Справа №333/1383/23
пр. №4-с/333/19/23
УХВАЛА
Іменем України
04 травня 2023 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Піха Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Пантюх Ю.О., заявника ОСОБА_1 , представника заявника адвоката Фофанова Я.Л. розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа начальник Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на дії начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Шабала І.А. щодо відмови у знятті арешту з нерухомого майна боржника,-
встановив:
До Комунарського районного суду міста Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_1 , в якій заявник просив 11.11.2013 року заочним рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя по справі №333/6704/13-ц цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , 2011 року народження щомісячно в розмірі частини із всіх видів доходу, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму, до досягнення дитиною повноліття.
27.04.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №50557024 щодо виконання виконавчого листа №333/6704/13-ц виданого 02.12.2013 року Комунарським районним судом міста Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 ,2011 року народження.
23.01.2018 року державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника по ВП №50557024.
Підтвердження зазначеного факту слугує Інформаційна довідка № 323607093 від 21.02.2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.
01.10.2019 року головним державним виконавцем було винесено Постанову про повернення виконавчого документа Стягувачеві, керуючись п.1 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку з тим, що 18.09.2019 року до відділу надійшла письмова заява ОСОБА_2 щодо повернення виконавчого документа стягувачеві.
ОСОБА_1 звернувся до відділу виконавчої служби з заявою щодо зняття арешту з нерухомого майна.
17.02.2023 року ОСОБА_1 отримав відповідь від виконавчої служби за вихідним №5301/10 від 15.02.2023 року, якою йому було відмовлено в знятті арешту з нерухомого майна на підставі ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження».
У зв`язку з чим скаржник просив зобов`язати начальника Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Шабалу І.А. зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 накладеного постановою державного виконавця Комунарського ВДВС міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Нєдєльської О.Г. про арешт нерухомого майна боржника від 23.01.2018 року.
У судовому засідання ОСОБА_1 , та його представник адвокат Фофанов Я.Л. просив заяву задовольнити в повному обсязі.
Від представника заінтересованої особи державного виконавця Комунарського ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Аксьонової Анастасії, 20.03.2023 року надійшли заперечення на скаргу, згідно яких на виконанні перебувало виконавче провадження №50557024 з примусового виконання виконавчого листа № 333/6704/13-ц від 02.12.2013 року виданого Комунарським районним судом м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі частини із всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму, до досягнення дитиною повноліття.
23.01.2018 року державним виконавцем Нєдєльською О.Г. винесено постанову про арешт майна боржника.
18.09.2019 року на адресу стягувача надійшла заява про погашення боржником боргу та повернення виконавчого документу стягувачу.
19.09.2019 року винесено постанову про зняття обмежень з боржника.
01.10.2019 року державним виконавцем Єременко К.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».
На даний час виконавче провадження знищено, через закінчення строків зберігання.
Станом на 20.03.2023 року виконавчий лист №333/6704/13-ц від 02.12.2013 року має законну силу та має право бути пред`явленим стягувачем до виконання до 21.03.2029 року. Тому державний виконавець має підставу вважати, що згідно п.7 ч.4 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» заборгованості із сплати періодичних платежів в повному обсязі до повноліття не погашено.
Заява від стягувача про погашення періодичних платежів в повному обсязі та зняття з майна боржника арешту на адресу відділу не надходила.
04.05.2023 року від державного виконавця Комунарського ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Аксьонової А.Г. надійшла заява про розгляд даної справи без участі представника відділу виконавчої служби, при винесенні рішення державний виконавець просила врахувати письмове заперечення на скаргу від 20.03.2022 року.
17.04.2023 року від представника заявника адвоката Фофанова Я.Л. надійшли письмові пояснення на заперечення на скаргу Комунарського ВДВС у місті Запоріжжі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).
Дослідивши скаргу та додані до неї документи, суд дійшов наступного висновку.
Спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення врегульовано розділом VII Цивільного процесуального кодексу України та Законом України "Про виконавче провадження".
Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
11.11.2013 року заочним рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя по справі №333/6704/134-ц цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , 2011 року народження щомісячно в розмірі частини із всіх видів доходу, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму, до досягнення дитиною повноліття.
27.04.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №50557024 щодо виконання виконавчого листа №333/6704/13-ц виданого 02.12.2013 року Комунарським районним судом міста Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 ,2011 року народження.
23.01.2018 року державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника по ВП №50557024.
01.10.2019 року Головним державним виконавцем було винесено Постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п.1 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження».
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.
У пункті 9статті 129 Конституції Українидо основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Згідно ч.1ст.2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.
Відповідно до ч.1ст.6 Закону України «Про виконавче провадження`державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до змісту ч.1ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Тому, державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб та здійснювати заходи, необхідні для своєчасного виконання рішення в порядку та спосіб, встановленому виконавчим документом і Законом «Про виконавче провадження».
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Крім цього в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 визначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).
Частиною 1 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
У відповідності до п. 7 ч. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.
Стаття 71 Закону визначає порядок стягнення аліментних платежів з боржника. Відповідно до ч. 2 зазначеної статті Закону, за наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість понад три місяці.
Тобто, стягнення на майно можливе лише у випадку наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці.
Судом встановлено, що 01.10.2019 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві. Підставою для винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві письмова заява ОСОБА_2 від 18.09.2019 року про погашення боржником боргу та повернення виконавчого документа стягувачеві.
Враховуючу той факт, що станом на 01.10.2019р. у боржника була відсутня заборгованість зі сплати аліментів понад три місяці підстави для накладення арешту у державного виконавця були відсутні.
Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 1, 57, 59, 71 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 258-261. 353, 447-453 ЦПК України, суд,-
Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа начальник Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на дії начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Шабала І.А. щодо відмови у знятті арешту з нерухомого майна боржника - задовольнити.
Зобов?язати начальника Комунарського відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Шабалу І.А. зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 паспорт серія НОМЕР_1 виданий Комунарським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області від 22.01.2002 року ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , який накладений відповідно до постанови державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_4 про арешт нерухомого майна боржника від 23.01.2018 року ВП №50557024, запис про реєстрації обтяження майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 254497630, здійснений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 39322009 від 23.01.2018 року.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачіапеляційноїскарги в 15-денний строк з дня проголошенняухвали.
Учасник справи, якому ухвала суду не булав ручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Суддя: Ю.Р.Піх