справа № 619/1818/23
провадження № 2/619/270/23
УХВАЛА

21 листопада 2023 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіБолибока Є.А.

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2 .

Суть питання, що вирішується ухвалою.

18 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив визнати: незаконними (протиправними) дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо проведення допиту, фільмування допиту, фотографування, поширення таких персональних даних та надання їх у якості доказів звинувачення без згоди та проти волі малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням обтяжуючих обставин, по матеріалам наданим з заявою ОСОБА_2 до Дергачівської служби у справах дітей від 10.10.2018 року); безпідставними звинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 через заяву від 10.10.2018 року до Дергачівської служби у справах дітей з додатками (фото та відео файлами) у вчиненні тяжкого кримінального злочину згідно ч.2 ст. 156 ККУ з боку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 над його малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; незаконними (протиправними) дії ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо подальшого проведення допиту, фільмування допиту, поширення таких персональних даних та надання їх у якості доказів звинувачення без згоди та противолі малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням обтяжуючих обставин, по матеріалам наданим Дергачівському районному суду по справі №619/4720/18 через клопотання адвоката Ігнатьєвої Я. В. від 07.08.2019 року; незаконними (протиправними) звинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні тяжкого кримінального злочину згідно ч.2 ст. 156 ККУ з боку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 над його малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з урахуванням обтяжуючих обставин, у залі Дергачівського районного суду під час судових засідань 16.09.2019 року, 07.10.2019 року, 05.12.2019 року, 23.01.2020 року по справі №619/4720/18; незаконними (протиправними) звинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні тяжкого кримінального злочину згідно ч.2 ст. 156 ККУ з боку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 над його малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з урахуванням обтяжуючих обставин, у залі Харківського апеляційного суду під час судового засідання 15.10.2020 року по справі №619/4720/18; - незаконними (протиправними) звинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні тяжкого кримінального злочину згідно ч.2 ст. 156 ККУ з боку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 над його малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з урахуванням обтяжуючих обставин, у заяві ОСОБА_3 до Дергачівської місцевої прокуратури по якій було відкрито кримінальне провадження №0000148 від 28.08.2020 року; незаконними (протиправними) звинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні тяжкого кримінального злочину згідно ч.2 ст. 156 ККУ з боку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 над його малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з урахуванням обтяжуючих обставин, які були надані слідчому Дергачівського відділу поліції ГУНП в Харківській області майору Воронкіной Я. О. по кримінальному провадженню №0000148 від 28.08.2020 року у якості свідка; незаконними (протиправними) звинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні тяжкого кримінального злочину згідно ч.2 ст. 156 ККУ з боку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 над його малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з урахуванням обтяжуючих обставин, у відзиву ОСОБА_3 від 10.10.2020 року та відзиву адвоката Ігнатьєвої Яни Володимирівни - Горшковій Г. І. від 10.10.2020 року на касаційну скаргу ОСОБА_1 по справі №619/4720/18; Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь малолітній дитини ОСОБА_4 через законного представника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) моральну шкоду у розмірі 1 350 000 грн. Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) моральну шкоду у розмірі 290 000 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дергачівського районного суду Харківської області від 18.04.2023 року справа № 619/1818/23 передана головуючому судді Жорняку О.М.

15 листопада 2023 року ухвалою суду задоволено заяву про відвід судді Жорняка О.М. Справу передано для повторного автоматизованого розподілу в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

20 листопада 2023 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дергачівського районного суду Харківської області справа № 619/1818/23 передана головуючому судді Болибоку Є.А.

Суддею Болибоком Є.А. заявлено самовідвід.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд.

Частинами 1 та 2 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених 27.07.2006 року Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН за №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06 у справі «Білуха проти України», від 15.07.2010 у справі «Газета «Україна-Центр» проти України») важливим питанням є довіри, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до положення статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», якою визначено дві вимоги щодо безсторонності суду: по-перше бути об`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву в його безсторонності.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Також, у рішеннях «Білуха проти України» від 09.11.2006 року, «Ветштайн проти Швейцарії» від 28.10.1998 року ЄСПЛ наголошує, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

За пунктом 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Як вбачається з матеріалів справи суддя Болибок Є.А. розглядав цивільну справу № 619/3051/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, про усунення перешкод та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною та зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Постановою Апеляційного суду Харківської області від 18 липня 2018 року рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 22 лютого 2018 року було змінено в частині визначення порядку та участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім того, ухвалою судді від 13 березня 2019 року задоволено заяву про самовідвід судді Болибока Є.А. у справі № 619/4720/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Позовні вимоги у поданій заяві про стягнення моральної шкоди обґрунтовуються, в тому числі, доказами, які були предметом розгляду у цивільних справах №№ 619/3051/17, 619/4720/18.

Підстави для самовідводу судді передбачені статтями 36-37 ЦПК України.

Частиною 1 статті 39 ЦПК України встановлено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Зважаючи на те, що суддею було ухвалено рішення у цивільній справі № 619/3051/17, на докази в якій ОСОБА_1 посилається як на одну з підстав стягнення моральної шкоди, у справі № 619/4720/18 було заявлено про самовідвід, то з метою усунення будь-яких сумнівів учасників справи чи будь-якого стороннього спостерігача в неупередженому ставленні судді до розгляду даної справи, суддя вважає за необхідне задовольнити самовідвід.

За правилами ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 14, 31, 33, 36-41 ЦПК України, суд

постановив:

Задовольнити самовідвід судді Болибока Євгена Анатолійовича у справі №619/1818/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди.

Справу передати для повторного автоматизованого розподілу в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після з моменту її підписання суддею.

Суддя Є. А. Болибок