Постанова

Іменем України

11 травня 2023 року

м. Київ

справа № 712/10480/21

провадження № 61-13030св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

учасники справи:

позивач- ОСОБА_1 ,

відповідачі: Черкаська міська рада, ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Орган опіки та піклування Черкаської міської ради,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Черкаської міської ради на постанову Черкаського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року у складі колегії суддів: Гончар Н. І., Сіренка Ю. В., Фетісової Т. Л.

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Черкаської міської ради, ОСОБА_2 про скасування рішення Черкаської міської ради та рішення про право власності.

Позовна заява мотивована тим, що 17 липня 2020 року вона звернулась до Черкаської міської ради із заявою про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,085 га в АДРЕСА_1 та ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Згода на розробку вказаного проекту була отримана нею через місяць за принципом мовчазної згоди.

18 серпня 2020 року вона повідомила Черкаську міську раду про використання нею права на мовчазну згоду та укладання договору про розробку документації із землеустрою. 28 вересня 2020 року у своєму листі

№ 01-03/37758 Черкаська міська рада підтвердила факт застосування принципу мовчазної згоди та повернула їй заяву від 17 липня 2020 року разом з додатками.

На підставі проекту землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки

30 грудня 2020 року було сформовано земельну ділянку з кадастровим номером № 71101367:02:020:0924 за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому позивач 21 травня 2021 року через ЦНАП звернулась до Черкаської міської ради із заявою про затвердження документації із землеустрою та безоплатну передачу у власність вказаної земельної ділянки.

21 липня 2021 року Черкаською міською радою було підготовлено проект рішення № 1469-9-3 «Про передачу їй у власність земельної ділянки», однак, її заява Черкаською міською радою розглянута не була, ні негативної, ні позитивної відповіді зі свого питання вона не отримала, тому вважає, що Черкаська міська рада допустила бездіяльність, оскільки не прийняла у встановлений законом строк рішення за наслідками розгляду поданого та погодженого проекту землеустрою.

Крім того, позивач зазначає, що їй відомо, що 09 лютого 2021 року рішенням Черкаської міської ради № 3-325 громадянці ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки по АДРЕСА_2 орієнтовною площею 0,1 га.

01 липня 2021 року, розглянувши звернення ОСОБА_2 , рішенням Черкаської міської ради № 6-63 внесено зміни до рішення Черкаської міської ради № 3-325 від 09 лютого 2021 року та надано дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки по АДРЕСА_2 . Тобто відносно тієї земельної ділянки, яка вже була сформована та зареєстрована 30 грудня 2020 року на підставі проекту позивача та про надання якої у власність 21 травня 2020 року звернулась остання до Черкаської міської ради.

12 липня 2021 року ОСОБА_2 звернулась до Черкаської міської ради із заявою про затвердження документації із землеустрою та безоплатну передачу у власність земельної ділянки площею 0,85 га в АДРЕСА_2 .

14 липня 2021 року Черкаською міською радою підготовлено проект рішення № 1421-9-3 «Про передачу вказаної земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_2 » (вільна земельна ділянка, член сім`ї померлого учасника АТО).

29 липня 2021 року рішенням Черкаської міської ради № 8-146 було передано ОСОБА_2 вказану земельну ділянку безоплатно у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), а 10 серпня 2021 року ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку.

Позивач зазначає, що відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за кадастровим номером

№ 71101367:02:020:0924 державна реєстрація вказаної земельної ділянки відбулась на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 30 грудня 2020 року, розробленого ФОП ОСОБА_4 . Станом на 30 грудня 2020 року ОСОБА_2 навіть не отримала дозволу на розроблення такого проекту, оскільки дозвіл їй було надано лише 01 липня 2021 року. Отже є очевидним те, що спірна земельна ділянка не була сформована на підставі проекту ОСОБА_2 , оскільки остання отримала дозвіл на розроблення проекту лише через 6 місяців після виготовлення того проекту, який став підставою для державної реєстрації спірної земельної ділянки.

