Дата документу 12.11.2023
Справа № 334/7979/23
Провадження № 2/334/3084/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Бредіхіна Ю.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Євпропейська агенція з повернення боргів» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича та приватного виконавця Котули Артема Михайловича про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню,

установив

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.

Адвокат Тивоненко Д.Р. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 із позовом до ТОВ «ФК «ЄАПБ» із вимогою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що позивач дізнався про наявність виконавчого провадження № НОМЕР_2, відкритого 15.02.2021 на підставі виконавчого напису від 26.12.2020 №6642, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за кредитним договором №006-07241-271012 від 27.10.2012 на загальну суму 13221,27 грн., що складається з 11696,53 грн. суми основної заборгованості за тілом кредиту, 724,73 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 800 грн. оплати за вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Позивач вважає, що виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки, договір за яким вчинено виконавчий напис вчинений поза строками, встановленими законодавством без дослідження обґрунтованості та безспірності суми заборгованості.

Відповідач у відзиві заперечив проти позовних вимог, вказавши на те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» надало повний пакет документів, який вимагається чинним законодавством. Крім того, відповідач зазначив про те, що набув право вимоги на підставі договору про відступлення прав вимоги №2241/К від 07.05.2020 року, укладеного із ПАТ «Дельта Банк». За таких обставин відповідач вважає, що строк виконання позивачем свого обов`язку слід обраховувати саме з дати набуття відповідачем права вимоги.

Також відповідач заперечив проти заявленої позивачем суми очікуваних витрат на правову допомоги, зазначивши, що, по-перше, у справі відсутні докази сплати позивачем цих витрат, а, по-друге, заявлена сума є явно неспівмірною із складністю спору.

Треті особи пояснень щодо спору не надали.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2023 року відкрито спрощене провадження у справі без проведення судового засідання.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, приймаючи до уваги військову агресію РФ проти України, ведення на території України режиму воєнного стану, складну безпекову ситуацією в місті Запоріжжі, постійні ракетні обстріли обласного центру і, відповідно, наявність обставин, що загрожують життю, здоров`ю та безпеці працівників апарата суду та відвідувачів суду в умовах збройної агресії проти України, рішення прийнято без його проголошення - 12.11.2023.

ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом

27.10.2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» укладено кредитний договір №006-07241-2710012.

07.05.2020 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір про відступлення прав вимоги №2241/К за умовами якого відповідач отримав право вимоги за кредитним договором №006-07241-2710012 від 27.10.2012 року.

26.12.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. за заявою ТОВ «ФК «ЄАПБ» видано виконавчий напис про звернення стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором №006-07241-2710012 від 27.10.2012 року.

За змістом виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період з 07.05.2020 року по 30.11.2020 року. Сума заборгованості складає 13221,27 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 11 696,53 грн.; заборгованість за відсотками - 724,74 грн. За вчинення напису стягнуто зі стягувача 800 грн.

Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за № 6642.

15.02.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Котулою А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_3 на підставі виконавчого напису №6642, виданого 26.12.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В.

Також, 15.02.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Котулою А.М. винесено постанову про арешт коштів боржника.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2023 задоволено заяву адвоката Тивоненка Д.Р. про забезпечення позову до подання позовної заяви, зупинено стягнення за виконавчим провадженням № НОМЕР_2 від 15.02.2021 на підставі виконавчого напису № 6642, вчиненого 26.12.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В

ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Згідно з частиною першою статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачає можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка виникла на підставі нотаріально не посвідченого договору. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Крім того, суд звертає увагу, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Будь-яких доказів на спростування цих обставин відповідачем не надано, відтак суд дійшов висновку про те, що нотаріус порушив вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Згідно із приписами статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач просить суд стягнути на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 13000 грн. за актом №7 від 04.09.2023 року до договору № 26/01 від 26.01.2022 року за надані юридичні послуги адвоката.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Суд, оцінюючи обґрунтованість заяви відповідача, заперечення та відзиву позивача в контексті положення статті 141 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, вважає, що заявлена позивачем сума відшкодування витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню у розмірі 4 000 грн., які є платою за складання позовної заяви, адже інші роботи вказані в акті або ж взагалі відсутні (участь у судовому засіданні, клопотання про витребування доказів), або ж не мають відношення до розгляду цієї справи у суді (консультація, ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження), або ж взагалі викликають логічні сумніви у їх достовірності (витрата трьох годин робочого часу на подання позову до канцелярії суду через підсистему «Електронний суд»).

Керуючись статями 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Тараса Володимировича та приватного виконавця Котули Артема Михайловича задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 26.12.2020 року №6642, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30) заборгованості за кредитним договором №006-07241-271012 від 27.10.2012 року на загальну суму 13221,27 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін