Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/94/23
Провадження № 2/376/314/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"08" травня 2023 р. Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Батовріної І.Г.

за участю секретаря судових засідань Борисевич Д.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сквира цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14.09.2020 року між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 363404, згідно якого ТОВ «Слон кредит» надав ОСОБА_1 кредит в сумі 31 250,00 грн., шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки, в строк до 14.09.2022 року. 26.11.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 26-11/2021, відповідно до умов якого, право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту № 363404 від 14.09.2020 року перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». Відповідач заборгованість за кредитним договором, проценти за користування кредитом не сплачує. У зв`язку з порушення умов Договору про надання споживчого кредиту № 363404 від 14.09.2020 року, станом на 06.12.2022 року, за ОСОБА_1 утворилась заборгованість, що становить 53604,72 грн., з яких: 21 853,83 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 15 904,48 грн. - заборгованість по відсоткам, на дату відступлення права вимоги; 14 911,5 грн. - заборгованість по нарахованим відсотками, згідно Договору кредиту; 161,66 грн. - 3 % річних; 773,26 грн. - інфляційні втрати.

Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 363404 від 14.09.2020 року в сумі 53 604,74 грн., а також судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2481,00 гривень та 9000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити про ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, відповідно до ст. 128 ЦПК України, проте будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши подані стороною документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає задоволенню з наступник підстав.

Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України.

Положеннями ст.ст. 1047, 1055 ЦК України встановлено, що договір позики, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом встановлено, що 14.09.2020 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 363404 від 14.09.2020 року, згідно якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 31 250,00 грн, а позичальник зобов`язувався повернути використану суму в строк до 14.09.2022 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених договором кредиту.

Сторони погодили основні умови кредитування, відсоткову ставку, порядок повернення кредиту, кількість та дату платежів, суму кредиту та розмір нарахованих процентів, які підлягають сплаті, що визначено у паспорті споживчого кредиту та графіку платежів до договору споживчого кредиту.

26.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 26-11/2021, за умовами якого, ТОВ «Слон кредит» відступило ТОВ «Вердикт капітал» право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту № 363404 від 19.09.2020 року.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач взяті на себе зобов`язання за Договором про надання споживчого кредиту № 363404 від 14.09.2020 року належним чином не виконував, у зв`язку з чим, станом на 06.12.2022 утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку, наданого позивачем, станом на 06.12.2022 року становить 53604,72 грн., з яких: 21 853,83 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 15 904,48 грн. - заборгованість по відсоткам, на дату відступлення права вимоги; 14 911,5 грн. - заборгованість по нарахованим відсотками, згідно Договору кредиту; 161,66 грн. - 3 % річних; 773,26 грн. - інфляційні втрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості за Договором позики, і ході розгляду справи відповідачем не оспорювався.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд бере до уваги, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання та має заборгованість перед ТОВ «Вердикт Капітал», яке є правонаступником позикодавця ТОВ «Слон кредит», в загальному розмірі 53 604, 72 грн., що свідчить про порушення відповідачем покладених на нього договірних обов`язків, що обумовило порушення прав позивача та утворення заборгованості за кредитним договором, перед ТОВ «Вердикт Капітал», яке є правонаступником позикодавця.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

ОСОБА_1 не надав жодного доказу на підтвердження того, що він належним чином виконує грошові зобов`язання за кредитним договором.

Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних позивачем обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 363404 від 14.09.2020 року, згідно розрахунку станом на 06.12.2022 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову, та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, 07 жовтня 2022 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», укладено договір про надання правової допомоги № 07-10/2022.

Обсяг виконаних робіт визначений в акті №3 про надання юридичної допомоги від 07.11.2022 року, згідно з яким, ТОВ «Вердикт Капітал» надано правову допомогу на загальну суму 9000 гривень. Дану винагороду було сплачено позивачем що підтверджується платіжним дорученням від 10.11.2022 року № 343550030.

Під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Також позивачем були понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 2481,00 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 174 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481,00 грн., оскільки судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог та згідно ст.137 ЦПК України, витрати на правничу допомогу в розмірі 9000,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 16, 526-530, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 13, 19, 81, 82, 137,141, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , (юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б; адреса для листування: 04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 15/15) заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 363404 від 14.09.2020 року, у розмірі 53604,72 грн., з яких: 21 853,83 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 15 904,48 грн. - заборгованість по відсоткам, на дату відступлення права вимоги; 14 911,5 грн. - заборгованість по нарахованим відсотками, згідно Договору кредиту; 161,66 грн. - 3 % річних; 773,26 грн. - інфляційні втрати.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , (юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б; адреса для листування: 04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 15/15) понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , (юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б; адреса для листування: 04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 15/15) витрати на правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя І.Г. Батовріна