Справа №487/7239/20
Провадження №2/487/136/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2023 Заводський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Кузьменко В.В., при секретарі Рафальській Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного цивільну справу за позовом Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

01.12.2020 року представник ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" Шапран О. звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до ОСОБА_1 в якій просив стягнути з ОСОБА_1 основний борг за теплову енергію в сумі 59 047,90 гривень на користь ОКП "Миколаївоблтеплоенерго", 4545,41 гривень суми, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції, 3180,30 гривень три відсотки річних та судовий збір в розмірі 2102,00 гривень.

Ухвалою суду від 03.12.2020 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

12.02.2021 року до суду надійшов відзив від відповідача ОСОБА_1 , в якому він зазначає, що не був власником нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , яке за договором купівлі-продажу від 05.09.2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бежан А.В. було відчужено ТОВ "Біном СТ", а у подальшому на підставі договору купівлі-продажу від 24.07.2020 року. Це приміщення було придбано ОСОБА_2 . Не надано позивачем доказів володіння ОСОБА_1 нежитловим приміщенням в період 2017-2019 років та вимоги позивача є необґрунтованими.

15.02.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якому зазначено, що від 27.07.2010 року ОСОБА_1 був власником нежитлових приміщень, що складаються з приміщень підвалу літ Апд, загальною площею 464 кв.м. в житловому будинку за літ 9-А та розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Надалі 05.09.2016 року відповідач передав у власність ТОВ "БІНОМ СТ" нежитлових приміщень підвалу загальною площею 189,3 кв.м. Тобто, з 05.09.2016 року у ОСОБА_1 залишається нежитлове приміщення загальною площею 274,7 кв.м. на праві приватної власності. У Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зазначено, що 24.07.2020 року була здійснена державна реєстрація нерухомого майна, об`єктом якого є нежитлові приміщення підвалу літ. Апд загальною площею - 189,3 кв.м., в житловому будинку літ 9-А, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 . Вищезазначені нежитлові приміщення підвалу літ. Апд загальною площею -189,9 кв.м. були передані від ТОВ "БІНОМ СТ" ОСОБА_2 від 24.07.2020 року. Крім того, плата за надання послуг теплопостачання у нежитлових приміщенням загальною площею - 189,3 кв.м. не зараховувалась до суми стягнення, зазначеної у позовних вимогах, оскільки заборгованість утворилась за нежитлові приміщення загальною площею 274,7 кв.м.

Фактичним постачанням теплової енергії на об`єкт споживача є наряди на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону та відомостей споживання теплової енергії. ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" неодноразово направляли листи відповідачу з проханням підписання договору купівлі-продажу теплової енергії №6306.00 від 31.01.2014 року на опалення нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень та додатки про зміну площі у зв`язку з продажем частини приміщень. Крім того, не зважаючи на те, що будь-яких договірних відносин між ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" та ОСОБА_1 на період позовних вимог не існувало у зв`язку з ухиленням з ухиленням відповідача від підписання договору, відсутність письмово укладеного договору не звільняє споживачів від сплати наданих їм послуг. Позовну заяву просить задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 05.03.2021 року здійснено перехід з розгляду цивільної справи за в порядку спрощеного провадження на розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 16.01.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання було повідомлено належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до статусу затвердженого рішенням міської ради від 21.12.2017 року ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" як суб`єкта господарської діяльності є постачання теплової енергії споживачам міста Миколаєва.

ОСОБА_1 був власником нежитлових приміщень, що складаються з приміщень підвалу літ. Апд загальною площею 464, кв.м., в житловому будинку за літ. А-9 та розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором купівлі-продажу від 27.07.2010 року.

05.09.2016 року ОСОБА_1 передав у власність ТОВ "БІНОМ СТ" нежитлові приміщення підвалу, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та складаються з нежитлових приміщень підвалу літ Апд загальною площею 189,3 кв.м. в житловому будинку літ. А-9.

В опалювальні періоди 2017 по 2019 роки ОКП "Миколаївобленерго" здійснював постачання теплової енергії до нежитлового об`єкту, що належить ОСОБА_1 , що підтверджується нарядами на підключення та відключення системи опалення , розрахунками теплової енергії з урахуванням споживаного газу котельним та відомостями споживання теплової енергії.

Згідно наданих позивачем розрахунків за період з 2017 по 2019 роки сума боргу відповідача за використану теплову енергію складає 59047,90 грн.

Крім того, за період з жовтня 2017 по квітень 2019 років відповідачу нараховані 4545,41 грн. інфляційних втрат та 3180,30 грн. три проценти річних.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 вказаного Закону, договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Приписами статті 24 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

З огляду на вказане, на відповідача було покладено обов`язок укладення договору із позивачем на постачання теплової енергії, однак він ухилився від укладення цього договору.

Таким чином, правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов`язальними, позивач повинен надавати відповідачу послуги з постачання теплової енергії, а відповідач повинен за них сплачувати в силу приписів ст. 11 Цивільного кодексу України.

Згідно із п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Статями 68, 162 Житлового кодексу України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

За змістом ст. 526 та ст. 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк.

Положеннями ст. 610 та ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності з ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК Українияк спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другійстатті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Таким чином, за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржник несе відповідальність, передбачену частиною другою статті 625 ЦК України. (Постанова Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц)

Крім того, застосування положень частини другої статті 625 ЦК Українидо спірних правовідносин також кореспондується із закріпленими в пункті З частини першої статті 96 ЦПК України нормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості.

Відповідно до положення статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач своєчасно не вносив плату за отримані послуги з жовтня 2017 року по квітень 2019 року, в результаті чого утворилась заборгованість, яка складається з 51322,19 грн., 4545,41 грн. - сума, на яку підлягає збільшення боргу з урахуванням індексу інфляції, а також 3180,30 грн. - три відсотки річних.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приймаючи до уваги те, що відповідач є споживачем послуг з постачання теплової енергії, та враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов`язань, позов підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 51322,19 грн., інфляційні втрати у розмірі 4545,41 грн., три відсотки річних у розмірі 3180,30 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» судовий збір у розмірі 2102 грн.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя В.В.Кузьменко