Вважає рішення Черкаської міської ради від 29 липня 2021 року № 8-146 незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки Черкаська міська рада умисно та протиправно зволікала з вирішенням питання про надання їй у власність земельної ділянки, в той же час надала її особі, яка звернулась пізніше, та на підставі чужого проекту землеустрою.

З огляду на вказане просила суд визнати незаконним та скасувати рішення Черкаської міської ради № 8-146 від 29 липня 2021 року «Про передачу земельної ділянки у власність по АДРЕСА_2 ОСОБА_2 (вільна земельна ділянка, член сім`ї померлого учасника АТО)», та скасувати рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно № 59847079 від 16 серпня 2021 року.

Під час розгляду справи позивач змінила предмет спору та просила: визнати незаконним та скасувати рішення Черкаської міської ради № 10-83

від 30 вересня 2021 року «Про відмову їй у передачі земельної ділянки у власність по АДРЕСА_2 (вільна земельна ділянка)»; визнати незаконним та скасувати рішення Черкаської міської ради № 8-146 від 29 липня 2021 року «Про передачу земельної ділянки у власність по АДРЕСА_2 ОСОБА_2 (вільна земельна ділянка, член сім`ї померлого учасника АТО)», та скасувати рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно № 59847079 від 16 серпня

2021 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2022 року у складі судді Пироженко В. Д. позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що 19 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Черкаської міської ради із заявою, в якій просила залишити без розгляду та повернути на доопрацювання справу

№ 01-03/37758 від 17 липня 2020 року, тому позивачем не надано належних доказів умисного та протиправного зволікання Черкаською міською радою з вирішенням питання про надання ОСОБА_1 у власність земельної ділянки, в той же час надавши її у власність особі, яка звернулась пізніше, на підставі чужого проекту землеустрою.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Черкаського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2022 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги

ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення Черкаської міської ради

від 29 липня 2021 року № 8-146 «Про передачу земельної ділянки у власність по АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 (вільна земельна ділянка, член сім`ї померлого учасника АТО)».

Визнано незаконним та скасовано рішення Черкаської міської ради

від 30 вересня 2021 року № 10-83 «Про відмову у передачі земельної ділянки у власність по АДРЕСА_2 , громадянці ОСОБА_1 (вільна земельна ділянка)».

Скасовано державну реєстрацію прав в Державному реєстрі речових прав на земельну ділянку, площею 0,085 га, кадастровий номер :02:020:0924, за ОСОБА_2 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що оскільки спірну земельну ділянку сформовано на підставі проекту землеустрою

ОСОБА_1 , саме остання мала першочергове право на отримання цієї земельної ділянки у власність при її безоплатній передачі.

Позивач вчинила потрібні дії щодо вирішення питання про отримання права власності на земельну ділянку - отримала дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки за принципом мовчазної згоди, розробила такий проект, за її заявою сформовано земельну ділянку, у зв`язку із чим вона мала легітимні сподівання та правомірні очікування на закінчення процедури отримання у власність земельної ділянки. Водночас

ОСОБА_2 не могла мати легітимних сподівань та правомірних очікувань на законне завершення процедури безоплатної приватизації земельної ділянки та надання їй спірної земельної ділянки у власність.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У грудні 2022 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Черкаської міської ради на постанову Черкаського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі Черкаська міська рада, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Підставою касаційного оскарження заявники зазначають порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19, від 22 січня 2019 року у справі № 371/957/16-а, провадження № 11-653апп18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга мотивована тим, що в таких категоріях справ, де після звернення особи за дозволом на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки до органу місцевого самоврядування та коли після розробки проєкту остання не отримує певного речового права на бажану земельну ділянку, з тих чи інших підстав, дослідженню підлягає добросовісна чи не добросовісна поведінка обох сторін у таких переддоговірних відносинах.

