ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 766/9700/16-ц Головуючий в 1 інстанції Єпішин Ю.М.
Номер провадження 22-ц/819/23/23 Доповідач Орловська Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м.Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Орловської Н.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

Радченка С.В.,

секретар Доброва К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 16 квітня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

17 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа №766/9700/16, виданого Херсонським міським судом Херсонської області 19.02.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 512 818,02 грн.

Вказана заява обґрунтована тим, що в провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебувала цивільна справа №766/9700/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, поділ спільного сумісного майна подружжя, за наслідками розгляду якої 28.02.2017 року винесено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 3 193 212 грн.

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 04.07.2017 року рішення Херсонського міського суду Херсонської області скасовано та ухвалено нове, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на її користь за договором позики 1 514 800 грн; зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на його користь 216 400 грн. У задоволенні позовних вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя відмовлено.

16.07.2017р. Херсонським міським судом Херсонської області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 1 514 800 грн, який було пред`явлено до примусового виконання, виконавче провадження завершено.

28.11.2018 року Верховним Судом винесено постанову, якою рішення Апеляційного суду Херсонської області від 04.07.2017р. у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 скасовано та ухвалено нове рішення, яким вказані вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 та користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в сумі 512 818 грн.

У січні 2020 року заявнику стало відомо про відкриття Дніпровським ВДВС м.Херсона виконавчого провадження №60230809 на підставі виконавчого листа, виданого 19.02.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в сумі 512 818,02 грн.

ОСОБА_1 вважає, що вказаний виконавчий лист на підставі ст.432 ЦПК України слід визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки він виданий за наявності іншого виконавчого листі у цій же справі, виданого 16.07.2017 року. За позицією заявника, перш ніж видати новий виконавчий лист Херсонський міський суд Херсонської області повинен був визнати попередній виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, проте таких дій судом вчинено не було.

Крім того, виконавчий лист, виданий 19.02.2019 року за підписом судді Гаврилова Д.В., у якого на період вчинення вказаної процесуальної дії були припинені повноваження судді. Оскільки вказаний виконавчий лист виданий неуповноваженим суддею, тому він має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Також ОСОБА_1 зазначає, що має намір виконати судове рішення у добровільному порядку, а відсутність такого виконання пояснюється виключно його необізнаністю з банківськими реквізитами стягувача. Натомість, видача виконавчого листа та звернення його до примусового виконання зумовить обов`язок боржника сплатити виконавчий збір.

З огляду на викладене ОСОБА_1 просив задовольнити його заяву та визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.04.2021 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Вказане судове рішення мотивовано тим, що наведені боржником обставини не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в порядку ст. 432 ЦПК України, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального права, а також порушення норм процесуального права, просить ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 16.04.2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист №766/9700/16, виданий Херсонським міським судом Херсонської області 19.02.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в сумі 512 818,02 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не дослідив та не надав належної оцінки обставинам, на які послався заявник як на підставу для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Зокрема, судом не враховано, що оскаржуваний виконавчий лист видано за наявності іншого чинного виконавчого листа, а також видано за підписом неуповноваженого судді, що є безумовними підставами для визнання вказаного виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не є перешкодою у перегляді судового рішення.

Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

21.11.2023 року від представника заявника адвоката Берьозки Ю.В. в електронній формі надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Оскільки згідно ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, відповідність ухвали суду нормам цивільного процесуального закону, апеляційний суд встановив наступне.

У провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебувала цивільна справа №766/9700/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, поділ спільного сумісного майна подружжя, за наслідками розгляду якої 28.02.2017 року винесено рішення.

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 04.07.2017 року рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 28.02.2017 року скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за договором позики від 23.12.2015 р. 1 514 800 грн. Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 216400 грн., у позовних вимогах про поділ спільного сумісного майна подружжя шляхом стягнення грошових коштів відмовлено.

16.07.2017 року Херсонським міським судом Херсонської області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 514 800,00 грн, який звернено до примусового виконання та відкрито виконавче провадження №54413880.

28.11.2018 р. Верховним Судом винесено постанову у справі №766/9700/16-ц, якою рішення Апеляційного суду Херсонської області від 04 липня 2017 року у частині позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення 8 тис. доларів США скасовано. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики від 23 грудня 2015 року задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 23 грудня 2015 року у розмірі 512 818,02 грн. В іншій частині рішення Апеляційного суду Херсонської області від 04 липня 2017 року залишено без змін.

07.10.2019 року головним державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС м.Херсон ГТУЮ у Херсонській області Нікішиною І.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60230809 на підставі виконавчого листа №766/9700/16, виданого 19.02.2019р. Херсонським міським судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 512 818,02 грн. (т.5, а.с.7)

За позицією заявника, виконавчий лист від 19.02.2019р. у справі №766/9700/16 слід визнати таким, що не підлягає виконанню з наведених ним підстав.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. (ч.1 ст.431 ЦПК України)

Згідно з частиною першою статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або іншою особою або з інших причин. (ч.2 ст. 432 ЦПК України)

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №2-4671/11.

За позицією заявника, викладеною у заяві по суті та апеляційній скарзі, виконавчий лист №766/9700/16 від 19.02.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 512 818,02 грн є таким, що не підлягає виконанню, оскільки виданий за наявності іншого виконавчого листа від 16.07.2017 року, яким з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 1 514 800 грн.

Апеляційний суд вважає вказаний довід скаржника необґрунтованим з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 04.07.2017 року у справі №766/9700/16-ц з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в сумі 1 514 800 грн.

