РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

16 травня 2023 року

Справа №451/7/23
Провадження № 2/451/87/23

Радехівський районний суд Львівської області у складі

головуючого судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Федорук І.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Радехові цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,

У С Т А Н О В И В :

2 січня 2023 року представник Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» Ткачук Т.А., звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 10 січня 2022 року ПАТ АСК «Скарбниця» уклала договір страхування транспортних засобів за Полісом №АР/1985531. Страхувальником за договором виступає ОСОБА_2 , об`єкт страхування - автомобіль марки ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 . 30 червня 2022 року водій ОСОБА_1 о 12.30 по АДРЕСА_1 , керував автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «А» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, 30.06.2022 водій ОСОБА_1 о 12.30 на перехресті нерівнозначних доріг вул. Б.Хмельницького - вул. Церковна в с. Поздимир Червоноградського району Львівської області, керував автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі у результаті чого сталося зіткнення з автомобілем марки МАН. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальної шкоди, водій порушив п. 16.11 ПДР України, своїми діями скоїв правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Такий факт підтверджується Постановою Радехівського районного суду Львівської області №451/651/22 від 2 серпня 2022 року. 11 серпня 2022 року ОСОБА_3 звернулася до ПАТ АСК «Скарбниця» зі заявою про виплату страхового відшкодування за пошкодження MAN TGA та причепа KRONE SDP. ПАТ АСК «Скарбниця» розглянула цей випадок та кваліфікувала його як страховий. На основі страхових актів № 196/цв/22 та № 195/цв/22 ПАТ АСК «Скарбниця» виплатила сумарне страхове відшкодування у сумі 59922,40 грн, що підтверджується Платіжними дорученнями № 10429 від 15 вересня 2022 року та № 10431 від 15 вересня 2022 року. 13 жовтня 2022 року ОСОБА_1 направлена претензія про відшкодування шкоди в порядку регресу, проте жодної реакції на неї не було. У зв`язку з вищенаведеним, просить стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ПАТ АСК «Скарбниця» (р/р НОМЕР_2 , МФО 325365 в ПАТ «Кредобанк», ) суму страхового відшкодування в розмірі 59 922,40 грн боргу; також просить стягнути 2481,00 грн сплаченого судового збору та 12800 грн витрат на правову допомогу (а.с.3-4).

20 квітня 2023 року представник позивача ОСОБА_4 подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, а саме, крім основної суми боргу, просить стягнути з відповідача 2681,90 грн інфляційного збільшення, 12887,42 грн пені та 773,25 грн 3% річних, а також судові витрати покласти на відповідача (а.с.71-74).

Ухвалою судді від 22 лютого 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.1-2).

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с.91-92).

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористався представник позивача.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву та заяв про розгляд справи без його участі суду не подав, хоч із матеріалів справи видно, що рекомендоване повідомлення про вручення повістки разом із відправленням повернулося до суду з довідкою про причини повернення, яка містить відмітку: «адресат відмовився» (а.с.58-59, 63-64, 69-70, 89-90).

У відповідності до п.9 ст.130 ЦПК України у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Крім того, відповідача про дату, час та місце розгляду справи 16.05.2023 о 10:00 год. було повідомлено через сайт Радехівського районного суду Львівської області (а.с.87).

За таких обставин, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Із врахуванням наведеного, на підставі ст.223 та ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін та без застосування фіксування судового засідання технічними засобами.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Крім того, відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.77-78 ЦПК України.

Суд установив, що 30 червня 2022 року о 12 годині 30 хвилин трапилася дорожньо-транспортна пригода. А саме, ОСОБА_1 на перехресті нерівнозначних доріг вул.Б.Хмельницького - вул.Церковна в с. Поздимир Червоноградського району Львівської області, керував автомобілем марки «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі у результаті чого сталося зіткнення з автомобілем марки МАН д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальної шкоди, чим водій автомобіля марки «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_1 , порушив п.16.11 ПДР України, своїми діями скоїв правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 30.06.2022 року о 12 год. 30 хв. по вул. Б.Хмельницького,78 с. Поздимир Червоноградського району Львівської області, керував автомобілем марки «ВАЗ 21099» д.н.з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу алкотестеру «Драгер ARLJ - 0181», результат огляду 3,23 % проміле, чим порушив п. 2.9 «А» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказані вище обставини встановлені Постановою Радехівського районного суду Львівської області від 2 серпня 2022 року, яка набрала законної сили 12 серпня 2022 року.

Цією Постановою відповідача ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу: за ст. 124 КУпАП - 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., за ч.1 ст. 130 КУпАП - в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. На підставі ст. 36 ч. 2 КУпАП остаточно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн (а.с.45-51).

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У відповідності до зазначених положень ЦПК України, вищевказані обставини дорожньо-транспортної пригоди, а також винність відповідача у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та у вчиненні цієї ДТП, що визначені у Постанові судді Радехівського районного суду Львівської області від 2 серпня 2022 року, не підлягають доказуванню в ході розгляду даної цивільної справи.

На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «ВАЗ 210099» номерний знак НОМЕР_1 забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/1985531 від 10 січня 2022 року. Страхувальником є ОСОБА_2 (а.с.9).

В результаті вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль марки МАН д.н.з. НОМЕР_3 , що був під керуванням ОСОБА_5 (а.с.45-51).