Позивачем, на підтвердження своєї добросовісної поведінки та недобросовісної поведінки Черкаської міської ради було надано заяву про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою; згоду на розробку проєкту за принципом мовчазної згоди; проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки; проєкт рішення Черкаської міської ради №1469-9-3 про передачу у власність спірної земельної ділянки.

Однак, надані позивачем докази є документами, які подаються заінтересованою особою з метою отримання речового права на земельну ділянку та підтверджують лише факт такого бажання особи та дії, які нею були вчинені задля досягнення цієї мети.

Вважає, що такі докази не підтверджують недобросовісну поведінку Черкаської міської ради. При цьому саме в діях позивача проявлялась недобросовісна поведінка, яка полягала у зволіканні зі зверненням із заявою про затвердження проєкту землеустрою. Так, позивачка лише 21 травня

2021 року звернулась до ради із заявою про затвердження документації із землеустрою та надання у власність земельної ділянки, тоді як проєкт відведення земельної ділянки було розроблено у грудні 2020 року.

Зазначає, що апеляційним судом не враховано, що надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, а тому допоки земельна ділянка не передана у власність на підставі відповідного рішення, між зацікавленими особами зберігається паритет щодо прав на таке майно.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У березні 2023 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому представник ОСОБА_2 - адвокат Колотило Л. М. просила скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Проте вказаний відзив не приймається до уваги під час розгляду касаційної скарги, оскільки він не містить підпису адвоката Колотило Л. М.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 17 липня 2020 року

ОСОБА_1 звернулася до Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради із заявою про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,085 га в АДРЕСА_1 та ОСОБА_3 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та (присадибна ділянка).

18 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до ФОП ОСОБА_4 із заявою про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення їй вказаної земельної ділянки безоплатно у власність відповідно до заяви № 01-03/37758 від 17 липня 2020 року та статті 118 ЗК України.

18 серпня 2020 року ОСОБА_1 повідомила Черкаську міську раду про використання нею права на мовчазну згоду та укладання договору про розробку документації із землеустрою.

28 вересня 2020 року листом № 01-03/37758 Черкаська міська рада повернула ОСОБА_1 заяву від 17 липня 2020 року разом з додатками.

За замовленням ОСОБА_1 фізична особа-підприємець ОСОБА_4 розробив «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,0850, громадянці ОСОБА_1 безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в

АДРЕСА_1 . Кадастровий номер: :02:020:____».

21 травня 2021 року після розроблення проекту відведення земельної ділянки позивач звернулася до Черкаської міської ради із заявою про затвердження документації із землеустрою та надання у власність земельної ділянки, площею 0,085 га. До заяви додала проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Рішенням Черкаської міської ради № 10-83 від 30 вересня 2021 року відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2 , громадянки ОСОБА_1 .

Рішенням Черкаської міської ради № 3-325 від 09 лютого 2021 року

ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо земельної ділянки по АДРЕСА_3 (вільна земельна ділянка, член сім`ї померлого учасника АТО), орієнтовною площею 0,1000 га безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

01 липня 2021 року рішенням Черкаської міської ради № 6-63 від 01 липня 2021 року внесено зміни до рішення Черкаської міської ради від 09 лютого 2021 року № 3-325 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку по АДРЕСА_3 громадянці ОСОБА_2 (вільна земельна ділянка, член сім`ї померлого учасника АТО)», а саме в назві та по всьому тексту рішення змінено « ОСОБА_3 , 27» на « ОСОБА_3 , 31».

12 липня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до Управління центру надання адміністративних послуг департаменту управління справами Черкаської міської ради із заявою про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , площею 0,0850 га у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Рішенням Черкаської міської ради № 8-146 від 29 липня 2021 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2 , громадянки ОСОБА_2 , та передано останній у власність вказану земельну ділянку площею 0,0850 га (кадастровий номер :02:020:0924) безоплатно для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

10 серпня 2021 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на зазначену земельну ділянку, що підтверджується наявною в матеріалах справи інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 275749827 від 20 вересня 2021 року.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-021 від 07 квітня 2021 року державна реєстрація земельної ділянки, площею 0,0850 га, з кадастровим номером :02:020:0924, за адресою: АДРЕСА_2 , здійснена 09 січня 2021 року на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 31 грудня

2020 року, виготовленого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 .