Оскільки згідно ст.319 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 04.07.2017р.) рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення, тому 16.07.2017 р. на виконання вимог ч.2 ст.368 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 16.07.2017р.) Херсонським міським судом Херсонської області, як місцевим судом, який розглянув справу, видано відповідний виконавчий лист.

В подальшому постановою Верховного Суду від 28.11.2018 року рішення Апеляційного суду Херсонської області від 04.07.2017р. у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 скасовано та ухвалено нове рішення, яким вказані вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 та користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в сумі 512 818 грн.

19.02.2019 року на виконання вимог ч.1 ст.431 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 19.02.2019р.) Херсонським міським судом Херсонської області, як судом першої інстанції, який розглядав справу, видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 512 818 грн.

Апеляційний суд звертає увагу, що положеннями ст.431 ЦПК України, якою врегульовано порядок звернення судових рішень до виконання, передбачено обов`язок суду видати виконавчий лист з метою виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Враховуючи, що Верховним Судом винесено постанову від 28.11.2018р., якою скасовано рішення суду попередньої інстанції та ухвалено нове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми в розмірі 512 818 грн, тому у Херсонського міського суду Херсонської області виник обов`язок відповідно до ч.1 ст.431 ЦПК України видати відповідний виконавчий лист.

Довід скаржника про те, що суд був зобов`язаний визнати попередній виконавчий лист, виданий 16.07.2017р., таким що не підлягає виконанню, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки за змістом ч.1 ст. 432 ЦПК України вказане питання може бути ініційовано виключно стягувачем або боржником та не може бути вирішено за ініціативою суду.

Враховуючи, що 28.11.2018 року Верховним Судом винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики в сумі 512 818 грн, і вказане судове рішення набрало законної сили, а боржником не надано доказів добровільного виконання зобов`язання або інших підстав для його припинення, тому суд першої інстанції правильно видав виконавчий лист від 19.02.2019р., а підстави вважати його видання помилковим відсутні.

Щодо доводу скаржника про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню з підстав його видачі неуповноваженим суддею, то колегія суддів також вважає його необґрунтованим з огляду на наступне.

Згідно вимог пункту 29.8 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом ДСА України від 17.12.2013р. №173 (в редакції, чинній на момент видачі оскаржуваного виконавчого листа) у разі якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання у порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

Додатком 22 до вказаної Інструкції затверджено форму та зміст виконавчого листа, відповідно до яких обов`язковими реквізитами виконавчого листа є: повна назва суду, який видав виконавчий лист; дата ухвалення судового рішення; найменування сторін та суть спору; резолютивна частина судового рішення, яка підлягає виконанню; дата набрання рішенням законної сили; строк пред`явлення виконавчого листа до виконання; найменування та адреси боржника і стягувача; дата видачі виконавчого листа; підписи судді та секретаря, які його видали.

Пунктом 29.32 Інструкції передбачено, що виконавчі листи підписуються головуючим суддею, а за його відсутності (відпустка, тривале відрядження, хвороба та ін.) - головою суду чи його заступниками. Виконавчий лист за результатами судового розгляду, у тому числі у порядку апеляційного або касаційного провадження, видається судом першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, головуючим суддею під час розгляду справи №766/9700/16-ц в суді першої інстанції був суддя Гаврилов Д.М., який у зв`язку з закінченням п`ятирічного строку призначення, визначеного указом Президента України від 27.06.2013р. №352/2013, тимчасово не здійснює правосуддя.

До заяви про визнання виконавчого листа №766/9700/16-ц від 19.02.2019р. таким, що не підлягає виконанню заявником ОСОБА_1 в якості доказу додано світлокопію першої сторінки виконавчого листа, на якому міститься тільки частина інформації, передбаченої додатком 22 до Інструкції, а саме: повна назва суду, який видав виконавчий лист; дата ухвалення судового рішення; найменування сторін та суть спору; резолютивна частина судового рішення, яка підлягає виконанню; дата набрання рішенням законної сили; строк пред`явлення виконавчого листа до виконання. (т.5, а.с.5)

При цьому, таких обов`язкових реквізитів, як найменування та адреси боржника і стягувача; дата видачі виконавчого листа; підписи осіб, які його видали - зазначений документ не містить.

Апеляційний суд наголошує, що згідно ч.1,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

За частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1,2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом, в якому має зазначити, зокрема, вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. (ч.1 ст.84 ЦПК України)

У заяві про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню ОСОБА_1 зазначає, що 07.02.2020 року його представник ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, в тому числі і з оскаржуваним виконавчим листом. Причин неможливості самостійного отримання копії повного за змістом виконавчого листа не зазначає.

Враховуючи, що зі змісту наданої заявником копії оскаржуваного виконавчого листа (т.5 а.с.5) неможливо встановити особу, якою він підписаний та виданий, а визначені статтею 84 ЦПК України підстави для витребування таких доказів судом відсутні, тому доводи скаржника щодо видачі виконавчого листа неуповноваженою особою слід визнати необґрунтованими та такими, що не можуть бути підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Також апеляційний суд відхиляє доводи заявника щодо його наміру виконання судового рішення в добровільному порядку, оскільки наявність таких намірів, за відсутності доказів повного виконання зобов`язання на момент видачі виконавчого листа, не може бути підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не доведено наявність визначених ст.432 ЦПК України підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви скаржника.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, судом з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення питання, а тому згідно ст. 375 ЦПК України підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 16 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча ________________ Н.В.Орловська

Судді ________________ В.В.Майданік

________________ С.В.Радченко