ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 листопада 2023 року м. Херсон

Єдиний унікальний номер справи 766/278/23

Номер провадження 22-ц/819/130/23

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Склярської І.В. ,

суддів: Воронцової Л.П., Майданіка В.В.,

секретар Доброва К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 26 червня 2023 року у складі судді Скрипнік Л.А., у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - Херсонський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В червні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просила:

- встановити факт, що 01 березня 2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовослужбовцем ЗСУ, загинув, захищаючи Україну.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловік - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав повістку із призовом на військову службу та відбув за викликом.

Зі слів призваних, які служили разом із її чоловіком, ОСОБА_3 проходив військову службу у підрозділі територіальної оборони.

01 березня 2022 року у Бузковому парку, вул. Нафтовиків у м. Херсоні, між підрозділом територіальної оборони та збройними формуваннями рф, відбувся бій під час якого загинув ОСОБА_3 .

Відповідно до Постанови КМУ 168 від 28 лютого 2022 року, як дружина загиблого, має право на отримання відповідних грошових виплат.

ОСОБА_2 зазначає, що зверталася до військової частини із запитом та отримала відповідь про відсутність у військовій частині документів, які підтверджують факт призову її чоловіка за мобілізацією, та інформованість про загибель її чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_3 під час участі у бою в Бузковому пару м. Херсон.

Заявниця вказує, що її необхідно підтвердити, що її чоловік ОСОБА_3 , станом на 1 березня 2022 року був військовослужбовцем ЗСУ та загинув під час захисту Батьківщини.

Встановлення даного факту є необхідним для подальшого отримання грошових виплат, згідно постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26 червня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Херсонський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз`яснено заявнику, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду для розгляду.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1)Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

На доведення доводів апеляційної скарги, ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , посилається на те, що для отримання виплат, пов`язаних із загибеллю ОСОБА_3 , крім підтвердження факту його смерті, необхідно також підтвердити, що останній, по-перше, був військовослужбовцем ЗСУ, по-друге, не просто помер, а загинув, захищаючи Україну.

Також зазначив, що у заявниці не має жодних претензій чи будь-якого спору, як із Центром, так і з іншими суб`єктами владних повноважень.

ОСОБА_2 не зверталася із заявою до Центру про виплату, так як для оформлення таких виплат необхідно підтвердити статус військовослужбовця та загибель ОСОБА_3 саме в цьому статусі. Відсутність такого факту унеможливлює посилання на Закон, який регламентує правовий та соціальний захист саме військовослужбовців та членів їх сімей.

Не має жодних підстав вважати, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права, свободи чи інтереси заявника, а отже, у заявниці не має підстав звертатися до адміністративного суду.

(2) Позиція інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

2. Мотивувальна частина

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши суддю-доповідача, заявницю та її адвоката, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

З 15 листопада 1996 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі (копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 40 (а.с. 7).

З наданою заявницею копії повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 полковника ОСОБА_5 керівнику підприємства (установи) ФОП ОСОБА_6 , вбачається, що резервіст (військовозобов`язаний) ОСОБА_3 24.02.2022 призивається на військову службу та керівнику підприємства(установи) ФОП ОСОБА_6 наведені вимоги статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» статті 119 КЗпП України (а.с. 8).

В лікарському свідоцтві по смерть № 409 від 15.03.2022 зазначено зокрема, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; смерть настала на місці бойових дій; причина смерті: наскрізне кульове поранення грудної клітини, ушкодження внаслідок бойових дій, спричинені пострілом з вогнепальної зброї; загинув під час бойових дій (а.с. 9).

Чорнобаївською сільською радою Херсонського району Херсонської області видано свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис № 48) (а.с. 10).

Командир в/ч НОМЕР_3 підполковник ОСОБА_7 листом від 29.05.2023 № 2954 повідомив заявницю, що у військовій частині НОМЕР_3 відсутні будь-які документи, які підтверджували факт призову ОСОБА_3 за мобілізацією до військової частини НОМЕР_3 у лютому 2022 року. Разом з тим, за наявною у військовій частині інформацією, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 приймав участь у бою в Бузовому парку м. Херсон, де героїчно загинув під час відсічі збройної агресії збройних сил російської федерації.

Також повідомлено, що факт участі ОСОБА_3 у відсічі збройної агресії та факт загибелі саме під час відсічі збройної агресії збройних сил російської федерації, за даних обставин, має встановлюватись в судовому порядку (а.с. 12).