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що постанова суду апеляційної інстанції є законною і обґрунтованою та підстав для її скасування немає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частинах першій - третій статті 116 ЗК України зазначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема шляхом одержання громадянами земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Стаття 118 ЗК України визначає, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Цей орган розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання відповідний орган не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність особи, якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Не можуть передаватися у власність земельні ділянки, які уже перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб. Такі земельні ділянки можуть бути передані у власність лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законодавством.

Згідно з частиною першою статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проєктами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону України «Про землеустрій» проєкти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються лише у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Дозвіл на розробку проєкту землеустрою означає дозвіл власника земельної ділянки здійснити певні дії на землі власника, щоб мати змогу у подальшому точно визначити предмет оренди. Отже, цей дозвіл наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати в оренду у майбутньому.

Рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі

№ 380/624/16-ц, провадження № 14-301цс18, від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц, провадження № 14-28 цс 20).

Добросовісність та розумність належать до фундаментальних засад цивільного права (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

Верховний Суд зазначає, що на будь-якому етапі надання земельної ділянки у власність чи користування сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності.

Подібні правові висновки Велика Палата Верховного Суду сформулювала у постанові від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц, провадження

№ 14-28цс20, на яку посилався суд апеляційної інстанції, що неможливо надати єдину універсальну відповідь на питання про те, чи є поведінка органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який надав дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кільком особам, правомірною чи неправомірною. Відповідь на це питання залежить від оцінки такої поведінки як добросовісної чи недобросовісної, і така оцінка має здійснюватися у кожній справі окремо, виходячи з конкретних обставин справи.

Отже, рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність чи користування зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод. Зазначений інтерес у разі формування земельної ділянки за заявою такої особи та поданими документами підлягає правовому захисту. Погодження та затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка раніше сформована на підставі проєкту землеустрою іншої особи, порушує законний інтерес такої особи щодо можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру приватизації земельної ділянки та суперечить вимогам землеустрою. За наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок в межах встановлених норм (стаття 121 ЗК України), першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проєкту землеустрою якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього немає законних перешкод.

Аналогічна правова позиція викладене у постанові Верховного Суду

від 15 лютого 2023 року у справі № 700/304/20 (провадження № 61-8529св21).

Апеляційний суд установив, що ОСОБА_1 звернулась до Черкаської міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в межах норм безоплатної приватизації 17 липня 2020 року, а ОСОБА_2 - 02 листопада 2020 року, тобто чотирма місяцями пізніше за позивача.

Листом від 28 вересня 2020 року № 01-03/37758 Черкаська міська рада підтвердила факт застосування принципу мовчазної згоди щодо надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою спірної земельної ділянки, а рішенням від 09 лютого 2021 року № 3-325 Черкаська міська рада надала такий дозвіл відповідачу.

Згідно із матеріалами справи державна реєстрація земельної ділянки, площею 0,0850 га, з кадастровим номером :02:020:0924, за адресою: АДРЕСА_2 , здійснена 09 січня 2021 року на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 31 грудня 2020 року, виготовленого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 на замовлення позивача, що підтверджується витягом із Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-021 від 07 квітня 2021 року.

Відповідач ОСОБА_2 не надала до суду доказів на підтвердження того, що спірну земельну ділянку сформовано за проектом землеустрою, виготовленим на її замовлення.

Згідно із наданою відповідачем копією проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,085 га ОСОБА_2 , виготовленим ФОП ОСОБА_5 , завдання на виконання робіт було затверджене 12 липня

2021 року, тобто, вже після державної реєстрації земельної ділянки 09 січня 2021 року.

