Справа № 716/2066/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2023 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Сірик І.С.

за участю секретаря Барабащук О.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Мосорівської сільської громади в особі Вікнянської сільської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , 01.11.2023 року звернувся до суду із позовною заявою до Мосорівської сільської громади в особі Вікнянської сільської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 розпорядження щодо належного йому майна на випадок своєї смерті не зробив, а тому відкрилася спадщина за законом. Спадкоємцями І черги за законом являється позивач ОСОБА_1 , який є сином спадкодавця та дочка спадкодавця ОСОБА_2 . Однак остання спадщину не прийняла, на неї не претендує, про що подала відповідну заяву до нотаріальної контори. Позивач вказує на те, що спадщину після смерті батька прийняв, звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки ним не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно ОСОБА_3 .

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, він змушений в судовому порядку визнавати право власності на спадщину.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник відповідача від Мосорівської сільської громади в особі Вікнянської сільської ради, в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує щодо задоволення позову.

Відповідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Мосорівка Заставнівського району Чернівецької області помер ОСОБА_3 , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 05.12.2000 року. Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить житловий будинок АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_3 розпорядження щодо належного йому майна на випадок своєї смерті не зробив, а тому відкрилася спадщина за законом.

Спадкоємцями І черги за законом після смерті ОСОБА_3 є позивач ОСОБА_1 , а також дочка ОСОБА_2 , яка спадщину після смерті ОСОБА_3 не прийняла, на неї не претендує, про що подала відповідну заяву до нотаріальної контори, яка міститься в матеріалах спадкової справи № 43/2016.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує.

За правилами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе.

Згідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_3 спадщину прийняв, що вбачається з витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №44045564 від 02.06.2016 року та змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 25.09.2023 року.

З метою оформлення спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на згадане спадкове майно, що вбачається із витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №44045564 від 02.06.2016 року, однак у видачі свідоцтва нотаріусом йому було відмовлено, оскільки позивачем не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за ОСОБА_3 , що вбачається з вищевказаної постанов про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 25.09.2023 року.

Судом встановлено, що житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою Самушинського старостинського округу №3 Вікнянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області за №632 від 29.09.2023 року.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69.

В п. 3.3.Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

На виконання вказаних норм закону, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 набув право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформив належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013 р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачем, як спадкоємцем майна померлого ОСОБА_3 за законом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок. Згідно довідки-характеристики вартість житлового будинку становить 262765 ( двісті шістдесят дві тисячі сімсот шістдесят п`ять ) гривень 00 копійок.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1241, 1268, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», керуючись ст. ст. 4,12,13,81,259,263-265,268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 і складається з житлового будинку під літ. «А», загальною площею 72,50 м.кв., житловою площею 39,10 м.кв.; літня кухня під літ. «Б», сарай під літ. «В», гараж під літ. «Г», сарай під літ. «Д», сарай під літ « Е», вбиральня під літ. «Ж», огорожі під №1-3, 1/2 криниці під №4, в порядку спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Мосорівка Заставнівського району Чернівецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду в порядку визначеному главою першою розділу п`ятого та п.15.5 розділу тринадцятого ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий Заставнівським РВ УМВС України в Чернівецькій області 17.12.1999, РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: Мосорівська сільська громада в особі Вікнянської сільської ради, адреса с.Вікно вул. Головна, буд.80 Чернівецького району Чернівецької області.

Третя особа: ОСОБА_2 , адреса АДРЕСА_2 .

Суддя Сірик І.С.