УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.,

секретар судового засідання - Федоренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого 01 вересня 2023 року Солом`янським районним судом міста Києва за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

02 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого 01 вересня 2023 року Солом`янським районним судом міста Києва за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи вимоги заяви ОСОБА_1 послався на те, що при видачі 01 вересня 2023 року судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) боржника ОСОБА_1 , але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 17 серпня 2023 року та до повноліття дитини, суд не врахував наступних обставин.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 17 березня 2011 року у справі №2-2676/11 ОСОБА_2 було відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Отже, у розумінні п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України є таке, що набрало законної сили рішення суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав, що є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Крім того, спільно з ОСОБА_1 проживає та перебуває на повному його утриманні спільний із заявницею син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_2 не надає жодної матеріальної допомоги для утримання старшого сина, не бере участі у його забезпеченні, вихованні та утриманні. Про порядок розподілу обов`язків з утримання дітей сторони домовилися при розірванні шлюбу 08 листопада 2009 року.

Також, боржник є особою з інвалідністю 2 групи, єдиний його дохід - пенсія по інвалідності. Більшу частину доходу ОСОБА_1 витрачає на матеріальне забезпечення старшого сина. При цьому, стягувачка працює, має регулярний стабільний дохід та проживає у квартирі, яка належить ОСОБА_1 .

Однак, вказану обставину стягувачка приховала від суду.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2023 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Горбовий В.А. подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку.

За правилами ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглянути заяву по суті заявлених вимог на підставі наявних доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, встанови наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

01 вересня 2023 року Солом`янський районний суд міста Києва видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) боржника ОСОБА_1 , але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 17 серпня 2023 року та до повноліття дитини. Стягнуто з боржника ОСОБА_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 268,40 грн.

Частиною 8 ст. 170 ЦПК України передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої ст. 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Судовий наказ видано відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, а тому його може бути переглянуто за нововиявленими обставинами.

Так, відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Отже, перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» визначено, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Відповідно до пункту 4 вказаної постанови, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухвалені судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Пунктом 7 вищевказаної постанови передбачено, що обставини, які є підставою для перегляду судового рішення це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Згідно з практикою ЄСПЛ процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, наявність доказу, недоступного раніше, який однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення «Праведная проти Росії» від 18 листопада 2004 року).

Звернувшись до суду з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 в якості нововиявленої зазначає ту обставину, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 17 березня 2011 року у справі №2-2676/11 ОСОБА_2 було відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Однак, зазначене не відносить до нововиявлених обставин у розумінні ст. 423 ЦПК України, оскільки предметом розгляду судової справи №2-2676/11 було стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_2 до досягнення трирічного віку дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В той час, як судовий наказ у справі №760/18906/23 видано на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення ним повноліття.

Додатково, як на підставу скасування судового наказу за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 посилається на те, що він має на утриманні спільного із заявницею сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_2 не надає жодної матеріальної допомоги для утримання старшого сина, не бере участі у його забезпеченні, вихованні та утриманні. Про порядок розподілу обов`язків з утримання дітей сторони домовилися при розірванні шлюбу 08 листопада 2009 року. Зазначив, що є особою з інвалідністю 2 групи, єдиний його дохід - пенсія по інвалідності, більшу частину доходу ОСОБА_1 витрачає на матеріальне забезпечення старшого сина. При цьому, стягувачка працює, має регулярний стабільний дохід та проживає у квартирі, яка належить ОСОБА_1 .

Наведені заявником у якості нововиявлених обставин, були відомі заявнику на час розгляду справи, не входять до предмета доказування у справі та не могли вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі, оскільки нормами права (ч. 5 ст. 183 СК України та п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України) розмір аліментів які присуджуються за судовим наказом, чітко зафіксований і не залежить від таких обставин, як перебування на його утриманні інших осіб, які наводить заявник.

Згідно ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Таким чином, суд вважає, що наведені ОСОБА_1 обставини не є нововиявленими обставинами, а відтак відсутні підстави для скасування судового наказу від 01 вересня 2023 року по справі №760/18906/23 в частині стягнення аліментів.

Разом з цим, відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу, боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звертаючись до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленою обставиною, надав до суду копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 06 липня 2022 року, яким встановлено інвалідність 2 групи.

На час видачі судового наказу, суд не мав можливості врахувати цю обставину за відсутності відповідних даних.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю першої та другої груп, законні представники з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

З таких обставин заява ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами в частині стягнення судового збору підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись Законом України «Про судовий збір», ст. 259, 260, 353, 423 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого 01 вересня 2023 року Солом`янським районним судом міста Києва за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 задовольнити частково.

Судовий наказ Солом`янського районного суду м. Києва від 01 вересня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави судового збору в сумі 268,40 грн. скасувати.

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Кушнір