КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
номер провадження №22-ц/824/8391/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Білич І.М.

суддів Мостова Г.І., Слюсар Т.А.

секретаря Рагушіній І.В.

за участі:позивача - ОСОБА_1

представника відповідача ГУ НП у м. Києві - Глущенко О.М.

представника відповідача НП України - Войчук І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 14 грудня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Печерського районного суду міста Києва Бусик О.Л.,

у цивільній справі №753/23624/21-ц за позовом ОСОБА_2 до Національної поліції України, Головного управління Національної поліції у м. Києві, Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Національної поліції України, Головного управління Національної поліції у м. Києві, Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, за результатами розгляду якого просила:

- визнати недостовірною та такою, що порушує її особисті немайнові права, а саме принижує честь, гідність та порочить ділову репутацію, інформацію, розміщену на оголошеннях поліції щодо вчинення нею шахрайських дій;

- зобов`язати поліцію з дня набрання судовим рішенням у цій справі законної сили, невідкладно спростувати недостовірну інформацію, поширену працівниками Шевченківського УП ГУНП в м. Києві, шляхом розміщення на офіційному стенді за адресою АДРЕСА_1 , під заголовком «Спростування недостовірної інформації» інформації наступного змісту: «Повідомляємо, що інформація, поширена Шевченківським УП ГУНП в м. Києві щодо вчинення громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шахрайських дій є недостовірною та такою, що була спростована рішенням суду, що набрало законної сили»;

- стягнути з відповідачів за рахунок бюджетних коштів компенсацію моральної шкоди у розмірі 170 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначаючи, що 23 вересня 2021 року їй повідомлено про те, що на офіційному стенді на території Шевченківського УП ГУНП у м. Києві розміщено оголошення наступного змісту: «Увага розшук! Працівниками Шевченківського УП ГУНП у м. Києві за шахрайські дії розшукується громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » разом з її фотокарткою, а також зазначені телефонні номери для повідомлення інформації про її місце знаходження. Проте, вищевикладена інформація є недостовірною та такою, що порушує її особисті немайнові права, а саме, принижує честь, гідність та порочить ділову репутацію. Оскільки станом на 23 та 24 вересня 2021 року вона не перебувала в розшуку та жодним судовим рішенням не було визнано вчинення нею дій, які можна було б кваліфікувати як шахрайські. Розміщенням спірної інформації, позивачу завдано моральної шкоди, яка виразилась в душевних страждань, морально-психологічного тиску. Вказане оголошення обговорювалося в Раді адвокатів м. Києва, вона як адвокат, втратила партнерство в АО «Крикун та партнери». Такі незаконні дії поліції призвели до погіршення стану здоров`я її матері. Крім того, розповсюдження спірної інформації відбулося і в Навчально-науковому інституті публічного управління та державної служби Київського національного університету ім. Тараса Шевченка, в якому вона навчалася, що змусило її виправдовуватися, спричинило резонанс, в неї розпочалися приступи паніки, погіршився сон, з`явилися проблеми з диханням.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 14 грудня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу за результатами розгляду якої, посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги, задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначаючи, що судом першої інстанції не було досліджено відеозапис, з якого вбачається місце та час розміщення оголошення. Оголошення зі спірною інформацією, порочить її честь та гідність, було розміщено у громадському місці та про нього знало більш ніж одна особа. Вказуючи, що її розшукували не за шахрайські дії. Проте, судом першої інстанції було проігноровано презумпцію невинуватості та зроблено висновок, що інформація яку просить визнати недостовірною позивач, взята із матеріалів кримінального провадження. Водночас, судом матеріали такого кримінального провадження не досліджувалися. Оголошення у якому міститься спірна інформація, має твердження про те, що позивач вчинила шахрайські дії. Проте, доказів на підтвердження зазначеного, яким може бути рішення суду, поліцією не надано.

