Провадження № 2-з/537/7/2023
Справа № 524/753/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2023 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Маханькова О.В., за участю секретаря судового засідання Поколоти О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Дощенко Оксана Вікторівна,

про визнання заповіту недійсним

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, відповідно до вимог якої просить суд ухвалити рішення, яким визнати заповіт ОСОБА_4 , складений та засвідчений 07.11.2022 приватним нотаріусом Дощенко О.В. недійсним, судові витрати стягнути з відповідача.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.05.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

До суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить суд ухвалити рішення, яким забезпечити позов шляхом заборони приватному нотаріусу Кременчуцького районного нотаріального округу Дощенко Оксані Вікторівні до розгляду вказаної справи № 524/753/23 по суті оформлювати та видавати свідоцтво про право на спадщину за законом по факту смерті ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та реєструвати перехід права власності на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що заява про забезпечення позову подається після подання позову про визнання заповіту недійсним та передачі справи за підсудністю з Автозаводського районного суду м. Кременчука до Крюківського районного суду м. Кременчука. Предметом позову ж визнання заповіту ОСОБА_4 , складеного та засвідченого 07.11.2022 приватним нотаріусом Дощенко О.В. недійсним. ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 97 років помер дід позивача - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті лишилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 . Так як позивача батько син померлого, ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , то він є спадкоємцем за правом представлення за законом. Коли ОСОБА_1 звернувся в нотаріальну контору і оформив заяву про прийняття спадщини, то з`ясувалося, що спадкова справа за заявою ОСОБА_2 вже відкрита приватним нотаріусом Дощенко О.В. Після розмови з нею з`ясувалося, що ОСОБА_2 за допомогою приватного нотаріуса Дощенко О.В. з порушенням вимог законодавства оформила заповіт, який померлий заповів їй все своє майно. Вважає, що заповіт ОСОБА_4 , складений та засвідчений 07.11.2022 приватним нотаріусом Дощенко О.В. є недійсний, так як складений з порушенням вимог щодо його форми. Зазначає, що є підстави вважати, що вищевказаний заповіт не відповідає вимогам ст. 1257 ЦКУ, а тому цей заповіт є недійсним, так як волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. 12.06.2023 спливає 6 місячний термін і приватний нотаріус має право видати відповідачці або іншим спадкоємцям свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва про право на спадщину до закінчення розгляду справи судом в подальшому може унеможливлювати ефективний захист прав споживача, так як відповідачка може розпорядитися спадковим майном. Поведінка відповідачки при оформленні одержуваного заповіту, розпорядженні коштами та речами померлого без згоди інших спадкоємців з великою вірогідністю надає позивачу підстави припускати в необхідності застосування заходів забезпечення. Так, відповідачка пошкодила дверні замки в квартирі і в порушення вимог закону намагалася розпродати спадкове майно, через що позивач вимушений був викликати поліцію, що не відбулося порушення прав спадкоємців. Отже, через сплив в червні 2023 року шестимісячного терміну прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 і недопущенням порушення прав позивача на спадщину, виникла необхідність в застосуванні заходів забезпечення. Позивач вказує, що ефективним захистом прав споживача та інших спадкоємців буде заборона приватному нотаріусу оформлювати і видавати свідоцтво про право на спадщину та проводити реєстраційні дії щодо реєстрації права власності за відповідачем до закінчення розгляду справи по суті. Майновий стан заявника, наявність постійного доходу та місця реєстрації дозволяють компенсувати можливі збитки завдані забезпеченням позову, а тому необхідності в зустрічному забезпеченні немає. У разі якщо суд прийде до висновку про необхідність зустрічного забезпечення, то позивач пропонує застосувати зустрічне забезпечення шляхом внесення коштів на депозит суду.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За змістом правового висновку Верховного суду, викладеного у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц, заява про забезпечення позову повинна бути обґрунтованою, а доводи, викладені в ній свідчити про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя та задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Такий правовий висновок щодо розуміння сутності інституту забезпечення позову наведений у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 924/150/17.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1, 3-7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, співрозмірності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд дійшов висновку, що між сторонами є спір стосовно майна; тому вказані вимоги про забезпечення позову є співрозмірними позовним вимогам, а невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача, для відновлення прав позивачу необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а відтак й порушить права позивача на судовий захист, а забезпечення позову навпаки виступають запорукою виконання можливого рішення суду, у зв`язку з чим, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню шляхом заборони вчиняти дії щодо оформлення та видачі свідоцтва, реєструвати право власності на нерухоме майно.

Відповідно до вимог статті 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Із урахуванням ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Суд не вбачає підстав вимагати від позивача за зустрічним позовом зустрічного забезпечення, оскільки обставини, за яких суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення у відповідності до положень ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутні.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Керуючись ст.ст. 3, 149-154, 157, 174-175, 177, 187, 189, 258, 260, 274-279, 353 ЦПК України, суд -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Дощенко Оксана Вікторівна про визнання заповіту недійсним задовольнити.

Вжити заходи забезпечення вищенаведеного позову, а саме заборонити приватному нотаріусу Кременчуцького районного нотаріального округу Дощенко Оксані Вікторівні (юридична адреса: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Перемоги, будинок 4) вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо оформлення та видачі свідоцтва про право на спадщину відносно спадкового майна ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 20.12.2022) та реєструвати перехід права власності на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , до набрання рішенням у справі законної сили.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Маханьков О.В.