УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"14" листопада 2023 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Маслак В.П., вирішуючи питання про прийняття до свого провадження цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Житомира в особі Житомирської міської ради про встановлення факту належності майна спадкоємцю та визнання права влавності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07.11.2023р. звернулась до суду з позовом, в якому просить:

- встановити факт володіння на праві власності, ОСОБА_2 , квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .

- визнати, в порядку спадкування, за ОСОБА_1 право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали поданої позовної заяви, суд вважає, що вона не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України, з огляду на наступне.

Вимоги до змісту та форми позовної заяви визначені приписами ст. ст.175, 177 ЦПК України.

Приписами ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не долучено жодного доказу на підтвердження обставин зазначених в позовній заяві.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 Цивільного процесуального кодексу України, ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані звіт про оцінку майна (висновок суб`єкта оціночної діяльності).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що однією із вимог позивача визнання право власності в порядку спадкування на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , однак, всупереч вказаному не надано відповідного доказу щодо підтвердження вартості вказаного у позові майна.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

Приписами ст.12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

У позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна (п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України).

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте, серед поданих до позовної заяви документів відсутній документ, що підтверджує вартість майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою визначення ціни позову та, відповідно, суми судового збору, яка підлягає сплаті за подання до суду даної позовної заяви.

Пунктом 16 постанови №10 від 17.10.2014р. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ визначено, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п`ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

З урахуванням наведеного слід зробити висновок про те що, позивачем заявлено вимогу немайнового характеру (встановлення фактуволодіння, на праві власності квартирою) та вимогу майнового характеру (визнання права власності в порядку спадкування).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (13420,00 грн.).

За результатом визначення вартості спірного майна, ціни позову, ОСОБА_1 слід визначитись з розміром судового збору з урахуванням приписів п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За наведених обставин, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення виявлених та викладених вище недоліків.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків, що не перевищує десяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Маслак