12 червня 2023 року від НП ГУ НП у м. Київ надійшов відзив на апеляційну скаргу з якого вбачається, що останнє не погоджується з доводами апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Зазначаючи, що на момент розміщення оголошення щодо позивача, зміст якого вона вважає недостовірним, органом дізнання Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0000365 щодо позивача за ознаками складу кримінального правопорушення, відповідальність за яке, передбачено ч. 1 ст. 190 КК України. 06 травня 2021 року у вказаному кримінальному провадженні складено повідомлення про підозру. Постановою від 12 травня 2021 року зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні у зв`язку із оголошенням позивача у розшук. При цьому, за повідомленням НП України від 25 липня 2022 року, згідно даними інформаційно-комунікативної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», позивача оголошено у державний розшук 25 травня 2021 року. 08 вересня 2021 року розшук відносно позивача закрито та в подальшому її фото знято зі стенду «Їх розшукує поліція». На даний час, матеріали кримінального провадження перебувають у Шевченківському районному суді міста Києва. Фактично, позивачем пред`явлено позов для спростування набутого нею статусу підозрюваної та спростування факту про повідомлення особі про підозру в кримінальному провадженні, що не стосуються майнового чи немайнового цивільного права або інтересу позивача. Доводи позивача щодо поширення відносно неї недостовірної інформації, є перекручуванням фактів у своїх інтересах. Крім того, позивачем не надано доказів, що з винних дій відповідача вона втратила партнерство в АО « Крикун та партнери». Надані довідки свідчать лише про неотримання нею заробітної плати, а не як припинення трудових відносин з адвокатським об`єднанням. Також копії наданих медичних документів не можуть вказувати на погіршення стану здоров`я позивача внаслідок протиправних дій відповідачів, так як датовані майже за чотири місяці перед датою розміщення оголошення про розшук позивача. А отже жодним чином не можуть впливати на вказані правовідносини та відповідно слугувати доказами завдання відповідачами моральної шкоди позивачу пов`язаної із погіршенням стану її здоров`я у вказаній справі.

24 липня 2023 року НПУ було подано відзив на апеляційну скаргу та 08 серпня 2023 року відповідь ОСОБА_1 на відзив НПУ.

26 червня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява позивача про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальній справі № 761/32058/21 за обвинуваченням ОСОБА_1 . Вказуючи, що докази надані органами поліції до суду першої інстанції, є предметом дослідження в кримінальній справі № 761/32058/21. Таким чином, прийняття судового рішення по даній справі, є об`єктивно неможливим до розгляду кримінальної справи № 761/32058/21.

Протокольною ухвалою Київського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року заяву ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі залишено без задоволення

У судовому засіданні позивач підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити з підстав, зазначених у ній.

Представники відповідача: ГУ НП у м. Києві та НП України заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Представник відповідача: Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві до суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, часта місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність осіб, що не з`явилися в силу вимог передбачених положеннями ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судом при розгляді справи встановлено, що на офіційному стенді на території Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, було розміщено оголошення наступного змісту: «Увага розшук! Працівниками Шевченківського УП ГУНП у м. Києві за шахрайські дії розшукується громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Під вказаним оголошенням розміщення фото ОСОБА_1 , а також зазначені телефонні номери для повідомлення інформації про її місце знаходження.

Вказану інформацію ОСОБА_1 побачила 24 вересня 2021 року після прибуття до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві.

Листом від 13 липня 2022 року Заступником начальника Головного слідчого управління Національної поліції України полковника поліції Добросердовим А. повідомлено про те, що відповідно до даних ЄРДР, підрозділом дізнання Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000365, відкритому 29 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. 06 травня 2021 року у зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_1 повідомлено про підозру в учиненні шахрайства. 06 вересня 2021 року матеріали кримінального провадження направлено до Шевченківського районного суду міста Києва з обвинувальним актом.

Згідно листа НП України від 25 липня 2022 року повідомлено, що за даними інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», ОСОБА_1 , 1989 року народження, було оголошено у державний розшук 25 травня 2021 року Шевченківським УП ГУНП у м. Києві за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, запобіжний захід не обирався.

