Справа № 199/5228/23
УХВАЛА

21.11.2023

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Подварченко А.Ю.,

за участі позивача ОСОБА_1 та представника позивача адвоката Манька О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача про відвід судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Богун О.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до заяви про відвід судді, після отримання інформації від керівника апарату Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська підтвердилися обставини, що суддею Богун О.О. порушені права позивача шляхом штучного обмеження доступу до правосуддя, направлені для того, щоб в попередньому судовому засіданні позивач не мав можливості прийняти участь, можливості брати участь у судовому засіданні також було позбавлено представника позивача.

Стосовно позивача суддею Богун О.О. було навмисно або, маючі на меті досягнення конкретної мети, проігноровано та не розглянуто по суті клопотання про участь у судовому засіданні, яке призначено на 13.09.2023 р. в режимі відеоконференції від 07.09.2023 р.

Клопотання було зареєстровано та перебувало у судді Богун О.О., що підтверджується реєстраційною карткою №24072/23-Вх від 08.09.2023 року. На дату подання даної заяви про відвід судді клопотання від 07.09.2023 р. не розглянуто суддею Богун О.О., що підтверджується відсутністю ухвали судді Богун О.О. в матеріалах судової справи, а також відсутності в Єдиному державному реєстрі судових рішень, щодо розгляду клопотання позивача ОСОБА_1 від 07.09.2023 р. та відсутності протоколу організатору відеоконференції судового засідання призначеного на 13.09.2023 р.

Представником позивача надано клопотання щодо участі у судових засіданнях в режимі відеоконференцзв`язку, яке суддею Богун О.О було розглянуто та ухвалою суду від 11 вересня 2023 р. задоволено.

Відповідно до відповіді в.о. директора державного підприємства «Центр судових сервісів» Державної судової адміністрації №1578-23 від 23.10.2023 р., представник ОСОБА_3 перебував у системі ВКЗ та був авторизованим 13 вересня 2023 року до 22:09 год. у системі, але його не було приєднано у зв`язку з відсутністю формування протоколу з боку суду, як організатора конференції.

Позивач посилається на те, що в ухвалі суду від 13 вересня 2023 р. зазначена завідомо недостовірна інформація в частині, що : «в підготовче судове засідання позивач та представник позивача не з`явився, про причини неявки суду не повідомив». Зазначена інформація суперечить дійсним обставинам справи, в дійсності саме штучний характер з боку суду призвів до того, що позивач та його представник не мали можливості приймати участь під час судового засідання, чим порушено передбачені ст. 43 ЦПК України права.

На переконання позивача, такі дії з боку судді Богун О.О. ще раз викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді виключно до позивача та його представника по справі.

Остаточного процесуального рішення за наслідками одноособової присутності судді та секретаря суду без під`єднання позивача та його представника суддею Богун О.О. не було прийнято 13.09.2023 р., а прийнято лише 15.09.2023 р. о 14 год. 53 хв., що підтверджується відповіддю керівника апарату Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

Окрім наведеного, на переконання позивача, порушуючи принцип рівності сторін, ухвалою від 28 червня 2023 р. суддею Богун О.О. прийнято до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок вчинення злочину, але в порушення вимог ст. 187 ЦПК України суддею не зазначено обов`язкові складові провадження, а саме: за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа, строк для подання відповідачем відзиву на позов; строки для подання відповіді на відзив та заперечень, якщо справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження.

Заява про відвід судді була підтримана позивачем та представником позивача в судовому засіданні.

Інші учасники справи не скористалися правом брати участь у судових засіданнях.

Розглянув заяву про відвід судді, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Головна мета відводу гарантування безсторонності та об`єктивності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді під час розгляду справи. Сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами. Оскільки ж жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети п.1 ст.6 Конвенції має встановлюватися згідно з: 1) «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (судді) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною; 2) «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого. Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Частиною 3 ст. 39 ЦПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

В той же час підстави для відводу судді визначені ст. 36 ЦПК України, пунктом 5 ч.1 вказаної статті визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 4 ст. 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Аналізуючи заявлені позивачем підстави для відводу головуючому судді в контексті наведених вище положень цивільного процесуального законодавства, яке регулює питання відводу судді, суд приймає до уваги, що, окрім визначеного в ст. 36 ЦПК України переліку обставин, які є підставами для відводу судді, у цивільному процесуальному законі також передбачені й виняткові випадки, за яких заявлення відводу не може бути підставою для застосування цього процесуального інституту. До таких винятків належить, зокрема, те, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 36 ЦПК України).

Таким чином, керуючись наведеною вище правовою позицією та приймаючи до уваги, що заявлені позивачем підстави для відводу головуючому судді у цивільній справі фактично зводяться до констатації незгоди позивача зі змістом процесуальних рішень судді, зокрема, зі змістом ухвали про відкриття провадження у справі (в частині незазначення строку подання відповідачем відзиву на позовну заяву, а позивачем відповіді на відзив), а також у зв`язку з постановленням ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті у відсутності позивача/його представника, а це, в свою чергу, у значенні наведених вище імперативних приписів ст. 36 (ч. 4) ЦПК України не може бути визнано обґрунтованою підставою для відводу.

У розумінні передбачених п. 5 ст. 36 ЦПК України підстав не є слушними посилання позивача на порушення порядку проведення судового засідання в режимі відеоконференції: забезпечення контролю за повним фіксуванням судового засідання технічними засобами і проведенням судового засідання в режимі відеоконференції відбувається секретарем судового засідання, а не суддею (ст. 67 ЦПК України). Інші доводи позивача (нерозгляд, розгляд поза строки заяви позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, направлення ухвали до Реєстру судових рішень поза межами процесуального строку) не спростовують висновків суду, які зазначені вище.

Керуючись ч. 1 та ч. 3 ст. 3, ст. 36, п. 1 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 260- 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви позивача у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину, про відвід судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Богун О.О. відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Спаї