Справа № 396/416/21
Провадження № 2-др/396/8/23
22.11.2023 року м. Новоукраїнка
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Русіна А.А.
за участю секретаря судового засідання Андріяш І.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Позивача ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу по справі № 396/416/21 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства агрофірми "Зірка" про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, шляхом її повернення, -
В провадженні Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства агрофірми "Зірка" про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, шляхом її повернення.
Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 08.11.2023 року вказані позовні вимоги задоволені.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення для вирішення питання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 19500 грн.

Посилається на норму ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо можливості подачі доказів про судові витрати протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені судом належним чином.

Представник позивача адвокат Поліщук Ю.Р. надіслала до суду клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача, заявлені вимоги про стягнення судових витрат підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача адвокат Дмитрух Д.М. в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання відповідно до якого просить відмовити позивачу в задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки під час ознайомлення з вказаною заявою та додатками до неї було виявлено ознаки редагування документів поданих, що ставить під сумнів їх достовірність та на його думку документально не підтверджує надання правової допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 08.11.2023 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного підприємства агрофірми "Зірка" про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, шляхом її повернення.

Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Також, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування представником позивачем надано: договір про надання правової допомоги № 24/02/21-2 від 24.02.2021 року (а.с.56-60), акт прийому-передачі послуг від 13.11.2023 року за договором про надання правової допомоги № 24/02/21-2 від 24.02.2021 року (а.с. 62), детальний опис наданої правової допомоги (а.с.61) та розрахункові квитанції серія ЛВАК 554011 від 28.05.2021 р. на суму 2500 грн, серія ЛВАК 554012 від 28.05.2021 р. на суму 8000 грн (а.с.54).

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

Суд звертає увагу, що наданий детальний опис за надання професійної правничої допомоги та акт приймання передачі даних послуг не відповідають доказам наданих представником позивача на підтвердження понесених позивачем витрат в розмірі - 19 500 грн, оскільки долучені розрахункові квитанції (а.с.54), підтверджують понесені витрати позивача на професійну правничу допомогу лише на суму - 10 500 грн.

Відповідно до позиції висловленої у постанові КАС ВС від 15 квітня 2021 року у справі № 160/6899/20, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Суд не наділений повноваженням, а відповідно - не вправі, зменшити розмір витрат на правничу допомогу з власної ініціативи, виключно за клопотанням іншої сторони (постанова Верховного Суду від 08.04.2019 року у справі №922/619/18).

Враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу з власної ініціативи, що повністю узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові по справі № 523/3904/19 від 09.02.2022 року.

Представник відповідача подав до суду клопотання в якому просив відмовити позивачу у задоволені заяви про стягнення витрат на правничу допомогу посилаючись на те, що дана заява є безпідставною та необґрунтованою. На його думку вказані документи мають ознаки редагування, що ставить під сумнів їх достовірність та не підтверджує надання правової допомоги.

Однак суд не може повністю погодитися з такою позицією представника відповідача, оскільки сторона позивача в заяві про ухвалення додаткового рішення та в додатках до неї, використовувала факсимільний підпис, який законодавчою базою України не забороняється його використання.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України передбачено використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Водночас, у своїй постанові від 19 квітня 2018 року Верховний Суд вказав, що для застосування факсимільного підпису для оформлення правочинів, вчинення інших господарських операцій, необхідна письмова згода сторін, яка може виражатись, зокрема, в укладеній між сторонами письмовій угоді, в якій погоджується використання факсиміле і зразки справжнього та факсимільного підписів посадових осіб або представників сторін договору чи іншого документу. Саме таким способом закріплюється юридична сила факсиміле як особистого підпису і засвідчені ним документи вважатимуться укладеними відповідно до вимог законодавства. Існування усталеної практики між сторонами щодо використання факсиміле, без дотримання закону, яким визначено порядок його використання, не впливає на вирішення питання щодо правомірності його використання у випадках, коли інша сторона заперечує юридичну силу підписаного таким чином документу. При цьому, Верховний Суд вказав на необхідності належним чином дослідити при новому розгляді справи чи узгоджено сторонами використання факсимільного відтворення підпису (справа № 910/4050/17).

Таким чином, обставини на які посилається представник відповідача у клопотанні, не підтверджуються належними та допустимими доказами, ним не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги тривалість розгляду справи, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), при цьому беручи до уваги, що витрати на професійну правничу допомогу представником позивача підтверджено частково, враховуючи клопотання сторони відповідача, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 500 грн, що відповідатиме критерію розумності та співмірності зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг.

Керуючись ст. ст. 246, 270, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення для вирішення питання про компенсацію витрат на правову допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства агрофірми "Зірка" про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, шляхом її повернення, задовольнити частково.

Стягнути із Приватного підприємства агрофірма «Зірка» () на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу в сумі 10 500 (десять тисяч п`ятсот) гривень 00 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А. А. Русіна