Заявницею до заява додана інформація з інтернет ресурсу в якій наведено наступне. Бузковий парк (також Бузковий гай, парк Нафтовиків) - парк розташований на вулиці Нафтовиків у Корабельному районі міста Херсона. 01 березня 2022 року у вказаному парку, під час російського вторгнення в Україну, відбувся бій між російськими окупантами та територіальною обороною міста. Учасники останньої намагалися зупинити просування росіян у бік центру міста. В результаті бою загинули принаймні 24 людини з боку оборонців міста (а.с. 11).

Нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У справі, що переглядається, предметом спору є встановлення факту, що має юридичне значення.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції прийшов до висновку, що вимоги ОСОБА_2 пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявниці з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У частині першій статті 315 ЦПК України наведено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядаються судом. За змістом частини другої цієї статті зазначений перелік не є вичерпним.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати

Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц (провадження № 14-139цс18).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У пунктах 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. А також роз`яснено, що не можуть розглядатися судами заяви про встановлення факту проходження військової служби.

Вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

У кожному разі суддя зобов`язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній.

З матеріалів справи вбачається, що факт загибелі ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Херсоні на місці бойових дій, саме під час відсічі збройної агресії збройних сил російської федерації, ніким не оспорюється та підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №409 від 15 березня 2022 року, свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 та відомостями, наведеними у листі від 29.05.2023 командира військової частини на запит ОСОБА_2 ..

Отже, за вищенаведених обставин та доказів, факт загибелі ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 під час захисту України не потребує встановлення в судовому порядку.

Фактично, заявниця посилається в заяві на те, що її необхідно підтвердити, що її чоловік ОСОБА_3 станом на 01 березня 2022 року був військовослужбовцем ЗСУ, та встановити факт його загибелі, саме як військовослужбовця ЗСУ, який загинув захищаючи Україну.

Отже, фактично заявниця просить встановити факт того, що її чоловік ОСОБА_3 , станом на час загибелі, ІНФОРМАЦІЯ_5 , був військовослужбовцем ЗСУ, тобто проходив військову службу в ЗСУ.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби. Відповідно до вимог наведеного закону, військовослужбовці - це особи, які проходять військову службу.

Закон України «Про основи національного спротиву» визначає правові та організаційні засади національного спротиву, основи його підготовки та ведення, завдання і повноваження сил безпеки та сил оборони та інших визначених цим Законом суб`єктів з питань підготовки і ведення національного спротиву.

Наведеними законами визначені правові та соціальні гарантії військовослужбовців та членів їх сімей, учасників національного спротиву та членів їх сімей у тому рахунку отримання грошових виплат членами сім`ї у разі загибелі військовослужбовця, учасника національного спротиву.

Відповідно до частини 1 статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.

Виходячи з вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці це - особи, які проходять військову службу. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Одним із видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період. Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено початок, призупинення і закінчення проходження військової служби. Час та місце виконання обов`язків військової служби.

Метою встановлення юридичного факту заявницею зазначено право на отримання відповідних виплат згідно постанови КМУ України від 28 лютого 2022 р №168 « Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку, що встановлення факту загибелі ОСОБА_3 саме як військовослужбовця, а отже фактично встановлення у судовому порядку юридичного факту правового статусу особи, як військовослужбовця ( тобто особою, яка проходила військову службу), на час його загибелі, законом не передбачено.

Судова колегія доходить висновку, що статус особи, як військовослужбовця, тобто особи, яка проходила військову службу, встановлюється відповідно до вищенаведених законів, та інших нормативних актів (відповідних положень ) державними органами до повноважень яких відносяться питання призову, мобілізації, порядку прийняття та проходження військової служби, рішення якого про відмову у наданні такого статусу може бути оскаржено у встановленому законом у порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку що вимоги ОСОБА_2 пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням та відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявниці з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Щодо суті апеляційної скарги

За наведених обставин, у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення має бути відмовлено на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК Україниз підстав вищевикладних. Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала суду першої інстанції відповідно до ст. 376 ЦПК України підлягає зміні в її мотивувальній частині з викладенням її в редакції цієї постанови та з виключенням з резолютивної частині цієї ж ухвали роз`яснення про те, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 26 червня 2023 року- задовольнити частково.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 26 червня 2023 року - змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови. Виключити з резолютивної частині цієї ж ухвали суду роз`яснення про те, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 21 листопада 2023 року.

Головуючий І.В. Склярська

Судді: Л.П. Воронцова

В.В. Майданік