорозподільного підприємства суб`єктом господарювання, який має дозвіл на виконання зазначених робіт, виданий центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю. Заміна обладнання оформлюється ескізом у разі заміни газового обладнання без зміни функціонального призначення, потужності та системи димовідведення. В інших випадках з оформленням виконавчо-технічної документації. Відключення газу перед заміною газового обладнання здійснюється газорозподільним підприємством за заявою власника (балансоутримувача та/або орендаря (наймача)). Пуск газу після заміни газового обладнання проводиться газорозподільним підприємством за зверненням власника (балансоутримувача та/або орендаря (наймача)) після проведення інструктажу із безпечної його експлуатації. Документи щодо заміни газового обладнання передаються до архіву газорозподільного підприємства.
Судом вбачається, що відповідно до акту №911Е від 14.05.2019 експертизи лічильника газу, складеного та підписаного комісією ПАТ «Харківміськгаз» спільно з ДП Укрметртестстандарт» зазначено, що лічильник РЛ G6 зав. №8118717 знято відповідно до акту від 04.05.2019 №4717, цілісність пломби на упаковці-ціла. Відбиток тавра повірника з передньої сторони цілий зі зворотної сторони не чіткий. Цілісність відлікового механізму-цілий, під час проведення експертизи лічильник не вскривався. Механічних пошкоджень не має. За висновком комісії втручання в газовий лічильник не виявлено.
При цьому позивачем, задля усунення протиріч у акті про порушення №4717 від 04.05.2019 та акті №911 Е експертизи лічильника від 14.05.2019 не було проведено незалежної експертизи. В даному акті №911 Е експертизи лічильника від 14.05.2019 містяться відомості про відсутність механічних пошкоджень лічильника, а є лише посилання про те, що відбиток тавра повірника з передньої сторони цілий зі зворотної сторони не чіткий, а тому не має категоричного висновку, про те чи це виникло через довгий час експлуатації, чи через втручання в його роботу, та виниклі пошкодження, що викривляють дані обліку природного газу є умисними.
Відповідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.
Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 5 ЦПК України).
Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи всі протиріччя, наведені в документах позивача, на які наголошували відповідачі в письмових поясненнях, суд вважає, що стороною позивача не надано належних та допустимих доказів втручання відповідачами в роботу газового лічильника, що знайшло своє відображення в акті №911 Е експертизи лічильника від 14.05.2019.
Пунктом 10 гл. 5 р. ХІ Кодексу ГРС передбачено, що споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення.
За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи.
У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі.
На виконання вищезазначених норм, позивач не надав до суду належних доказів, що відповідачів повідомляли про час та місце проведення засідання комісії з розгляду актів про порушення. Відповідачі посилаються на те, що не отримували жодних повідомлень про дату та час засідання комісії з розгляду актів про порушення, доказів на спростування вказаного позивачем надано не було.
Також суд зазначає, що відповідно до п.п. 1- 3 глави 8 розділу Х Кодексу газорозподільних систем періодична повірка (у тому числі демонтаж, транспортування монтаж, технічне обслуговування та пов`язаний з такою повіркою ремонт) лічильників газу, які встановлені для розрахунків за спожитий природний газ побутовими споживачами (населенням) для їх побутових потреб, здійснюється за рахунок Оператора ГРМ незалежно від того, чи є він власником ЗВТ.
Враховуючи викладене, саме на позивача покладений обов`язок щодо належного утримання лічильників газу. Доказів того, що позивач здійснював періодичну повірку лічильників газу (у тому числі демонтаж, транспортування монтаж, технічне обслуговування та пов`язаний з такою повіркою ремонт) за адресою: АДРЕСА_2 або доказів відмови в доступі до об`єкта побутового споживача представнику Оператора ГРМ для зняття лічильника газу на періодичну повірку стороною позивача надано не було.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, наявні порушення є безумовною підставою для залишення позовної заяви без задоволення.
З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано достовірних, належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження позовних вимог, тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог за недоведеністю.
Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи, що позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог, судові витрати слід покласти на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13,76-81,89, 158, 264-265 ЦПК України, суд,-
В задоволенні позову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» (м.Харків, вул. Москалівська б.57/59) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості - відмовити.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя : Я. В. Губська