Провадження № 2/625/40/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2023 р. с. Різуненкове

Коломацький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Скляренка М.О.,

за участю секретаря судового засідання Талавирі С.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селі Різуненкове Богодухівського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області про визнання права власності за набувальною давністю,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області про визнання права власності, в якому просить суд визнати за нею за набувальною давністю право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідною ухвалою, постановленою суддею Коломацького районного суду Харківської області 04 квітня 2023 року, відкрито провадження у справі в порядкузагального позовного провадження за вказаною вище заявою і розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. При цьому ОСОБА_1 до канцелярії суду подано заяву за вх. №793/01-51/23 від 18 травня 2023 року (а.с. 61), в якій вона просила суд провести підготовче судове засідання за її відсутності, а також повідомила про підтримання нею заявлених вимог та вказала, що вона наполягає на задоволенні позову.

Представник відповідача Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківській області, будучи належним чином повідомленим про місце, дату і час розгляду справи (а.с. 56), у судове засідання не з`явився, при цьому від Коломацького селищного голови Богодухівського району Харківської області до суду подано заяву за вх. №668/01-51/23 від 03 травня 2023 року (а.с.59), в якій селищний голова просив суд провести розгляд справи за відсутності представника Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківській області та зазначив, що відповідна селищна рада не заперечує проти задоволення заявленої ОСОБА_1 вимоги.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З огляду на неявку всіх учасників справи в підготовче судове засідання, у відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою спеціального звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши зміст позовної заяви із додатками, а також інших матеріалів справи, включаючи і зміст заяви відповідача про визнання позову суд дійшов такого висновку.

Так, положеннями ст. 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною першою статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Предмет позову - це матеріальний зміст позовних вимог, що має свій прояв у матеріально-правовій заінтересованості позивача.

Підстава позову - це ті обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і які обґрунтовуються поданими при подачі заяви чи у судовому процесі доказами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч.4 ст. 200 ЦПК України ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладання мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206 та 207 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 1999 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Визнання позову відповідачем - це одностороннє вільне волевиявлення відповідача, спрямоване на припинення спору з позивачем. Право відповідача на визнання позову повністю або частково є виявом принципів диспозитивності і змагальності.

Як зазначалося вище, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Проте, якщо визнання відповідачем позову суперечить закону (наприклад, відповідач визнає безпідставний позов) або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (наприклад, малолітніх або недієздатних), суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Від визнання позову слід відрізняти визнання фактів. Факти може визнати й позивач. Визнання стороною в суді фактів, якими друга сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, не є для суду обов`язковим. Суд може вважати визнаний факт встановленим, коли у нього не виникає сумніву в тому, що визнання відповідає дійсним обставинам справи, не порушує будь-чиїх прав та законних інтересів і не зроблено під впливом обману, насильства, погрози, помилки.

Таким чином, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову, які в цьому випадку підлягають встановленню з врахуванням предмету доказування.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 червня 2020 року у справі № 588/1311/17, провадження № 61-39156св18.

Подана відповідачем заява про визнання позову не приймається судом, оскільки її прийняття в цій справі у підготовчому судовому засіданні суперечить закону, який встановлює порядок та спосіб набуття права власності на чуже майно за набувальною давністю, а також може мати наслідком порушення прав, свобод чи інтересів інших осіб, зокрема можливих спадкоємців власника об`єкту нерухомого майна житлового будинку, який є предметом спору. Визнання позову відповідачем не є безумовною підставою для його задоволення, тим паче, що вирішуючи спір по суті, суд з метою з`ясування всіх обставин справи та наявності законних підстав для задоволення позову, має дослідити матеріали справи, надати належну оцінку наявним у справі доказам та ухвалити судове рішення з урахуванням вимог законності та обґрунтованості, а не виходячи виключно із самого факту визнання позову відповідачем.

Згідно з п. 15 ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд: призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду, закриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Крім цього, в поданій позовній заяві позивач просить суд вирішити питання щодо виклику у судове засідання та допиту в якості свідків ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому зазначивши, що покази зазначених свідків можуть підтвердити існування обставин, що є предметом розгляду справи.

Дослідивши зміст заявленого представником позивача клопотання, суд прийшов до висновку про необхідність здійснити виклик до суду зазначених свідків, з наступних підстав.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Відповідно до ст. 91 ЦПК України, виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. В ухвалі про відкриття провадження у справі або в іншій ухвалі, якою суд вирішує питання про виклик свідка, суд попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, - до початку першого судового засідання у справі.

Таким чином, для перевірки наявності обставин, викладених в позові, з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи, суд вирішив за необхідне здійснити виклик свідків ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та допитати їх у судовому засіданні.

Заяв про наміри укласти мирову угоду, передати справу на розгляд третейського суду або про врегулювання спору за участю судді, уточнення позовних вимог та заперечень проти них, вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, зустрічного позову до суду не надходило.

За відсутності сторін питання щодо роз`яснення обставин, які входять до предмета доказування, які докази мають бути подані ними, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі, не вирішувалось.

Сторонами надано всі докази, клопотань про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження, витребування додаткових доказів, їх забезпечення не надходило.

Клопотань про виклик у судове засідання експертів, залучення перекладача, спеціаліста, забезпечення позову, зустрічне забезпечення, інших заяв та клопотань також не надходило.

Підстав для вирішення питань, визначених пунктами 11-14 ч. 2 ст. 197 ЦПК України не встановлено.

За таких обставин, суд вважає за необхідне закінчити підготовче провадження у справі закриттям підготовчого засідання та призначити справу до розгляду по суті судом.

На підставі викладеного, суд вважає, що у підготовчому судовому засіданні вирішено питання про всі процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті, підготовче судове засідання підлягає закриттю, а справа призначенню до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 76, 90, 91, 89, 196-198, 200, 206 ЦПК України суд,

постановив:

Відмовити у прийнятті визнання позову відповідачем у справі за позовом ОСОБА_1 до Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області про визнання права власності на майно за набувальною давністю і продовжити судовий розгляд.

Закрити підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області про визнання права власності на майно за набувальною давністю.

Призначити справу до судового розгляду до 11 години 00 хвилин 01 червня 2023 року в приміщенні Коломацького районного суду Харківської області за адресою: Харківська область, Богодухівський район, село Різуненкове, вулиця Центральна, 56.

Встановити порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються, під час розгляду справи по суті: заслухати пояснення учасників справи, допитати свідків, дослідити письмові докази у справі.

Викликати і допитати у судовому засіданні в якості свідків:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ;

Попередити свідків про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду.

У судове засідання викликати учасників справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою:http://kl.hr.court.gov.ua. на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.О. Скляренко