Справа № 752/4956/23
Провадження № 2/752/4183/23
У Х В А Л А

20.03.2023 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Колдіна О.О., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України, третя особа: голова комісії з реорганізації Фонду соціального страхування України Бахматський Олександр Олександрович про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

до Голосіївського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України, третя особа: голова комісії з реорганізації Фонду соціального страхування України Бахматський Олександр Олександрович про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до поданої заяви, позивач просить суд визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення ОСОБА_1 від 01.03.2023 №44-к, поновити її на посаді головного спеціаліста відділу меодології та звітності управління медичних і соціальних послуг виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 04.03.2023 по дату винесення рішення, виходячи із розрахунку середньоденної заробітної плати, яка становить 1084,29 гривень, та стягнути моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю за необхідне залишити позов ОСОБА_1 без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 910/4518/16, за змістом норм статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Третьої Судової Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі №725/5849/20, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (стаття 1 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

ОСОБА_1 звернулася із позовними вимога про: 1)визнання незаконним та скасування наказу про звільнення; 2) поновлення на роботі, 3) стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 4) стягнення моральної шкоди.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18) зроблено правовий висновок щодо застосування пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» та реалізації особою права звільнення від сплати судового збору, відповідно до якого пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

З урахуванням наведеного, позивач не звільняється від сплати судового збору у справі за заявленою нею позовною вимогою щодо виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Так само Закон України «Про судовий збір» не визначає пільг щодо сплати судового збору за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди у вказаній категорії справ.

Таким чином, при зверненні з даним позовом позивач звільнений від сплати судового збору лише в частині вимог про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 761/943/18, від 15 лютого 2021 року

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Розмір судового збору при зверненні до суду з вимогами майнового характеру повинен вираховуватись від ціни позову.

Звертаючись до суду з вимогами про стягнення середнього заробіту, позивач не зазначає його розмір.

Крім того, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VIII від 06.12.2016 року, розмір ставки судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 гривень) та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (13 420 гривень); розмір ставки судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2023 року становить 1 073,60 гривень; розмір ставки судового збору за подання фізичною особою позовної заяви про відшкодування моральної шкоди становить 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що з 01.01.2023 року становить 2 684 гривні.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.176 ЦПК України, у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог.

Подана ОСОБА_1 позовна заява не відповідає повністю зазначеним вимогам закону, оскільки при зверненні до суду позивачем не було надано оригінал квитанції про сплату судового збору за звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Зазначений строк не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

За таких обставин вважаю за необхідне позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху, надавши строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 175,177,184 ЦПК України,

у х в а л и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України, третя особа: голова комісії з реорганізації Фонду соціального страхування України Бахматський Олександр Олександрович про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали суду позовна заява буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя