ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5006/14-ц
Провадження № 4-с/210/24/23
У Х В А Л А

іменем України

21 листопада 2023 року м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді: Вікторович Н.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання Біди А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Кривому Розі скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заінтересована особа, - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», -

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заінтересована особа, - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» та просила суд зобов`язати Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати арешт з усього майна ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , накладений Металургійним відділом державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №46739794 від 30.03.2015 р., зареєстрований 31 березня 2015 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за записом про обтяження №9243358 (спеціальний розділ) та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження від 31.03.2015 за №9243358 про арешт нерухомого майна.

В обґрунтування скарги скаржника зазначила, що на виконанні у Металургійному відділі державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі від 11.12.2014 р. №210/5006/14-ц, провадження №2/210/1981/14, виданого Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення боргу в сумі 57 057,13 грн. з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». При виконанні рішення суду державною виконавчою службою постановою ВП № 46739794 від 30.03.2015 року було накладено арешт на все майно боржника. 12.10.2015 року виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку з відсутністю у боржника майна. Заявник звернулась до Металургійного відділу ДВС з проханням повідомити про наявність чи відсутність виконавчого провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Листом від 29.08.2023 року за №124522 скаржником отримано відповідь від Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), якою повідомлено, що на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 12.10.2015 року винесено постанову про повернення виконавчого документа. Повторно виконавчий документ до виконавчої служби не направлявся. Виконавчі провадження про примусове стягнення боргу з ОСОБА_1 на виконанні не перебувають. Виконавче провадження ВП №46739794 від 30.03.2015 року завершене. На даний час матеріали виконавчого провадження знищенні.

У зв`язку з чим, скаржник посилаючись на вимоги ст.ст. 447, 451 ЦПК України та ст.ст. 40, 56 Закону України «Про виконавче провадження» звернувся до суду з вказаною скаргою.

Ухвалою суду від 09 листопада 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаною скаргою. (а.с. 81)

Скаржник ОСОБА_1 в судовому засіданні присутня не була, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. 21 листопада 2023 року, поза межами судового засідання від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на адресу суду надійшла заява, про розгляд скарги без участі скаржника та її представника, просила суд скаргу задовольнити.

Представник Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та заінтересована особа Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» в судовому засіданні присутні не були, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши письмові докази, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» встановлено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб`єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв`язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

Так судом встановлено, що 11 грудня 2014 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було винесено рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 56492 грн. 21 коп., судовий збір у розмірі 564 грн. 92 коп. (а.с. 50 -52)

08 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулась з заявою до Металургійного відділу ДВС з проханням повідомити про наявність чи відсутність виконавчого провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». (а.с. 70)

Відповідно до Листа вих. №124522 від 29.08.2023 року за підписом в.о. начальника Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Крукової М., Пастухову Л.І. повідомлено, що на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 12.10.2015 року винесено постанову про повернення виконавчого документа. Повторно виконавчий документ до виконавчої служби не направлявся. Виконавчі провадження про примусове стягнення боргу з ОСОБА_1 на виконанні не перебувають. Виконавче провадження ВП №46739794 від 30.03.2015 року завершене. На даний час матеріали виконавчого провадження знищенні. (а.с. 71)

Приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» в його редакції на час відкриття спірних виконавчих проваджень виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню , за ст. 6 цього Закону державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Предметом судового розгляду у даній справі є питання відповідності вимогам закону чинності арешту на майно ОСОБА_1 , накладеного суб`єктом оскарження при виконанні виконавчого листа виданого Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 56 492 грн. 21коп., судовий збір у розмірі 564 грн. 92 коп.

З Листа Листа вих. №124522 від 29.08.2023 року за підписом в.о. начальника Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Крукової М., встановлено, що на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 12.10.2015 року винесено постанову про повернення виконавчого документа.

Отже вказане виконавче провадження на даний час є закінченими, проте накладений в рамках цих проваджень арешт на майно боржника знятий не був.

Згідно п.3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, в редакції чинній на момент прийняття державним виконавцем постанови, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Отже, відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, в редакції чинній на момент прийняття державним виконавцем постанови, відділ ДВС завершуючи вищевказане виконавче провадження в рамках якого було накладено арешт на майно ОСОБА_1 повинен був зняти арешт при поверненні виконавчого документа стягувачу, проте цього зроблено не було.

Аналогічні положення містилися і в ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», який був чинний на момент винесення виконавцем 12.10.2015 року постанови про закінчення виконавчого провадження, а саме: у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю: іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову або витрат запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

02.06.2016 року було прийнято Закон України «Про виконавче провадження» в новій редакції № 1404-VIII.

Згідно з п.7 Розділу 13 Прикінцеві та перехідні положення встановлено, Закону України Про виконавче провадження» в редакції від 07.03.2018 року (надалі Закон №1404) що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Отже, на сьогодні все майно ОСОБА_1 перебуває під забороною відчуження (арештом) на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.03.2012 року, виданої державним виконавцем Металургійного відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області, що порушує право особи на розпорядження своїм власним майно у визначений законом спосіб.

Стаття 41 Конституції України, регламентує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Отже, судом беззаперечно установлено, що дане виконавче провадження було завершено відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» Надати детальну інформацію відносно виконавчого провадження та надати матеріали являється неможливим у зв`язку з тим, що матеріали виконавчого провадження знищено за закінченням терміну зберігання, переданих на зберігання становить 3 роки.

У постанові Верховного Суду від 27.03.2020 у справі № 817/928/17 визначено, що не зняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачу є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача. Суд бере до уваги, що особа є стороною виконавчого провадження, а тому має право звернутись із скаргою на дії, бездіяльність або рішення виконавця в рамках даного виконавчого провадження. Під час здійснення даного виконавчого провадження на майно особи як боржника було накладено арешт, який не був скасований після завершення виконавчого провадження та повернення виконавчих документів стягувачу без виконання. Факт обтяження власності особи є втручанням у вільне володіння майном, яке захищено Конституцією України та Протоколом №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, і може бути здійснено лише на підставі Закону.

Відсутність відкритого виконавчого провадження та знищення матеріалів виконавчого провадження за терміном зберігання свідчить про відсутність правових підстав для продовження дії арешту майна боржника, а тому на думку суду, є підставою для задоволення скарги.

Право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідками (Постанова ВП ВС від 06.04.2021, справа № 910/10011/19).

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Пунктом 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

При цьому, суд відмовляє у задоволенні вимоги про зобов`язання виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження від 31.03.2015 за №9243358 про арешт нерухомого майна, з огляду на те, що це не є виконавчою дією у розумінні Закону України про виконавче провадження, а відповідна постанова державного виконавця є підставою для виключення обтяжень шляхом звернення до суб`єкта реєстрації.

Питання внесення відомостей щодо запису стану нерухомого майна в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регулюється ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Враховуючи вище викладені, суд приходиться до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись Конституцією України, Протоколом №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про виконавче провадження», статтями 247, 258-260, 447-453 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заінтересована особа, - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Зобов`язати Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати арешт з усього майна ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , накладений Металургійним відділом державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №46739794 від 30.03.2015 р., зареєстрований 31 березня 2015 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за записом про обтяження №9243358 (спеціальний розділ).

В решті скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 15- денний термін.

Суддя: Н. Ю. Вікторович