Позивачем указаний випадок визнано страховим (страховий акт № 196/цв/22 та №195/цв/22, а.с.6-8), потерпілій ОСОБА_3 за її заявами виплачено 59922,40 грн страхового відшкодування (платіжне доручення № 10429 від 15 вересня 2022 року та платіжне доручення № 10431 від 15 вересня 2022 року, а.с.10-13) з урахуванням Звіту № 115737 про оцінку вартості матеріального збитку від 10 липня 2022 року та Звіту №11537/2 від 10 липня 2022 року про оцінку колісного транспортного засобу, суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_6 (а.с.14-22)

13 жовтня 2022 року позивачем на адресу відповідача надсилалась претензія про відшкодування шкоди у розмірі 59922,40 грн, з проханням сплатити суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 59922,40 грн, яку відповідач одержав, однак дана вимога залишилась без реагування (а.с.27-28).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Залежно від предмета договору страхування може бути особистим, майновим, а також страхуванням відповідальності (ст. 980 ЦК та ст. 4 Закону України «Про страхування»).

За правилами ст. 999 ЦК України і статей 6,7 Закону України «Про страхування» за вольовою ознакою страхування може бути добровільним і обов`язковим, тому кожен вид страхування має свої особливості правового регулювання.

На час скоєння ДТП автомобіль марки «ВАЗ 21099», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , був застрахований на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/1985531 від 10 січня 2022 року.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно з п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.п. «а» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.

За правилами ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

З урахуванням наведеного позивач отримав право вимагати в порядку регресу від відповідача, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, виплаченого страхового відшкодування.

Таким чином, враховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи про те, що позивачем здійснено виплату в розмірі 59922,40 грн потерпілій стороні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, така сталася з вини відповідача, як водія транспортного засобу, який керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, і такий в добровільному порядку понесені витрати позивачу не компенсував, тому суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для задоволення цієї позовної вимоги.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача 2681,90 грн інфляційного збільшення, 12887,42 грн пені та 773,25 грн 3% річних, то суд також вбачає підстави для задоволення таких вимог з огляду на наступне.

Судом установлено, що 13.10.2022 Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» надіслало Претензію про відшкодування шкоди у розмірі 59922,40 грн адресату ОСОБА_1 .

Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Частиною 2 цієї статті передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ст. 524 та 533 ЦК України, грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання щодо сплати коштів. Статтею 979 ЦК України встановлено, що в разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхувальнику грошову суму (страхову виплату).

Таким чином, правовідношення, в якому страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов`язанням. А правовідношення щодо відшкодування шкоди в порядку регресу, які склалися між сторонами у справі, котра розглядається, також є грошовим зобов`язанням.

Cтаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» ЦК України (кн.5 ЦК України «Зобов`язальне право», гл. 51 «Правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідальність за порушення зобов`язання.»), а тому визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання й поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язання виникають із підстав, установлених ст.11 ЦК України.

Згідно з ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Таким чином, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема й факту завдання майнової шкоди іншій особі.

Отже, зважаючи на юридичну природу таких правовідносин сторін, як грошові зобов`язання, на них поширюється дія положень ч.2 ст.625 ЦК України.

Як встановлено ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За правилами ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом.

Зважаючи на наведене вище, суд робить висновки про те, що страховик набуває право зворотної вимоги до страхувальника з моменту відшкодування шкоди, однак, строк виконання такого зобов`язання виникає з моменту пред`явлення вимоги до винної особи, з цього часу право вимоги страховика переходить в обов`язок страхувальника задовольнити вимоги страховика.

Отже, право зворотної вимоги у позивача до відповідача виникло з моменту відшкодування шкоди ПАТ АСК «Скарбниця» потерпілій особі, тобто 15.09.2022 (а.с.12, 13), а строк виконання такого зобов`язання відповідачем виник з моменту пред`явлення вимоги до нього, тобто 13.11.2022 (а.с.27-28).

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем (а.с. 71-74), за період з 13.11.2022 по 18.04.2023 інфляційні втрати 2681,90 грн, три відсотки річних 773,25 грн, пеня - 12887,42 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ст. 83 ЦПК України).

Відповідач відзиву до суду не надав, тому суд, на підставі наданих позивачем доказів, вважає, що позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.1 ст. 141 судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач надав суду докази, які підтверджують фактичне здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги в розмірі 12800 грн, зокрема копію Договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.02.2020 року, копію Акту приймання-передачі виконаних робіт, копію Ордера на надання правничої допомоги, копію Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.31-33).

Враховуючи наведене вище, із відповідача в користь позивача необхідно також стягнути понесені ним судові витрати, а саме, 2481,00 грн сплаченого судового збору та 12800 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 4, 13, 77-77, 81, 82, 133, 137, 141, 223, 247, 280 -282 ЦПК України; ст. 11, 509, 524, 530, 533, 625, 993, 979, 980, 993, 999, 1191 ЦК України; ст. 1, 4, 6, 7, 20, 27 Закону України «Про страхування»; п.22.1 ст.22, п.п. «а» п.38.1.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

У Х В А Л И В:

позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ПАТ АСК «Скарбниця» (р/р НОМЕР_2 , МФО 325365 в ПАТ «Кредобанк», ) страхове відшкодування в розмірі 59 922,40 грн (п`ятдесят дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять дві гривні сорок копійок), 2681,90 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят одну гривню дев`яносто копійок) інфляційного збільшення, 12887,42 грн (дванадцять тисяч вісімсот вісімдесят сім гривень сорок дві копійки) пені та 773,25 грн (сімсот сімдесят три гривні двадцять п`ять копійок) 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ПАТ АСК «Скарбниця» (р/р НОМЕР_2 , МФО 325365 в ПАТ «Кредобанк», ) судовий збір в розмірі 2481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню) та витрати на правничу допомогу в розмірі 12800 грн (дванадцять тисяч вісімсот гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлене в нарадчій кімнаті 16 травня 2023 року.