Справа № 283/1006/23
провадження №2/283/323/2023
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2023 року Малинський районний суд Житомирської області у складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Селіною А.І. розглянувши в місті Малині в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

28.04.2023 ОСОБА_1 звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, в обґрунтування якої зазначила, що 23.02.2021 Малинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від даного шлюбу у сторін народилася донька: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На час звернення до суду спільний побут та господарство сторони не ведуть, як сім`я не проживають. Подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. До подання позову до суду добровільно про сплату аліментів з відповідачем домовитися не вдалося.

Вимогами позову ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, змінивши їй прізвище на дошлюбне; за спільною згодою сторін дитину залишити проживати з нею; стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку.

Явка сторін по справі:

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, 18.05.2023 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, 18.05.2023 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав.

Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Встановлено, що 23 лютого 2021 року Малинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис №20 (а.с.5). Після державної реєстрації шлюбу прізвище позивача змінилося з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».

Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 (а.с.6).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Чоповицької селищної ради Житомирської області №1785 від 16.12.2021, ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с.10).

На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і примирення між ними стало неможливим.

Мотиви та застосовані норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

А тому, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин згідно зі ст. 56 Сімейного кодексу України.

За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із положеннями п.10 постанови Пленуму Верховного Суду №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ч.2 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягаючи на розірванні шлюбу, оскільки фактично сімейні стосунки припинені.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Таким чином, сім`я фактично розпалася і збережена бути не може, стосунки, які існують між сторонами, виключають можливість збереження сім`ї, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати.

Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або встановити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, враховуючи відповідне клопотання позивача, суд вважає за необхідне встановити їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Відповідно до ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Враховуючи, що дитина проживає з позивачем, а також відсутні заперечення відповідача з даного приводу, суд вважає за необхідне визначити місцем проживання малолітньої ОСОБА_3 , 2021 року народження місце проживання її матері ОСОБА_1 .

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду №3 від 05.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина.

Враховуючи спільний обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, визначений ст. 180 СК України, всі перелічені в сукупності обставини дають підстави для покладення на ОСОБА_2 обов`язку сплачувати аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідно до вимог чинного законодавства.

У відповідності до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі місячного стягнення підлягає негайному виконанню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1073,60 грн. за позовну вимогу, яка стосується стягнення аліментів, та судовий збір у розмірі 1073,60 грн., пов`язаний з оплатою ОСОБА_1 судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу.

Керуючись ст. 80, 84, 105, 110, 183 СК України, ст. 81, 141, 263-265, 279, 430 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , зареєстрований 23 лютого 2021 року Малинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) за актовим записом № 20- розірвати.

Доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Після розірвання шлюбу позивачу повернути дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 квітня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в сумі 2147,20 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканка АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець АДРЕСА_2 .

Суддя