Враховуючи наведене, оскільки спірну земельну ділянку сформовано на підставі проекту землеустрою ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що саме вона мала першочергове право на отримання цієї земельної ділянки у власність при її безоплатній передачі.

Позивач вчинила потрібні дії щодо вирішення питання про отримання права власності на земельну ділянку - отримала дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки за принципом мовчазної згоди, розробила такий проект, за її заявою сформовано земельну ділянку, у зв`язку із чим вона мала легітимні сподівання та правомірні очікування на закінчення процедури отримання у власність земельної ділянки. Водночас

ОСОБА_2 не могла мати легітимних сподівань та правомірних очікувань на законне завершення процедури безоплатної приватизації земельної ділянки та надання їй спірної земельної ділянки у власність.

Апеляційним судом враховано, що 19 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Черкаської міської ради із заявою про залишення без розгляду та повернення на доопрацювання справи від 17 липня 2020 року

№ 01-03/37758.

Однак на бланку заяви про залишення без розгляду та повернення на доопрацювання справи позивач послалась на положення статті 118 ЗК України, в якій врегульовано питання щодо порядку безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, та зазначила про долучення додатків, а саме: договору на виконання робіт від 18 серпня 2020 року; листа повідомлення від 18 серпня 2020 року (у якому ОСОБА_1 зазначила про застосування принципу мовчазної згоди, оскільки міська рада в установлений законодавством строк не надала вмотивованої відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, та повідомила про укладення 18 серпня 2020 року з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 договору з розробки документації із землеустрою щодо розроблення документації із землеустрою на відведення земельної ділянки у власність в АДРЕСА_1 без надання дозволу), копії опису

від 17 липня 2020 року.

Апеляційним судом вмотивовано спростовано висновки про те, що позивач залишив без розгляду заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, оскільки подані учасниками справи докази у сукупності підтверджують намір позивача продовжити процес отримання спірної земельної ділянки у власність, тобто той факт, що позивач не втратив юридичного інтересу до набуття права власності на земельну ділянку на підставі безоплатної передачі із земель комунальної власності.

З огляду на вказане вище спростовуються доводи касаційної скарги, що саме в діях позивача проявлялась недобросовісна поведінка, яка полягала у зволіканні зі зверненням із заявою про затвердження проєкту землеустрою.

З огляду на вказане суд касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання незаконним та скасування рішення Черкаської міської ради № 8-146 від 29 липня 2021 року «Про передачу земельної ділянки у власність по АДРЕСА_2 ОСОБА_2 (вільна земельна ділянка, член сім`ї померлого учасника АТО)»; визнання незаконним та скасування рішення Черкаської міської ради № 10-83 від 30 вересня

2021 року «Про відмову у передачі земельної ділянки у власність по АДРЕСА_2 громадянці ОСОБА_1 (вільна земельна ділянка)», та наявність підстав для їх задоволення.

Щодо вирішення вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно

№ 59847079 від 16 серпня 2021 року, апеляційний суд також дійшов обґрунтованого висновку, що ефективним способом захисту прав позивача в цій частині позовних вимог є скасування державної реєстрації прав в Державному реєстрі речових прав на земельну ділянку, площею 0,0850 га, кадастровий номер :02:020:0924, за ОСОБА_2 , що гарантуватиме можливість виконання судового рішення в цій частині.

Висновки апеляційного суду не суперечать висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі

№ 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19, від 22 січня 2019 року у справі № 371/957/16-а, провадження № 11-653апп18, на які посилається заявник у касаційній скарзі.

Доводи, наведені на обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування постанови суду апеляційної інстанції, оскільки вони зводяться до переоцінки встановлених судом обставин, що в силу вимог частини першої статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі

№ 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін, тому судовий збір покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Черкаської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Черкаського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:Н. Ю. Сакара
О. В. Білоконь
О. М. Осіян