Справа № 2/593/17/2023
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" травня 2023 р. Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Данилів О.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третіх осіб: Державного кадастрового реєстратора відділу у Бережанському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Мужанова Арсена Валерійовича, державного підприємства Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою, Бережанської об`єднаної територіальної громади про визнання недійсними державних актів на землю, зняття їх з державної реєстрації,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в Бережанський районний суд Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третіх осіб: Державного кадастрового реєстратора відділу у Бережанському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Мужанова Арсена Валерійовича, державного підприємства Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою, Бережанської об`єднаної територіальної громади, у якій просить визнати недійсними правовстановлюючі документи про право власності на земельні ділянки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які перетинають межі його земельної ділянки, а саме:

1) визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку ЯД 188938, виданий 17.05.2007 року Бережанською районною державною адміністрацією на ім`я ОСОБА_2 ;

2) визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯД 188969, виданий 17.05.2007 року Бережанською райдержадміністрацією на ім`я ОСОБА_3 ;

3) визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю, серії Р2705991, виданий 01.08.2002року Шибалинською сільською Радою народних депутатів Бережанського району Тернопільської області на ім`я ОСОБА_4 .

Зобов`язати державного кадастрового реєстратора внести відповідні зміни у Державний земельний кадастр.

Статтею 4 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено право звернення особи до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Позовна заява, яка подається до суду в письмовій формі, повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Суд, ознайомившись із поданим позовом, прийшов до висновку, що він не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, виходячи із наступного.

Всупереч п.6 ч.3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору.

Всупереч п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

До позовної заяви позивачем не долучено державних актів, які є предметом вказаного позову і які позивач просить визнати недійсними та зняти їх з державної реєстрації, однак він всупереч вимог п.8 ч.3 ст. 175 ЦПК України не зазначив їх як докази, які не можуть ним бути подані разом із позовною заявою та не клопотав перед судом про витребування вказаних документів.

Крім вказаного, стороною позивача при подачі даного позову неналежно виконані вимоги ч.4 ст. 177 ЦПК України, а саме: до позовної заяви не долучено документів, які би свідчили про сплату стороною позивача судового збору у встановлених порядку і розмірі, чи документів, які є підставою для звільнення позивача від його сплати.

Подана позивачем позовна заява містить клопотання про звільнення його від сплати судового збору у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, однак вказане клопотання до задоволення не підлягає, виходячи із наступного.

Частиною першою статті 5 ЗУ Про судовий збір визначено вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, однак позивач не відноситься до жодної категорії осіб, визначених у вказаному переліку.

Положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст.8 Закону України " Про судовий збір" та ст. 136 ЦПК України підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Вказаною нормою передбачено право суду, а не його обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору, при цьому, статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

За нормами законодавства єдиною підставою для вчинення судом дій щодо звільнення позивача від сплати судового збору є майновий стан заявника. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

Крім того, у пункті 29 Постанови Пленуму ВССУ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до ст. 8 Закону України " Про судовий збір" єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, на підтвердження майнового стану позивачем не було надано жодного доказу.

А так як із поданого позову та долучених до нього документів позивачем на підтвердження свого скрутного матеріального становища не представлено суду жодних документів, а тому, враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що у задоволенні вказаного клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору слід відмовити.

Розяснити позивачу, що подані ним позовні вимоги мають бути проплачені судовим збором, який у відповідності до ч.1 ст. 4 Закону справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову чи у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2270грн.

А так як відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому, враховуючи зазначені вимоги закону, позивачу необхідно сплатити суму судового збору у розмірі 908 гривень та надати суду докази його сплати.

При сплаті судового збору позивачу також слід врахувати, що у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожною вимогою немайнового характеру. А так як позивачем заявлено не одну, а три позовні вимоги, то всі подані позивачем позовні вимоги мають бути оплачені судовим збором, тобто позивач має представити суду квитанцію про сплату судового збору на суму 908 х 3 = 2724 грн.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин подана позовна заява підлягає залишенню без руху.

На підстави викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177,185, 258-261 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третіх осіб: Державного кадастрового реєстратора відділу у Бережанському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Мужанова Арсена Валерійовича, державного підприємства Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою, Бережанської об`єднаної територіальної громади про визнання недійсними державних актів на землю, зняття їх з державної реєстрації залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, роз`яснивши, що в іншому випадку позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.