Провадження № 2/522/5519/23
УХВАЛА

про забезпечення позову

21 листопада 2023 року Приморський районний суд м. Одеси

в складі: головуючого судді Суворової О.В.,

за участі секретаря судового засідання Довгань Ж.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі заяву представника позивача за зустрічним позовом Одеської міської ради про забезпечення позову по цивільній справі №522/13610/23 за первісним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Одеської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державний реєстратор Юридичного департаменту Одеської міської ради Єременко Іван Миколайович, про визнання протиправним та скасування рішення, припинення права власності на об`єкт нерухомого майна та за зустрічним позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 про припинення права власності на об`єкт нерухомого майна із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 11.07.2023 року звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з позовом до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Одеської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державний реєстратор Юридичного департаменту Одеської міської ради Єременко Іван Миколайович, про визнання протиправним та скасування рішення, припинення права власності на об`єкт нерухомого майна.

Ухвалою суду від 13.07.2023 року позов залишено без руху.

24.07.2023 року представник позивача - адв. Данилюк І.О. подав заяву про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 10.08.2023 року відкрито провадження по справі в загальному позовному порядку з призначенням справи на 05.09.2023 р.

05.09.2023 року представником відповідача Виконавчого комітету Одеської міської ради Віннюковим В.М. заявлено клопотання про залишення позовної заяви без руху, оскільки позову заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175 ЦПК України, з наступних підстав: позовна заява не містить відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви, не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, тому вважає, що позовну заяву необхідно залишити без руху.

Ухвалою суду від 05.09.2023 року позов залишено без руху.

12.09.2023 року на електронну адресу суду від представника позивача - адв. ОСОБА_2 подана заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 14.09.2023 року відкрито провадження та призначено справу в загальному позовному порядку на «28» вересня 2023 року.

12.09.2023 року від представника Одеської міської ради надійшов зустрічний позов до ОСОБА_1 про припинення права власності на об`єкт нерухомого майна із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (т. 1 а.с.158-197), в якому Одеська міська рада просить припинити право власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна приміщення майстерні по ремонту годинників загальною площею 5,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна у Реєстрі прав власності на нерухоме майно : 16747134) із закриттям розділу щодо цього об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також стягнути судовий збір у розмірі 2684,00 грн.(т.3 а.с.118).

Також від представника Одеської міської ради надійшла заява про забезпечення зустрічного позову (т.3 а.с.123-158).

Заява обґрунтована наступним чином. 15.11.2006 року за ОСОБА_1 у Реєстрі прав власності на нерухоме майно зареєстроване право власності на вбудоване приміщення майстерні по ремонту годинників загальною площею 5,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі- продажу від 24.06.1999 року, укладеного між Одеською міською радою та ОСОБА_3 , посвідченого державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Пучковою І.А., зареєстрованого в реєстрі за № 1-2336. При цьому, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідна державна реєстрація права власності за ОСОБА_1 відсутня. За доводами зустрічного позову, який подано Одеською міською радою, існування такого права власності на об`єкт порушує права та законні інтереси територіальної громади м. Одеси як законного власника громадської будівлі пам`ятки архітектури та містобудування (будинку ОСОБА_4 ), оскільки перешкоджає належному здійсненню повноважень щодо володіння, користування та розпорядження комунальним майном, що є матеріальною основою місцевого самоврядування, та створює умови для його незаконного використання нею в подальшому, що є неприпустимим. В заяві зазначено , що у разі задоволення зустрічного позову Одеська міська рада має намір вживати всі необхідні заходи щодо відновлення свого порушеного та невизнаного права на володіння, користування та розпорядження громадської будівлі пам`ятки архітектури та містобудування (будинок ОСОБА_4 ), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Натомість, вчинення будь - яких відповідних реєстраційних дій за заявою ОСОБА_1 унеможливить виконання судового рішення і внаслідок цього для відновлення порушених та невизнаних прав міської ради необхідно буде докласти значних зусиль, що полягатимуть у необхідності звернення із відповідним позовом (позовами) до нового власника (власників), права якого (яких) також можуть бути порушені внаслідок такого відчуження, а також оскарження відповідних реєстраційних дій та рішень, та/або залучення цих осіб до участі у цій справі. В зв`язку з зазначеним , просить суд вжити заходи забезпечення позову Одеської міської ради у цивільній справі № 522/13610/23 шляхом заборони органам та суб`єктам державної реєстрації прав, у тому числі нотаріусам, приймати рішення та вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією прав, внесенням записів та змін до них у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна приміщення майстерні по ремонту годинників, загальною площею 5,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна у Реєстрі прав власності на нерухоме майно: 16747134).

У підготовче судове засідання 21.11.2023 року з`явились: представник відповідачів за первісним позовом ОСОБА_5 та третя особа за первісним позовом - державний реєстратор Юридичного департаменту ОМР Єременко І.М.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином та своєчасно. Про причини своєї не явки суду не повідомили.

Ознайомившись та дослідивши матеріали заяви, вважає, що заява представника позивача за зустрічним позовом Одеської міської ради про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ст.153 ч.1 ЦПК України.

Згідно з п.п. 1,3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», у якій зазначено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У відповідності до ч. 1 ст. 149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК заходів забезпечення позову. Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов`язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд враховує, що саме лише посилання сторони позивача у заяві на потенційну можливість відчуження майна без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами згідно зі ст. 81 ЦПК, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Обґрунтовуючи доцільність вжиття заходів забезпечення позову представником позивача за зустрічним позовом наведено підстави на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить в майбутньому можливе рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Частинам 1 та 2 ст. 154 ЦПК України визначено випадки обов`язкового та можливого застосування зустрічного забезпечення.

Право суду вимагати від особи зустрічного забезпечення гарантоване ст. 151 ЦПК України, де відзначено, що заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

З урахуванням викладеного, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, зміст викладених обставин у заяві про забезпечення позову, суд дійшов висновку про задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 149,150-154, 258-260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача за зустрічним позовом - Одеської міської ради про забезпечення позову по цивільній справі №522/13610/23 за первісним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Одеської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державний реєстратор Юридичного департаменту Одеської міської ради Єременко Іван Миколайович, про визнання протиправним та скасування рішення, припинення права власності на об`єкт нерухомого майна та за зустрічним позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 про припинення права власності на об`єкт нерухомого майна із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно задовольнити.

Заборонити органам та суб`єктам державної реєстрації прав, у тому числі нотаріусам, у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно нерухомого майна, а саме об`єкту нерухомого майна приміщення майстерні по ремонту годинників, загальною площею 5,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна у Реєстрі прав власності на нерухоме майно : 16747134).

Роз`яснити, що ухвала суду про забезпечення позову є підставою внесення/виключення відомостей до/з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у порядку встановленим Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали складено 22.11.2023 року.

Суддя О.В.Суворова