У листі від 18 серпня 2022 року Шевченківське УП ГУ НП у м. Києві повідомило про те, що в провадженні управління перебувала оперативно-розшукова справа відносно ОСОБА_1 , ЄРДР № 0000365 від 29 січня 2021 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Працівниками ВКП Шевченківське УП згідно плану першочергових розшукових заходів з метою встановлення розшукуваної ОСОБА_1 , та орієнтуванні особового складу та громадськості, на стенді «Їх розшукує поліція» розміщено інформацію про розшук останньої. 08 вересня 2021 року ОРС «Розшук» відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п. 1 ст. 9-2 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність». В подальшому фото останньої було знято з стенду «Їх розшукує поліція».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що інформація, яку позивач просить визнати недостовірною, взята з матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню позивача, яку органами досудового розслідування кваліфіковано як шахрайство, є проявом наслідків процесуальної діяльності органу досудового розслідування, в ній не йдеться та не стверджується винуватість у вчиненні кримінального правопорушення позивачем, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, що свідчить про непорушення принципу презумпції невинуватості при поширенні оспорюваної інформації про ОСОБА_1 посадовими особами Національної поліції України.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон який їх регулює, виходячи з наступного.

Згідно ст.ст. 32,34, 68 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Положеннями ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенцію) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Кожен має право на свободу вираження поглядів у розумінні статті 10 Конвенції, якою передбачено свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

У ст. 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно зі ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Згідно з ч.ч. 1, 4, 6-7 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших медіа, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж медіа в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з`ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням, встановити факт поширення недостовірної інформації та факт того, що поширена інформація стосується саме особи позивача і що поширена інформація порушує особисті немайнові права особи позивача або перешкоджає повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право, при цьому саме позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та їх правдивість не доводиться.

Спростованою може бути інформація, яка містить відомості про події та явища (факти), яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). В будь-якому випадку це має бути інформація, істинність якої можливо перевірити, існування таких фактів не залежить від їх суб`єктивного сприйняття чи заперечення через думки і погляди особи.

Згідно з частиною другою статті 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У частинах 1-2 ст. 62 Конституції України закріплено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 281 КПК України визначено, що якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного. До оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження. Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Здійснення розшуку підозрюваного може бути доручено оперативним підрозділам.

З матеріалів справи вбачається, що на момент розміщення оголошення, яке містить оспорювань позивачем інформацію, підрозділом дізнання Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000365, відкритому 29 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

06 травня 2021 року у зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні шахрайських дій.

25 травня 2021 року Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві оголошено ОСОБА_1 в державний розшук за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

З метою проведення розшуку, на стенді «Їх розшукує поліція», Шевченківським УП ГУНП у м. Києві було розміщено інформацію, наступного змісту: «Працівниками Шевченківського УП ГУНП у м. Києві за шахрайські дії розшукується громадянка ОСОБА_1 ».

Зазначене органом досудового розслідування формулювання оголошення щодо розшуку позивача, не містить тверджень про її вину, у вчиненні у вчиненні злочину, а лише містить дані щодо її розшуку за вчинення певних дій.

Таким чином, доводи апеляційної скарги в частині того, що спірна інформація містить твердження про вчинення позивачем шахрайських дій, не ґрунтується на матеріалах справи.

06 вересня 2021 року матеріали кримінального провадження направлено до Шевченківського районного суду міста Києва з обвинувальним актом.

08 вересня 2021 року ОРС «Розшук» відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п. 1 ст. 9-2 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність». В подальшому фото останньої було знято з стенду «Їх розшукує поліція».

З вказаного слідує, що розміщена Шевченківським УП ГУНП у м. Києві на стенді «Їх розшукує поліція» інформація, є достовірною та не порушення принципу презумпції невинуватості при її поширенні.

Крім того, спір про спростування зазначеної інформації, яка поширена органом досудового розслідування щодо проведення процесуальних дій, їх хід та здобуті результати, не може розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки законом встановлений інший порядок оскарження такої інформації.

Враховуючи наведене, слід погодитися з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання недостовірною та спростування інформації, є обґрунтованими.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення на користь позивача моральної шкоди, оскільки зазначена вимога є похідною від вимоги про визнання недостовірною та спростування інформації, у задоволенні якої, судом було відмовлено.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що судом першої інстанції не досліджувались матеріали кримінального провадження, не є підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки у матеріалах справи наявна достатня кількість доказів, з яких вбачається, що підрозділом дізнання Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000365, відкритому 29 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України відносно ОСОБА_1 .

З урахуванням того, що інші доводи апеляційної скарги, є ідентичними доводам позовної заяви, яким суд надав належну оцінку, висновки суду першої інстанції є достатньо аргументованими, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи позивача, при цьому враховуючи, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог ст.ст. 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування за наведених доводів апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 372, 374, 375, 381-384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 14 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 листопада 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: