Справа № 643/8497/23
Провадження № 2-о/643/296/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2023 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Осадчого О. В.,

за участю:

секретаря судового засідання Ткачова Д. О.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи Рєзанова А. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Харківська міська рада про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2023 року представник заявниці ОСОБА_2 адвокат Дерев`янченко Я. Ю. звернувся до Московського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме:

- встановлення факту постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Вимоги обґрунтовані тим, що встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно з метою захисту прав ОСОБА_2 для подальшого врегулювання спадкових справ. Так, представник заявниці зазначає, що ОСОБА_2 (дівоче прізвище ОСОБА_4 ) спільно зі своєю матір`ю ОСОБА_3 фактично мешкали за місцем проживання заявниці у квартирі АДРЕСА_2 до часу початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України 24.02.2022. Матір заявниці ОСОБА_3 була зареєстрована за іншою адресою: АДРЕСА_3 . У зв`язку з початком війни заявниця та її матір виїхали за межі міста та, починаючи з 22.03.2022, переїхали до м. Львів, де зареєструвалися як внутрішньо переміщені особи за однією адресою, у подальшому разом переїхали до іншої квартири. Матір заявниці ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з нерухомого майна квартири за адресою: АДРЕСА_3 . Також, представник заявниці зазначає, що інших спадкоємців, крім ОСОБА_2 , після смерті ОСОБА_3 немає. У липні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса з метою оформлення права власності на фактично прийняту спадщину за померлою матір`ю, постановою приватного нотаріуса ХМНО Кравченко Н. С. від 26.07.2023 заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність спадкоємця, місця проживання якого було зареєстровано за однією адресою із спадкодавцем. У зв`язку з чим, представник заявника звертається до суду з заявою про встановлення вищевказаного факту.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25 серпня 2023 року заяву ОСОБА_2 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2023 року витребувано у приватного нотаріуса ХМНО Кравченко Н. С. копію спадкової справи № 64/2023 (номер у спадковому реєстрі 70984485), заведеної після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Судове засідання відкладено, у яке викликано для допиту у режимі відеоконференції свідка; доручено організацію проведення судового засідання у режимі відеоконференції за участю свідка Галицькому районному суду м. Львова.

10 жовтня 2023 року, на виконання ухвали суду від 25 вересня 2023 року, від приватного нотаріуса ХМНО Кравченко Н. С. до суду надійшла копія спадкової справи № 64/2023 (номер у спадковому реєстрі 70984485), заведеної після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2023 року судове засідання відкладено, у яке викликано для допиту у режимі відеоконференції свідка; доручено організацію проведення судового засідання у режимі відеоконференції за участю свідка Галицькому районному суду м. Львова.

20 листопада 2023 року через систему «Електронний суд» від представника ОСОБА_2 адвоката Дерев`янченка Я. Ю. надійшло клопотання про долучення доказів.

21 листопада 2023 року від представника Харківської міської ради Рєзанова А. Б. надійшла заява про залишення заяви ОСОБА_2 у справі № 643/8497/23 без розгляду. В обґрунтування заявленого клопотання представником, з огляду на положення ст. 293 ЦПК України та судової практики, зазначено, що окреме провадження призначено для розгляду справ, метою яких є підтвердження наявності/відсутності неоспорюваних прав, та справ, не пов`язаних з наступним вирішенням спору про право. Представник заінтересованої особи зазначив, що судове рішення за результатами розгляду справи № 643/8497/23 суттєво впливає на майнові права та обов`язки Харківської міської ради з огляду на положення ст. 1277 ЦК України про порядок визнання спадщини відумерлою, з яких слідує обов`язок ради внаслідок відсутності дійсних спадкоємців після смерті ОСОБА_3 щодо звернення до суду із відповідною заявою про визнання спадщини квартири АДРЕСА_4 , відумерлою та її передачу у комунальну власність. З огляду на положення ч. 6 ст. 294, ч. 4 ст. 315 ЦПК України та позиції, викладеної у судовій практиці, представник Харківської міської ради просить залишити заяву ОСОБА_2 без розгляду, оскільки даний спір повинен розглядатися за правилами позовного провадження.

У судовому засіданні представник заявниці адвокат Дерев`янченко Я. Ю. заявлені вимоги підтримав, просив долучити докази за поданим клопотанням.

У судовому засіданні представник Харківської міської ради Рєзанов А. Б. залишив вирішення питання про долучення доказів за клопотанням представника заявника на розсуд суду, просив задовольнити клопотання про залишення заяви ОСОБА_2 у справі № 643/8497/23 без розгляду з підстав, викладених у ній.

Представник заявниці заперечував проти задоволення клопотання представника Харківської міської ради про залишення заяви без розгляду. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що заява ОСОБА_2 має за собою вирішення питання про спільне мешкання спадкоємців першої черги, та право заявниці на отримання спадщини може реалізуватися лише шляхом подання до суду заяви про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також зазначив, що право Харківської міської ради на визнання спадкового майна відумерлою спадщиною може виникнути лише у майбутньому та активних дій щодо реалізації свого права на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 рада не вчиняла. Також представник заявниці посилався на позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 16.01.2018 у справі № 640/10329/16.

Станом на 21 листопада 2023 року інших заяви по суті справи до суду не надходили.

Суд, заслухавши пояснення представника заявниці та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи та клопотання про залишення заяви без розгляду, встановив таке.

Окреме провадження це вид не позовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За правилами ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, судами розглядаються справи про встановлення фактів за визначеним переліком та передбачено, що судом можуть бути встановлені і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що «юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду: від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 61-18230св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20).

На позиції та висновки, які містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), посилається і представник заявниці, як на обґрунтування заявлених вимог про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Однак, з урахуванням зазначеної правової позиції, слід зазначити і таке.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України, встановлено черговість спадкування за законом.

За правилами ст. 1261, 1268 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Як роз`яснено у п. 2постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

З заяви ОСОБА_2 слідує, що встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно заявниці для вирішення питання щодо оформлення спадщини в нотаріальній конторі.

Заявниця на час відкриття спадщини була зареєстрована зі спадкодавцем за різними адресами.

З матеріалів спадкової справи №64/2023 (номер у спадковому реєстрі 70984485), заведеної після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ,та постанови приватного нотаріуса ХМНО Кравченко Н. С. № 181 від 26.07.2023 про відмову у вчиненні нотаріальної дії слідує, що 26.07.2023 ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно померлої ОСОБА_3 ; заяв про прийняття або про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 у встановлений законом строк від спадкоємців не надходило; заповіти від імені померлої відсутні, як і відсутні особи, місце проживання яких було зареєстровано за однією адресою із спадкодавицею; інших заяв про видачу свідоцтв про право на спадщину не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Отже, постановою нотаріуса заявниці відмовлено в оформленні права на спадкування з підстав як пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини, так і відсутності на час відкриття спадщини факту реєстрації із спадкодавцем за однією адресою.

Відтак, для реалізації спадкових прав заявниця пропустила шестимісячний строк звернення до нотаріуса, а звернення у строки передбачені ст. 1269, 1270 ЦК України є підставою підтвердження права заявника на спадщину за законом.

Таким чином, факт, про встановлення якого просить ОСОБА_2 , не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки подана заява свідчить про те, що існує спір про право, а саме право на спадщину, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

Щодо заперечень представника заявниці на клопотання представника заінтересованої особи в частині виникнення права міської ради на звернення до суду з позовом про визнання спадщини відумерлою слід зазначити, що така заява подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини (ч. 2 ст. 1277 ЦК України) тобто заява може бути подана з 10.11.2023.

Одночасно слід зазначити, що посилання представника заявниці на позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 16.01.2018 у справі № 640/10329/16, як на обґрунтування заперечень проти клопотання представника заінтересованої особи, судом до уваги не приймаються з огляду на різні обставини справ № 640/10329/16 та № 643/8497/23. Так, у справі № 640/10329/16 заявник звернувся до суду в порядку окремого провадження з метою захисту своїх прав та інтересів при вирішенні питання щодо оформлення спадщини в нотаріальній конторі, а не для вирішення спору про право на спадщину. Крім цього, у цій справі заінтересована особа не заперечувала проти заяви про встановлення факту постійного проживання заявника разом із спадкодавцем.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

Згідно з пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні.

У зв`язку з наведеним, суд вважає що вказану заяву слід залишити без розгляду, роз`яснивши, що заявник вправі подати позов на загальних підставах.

Разом з цим, суд роз`яснює, що заявниця не позбавлена можливості звернутися до суду із позовною заявою про встановлення зазначеного факту, визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно із використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження до інших спадкоємців які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем має бути відповідний орган місцевого самоврядування, що також узгоджується із роз`ясненнями, викладеними у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування».

Керуючись ст. 258 261, 293, 294, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа Харківська міська рада про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику право на повторне звернення до суду з позовом на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, може подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Московський районний суд м. Харкова.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О. В. Осадчий