Справа № 487/1068/23
Провадження № 2-о/487/77/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Гаврасієнко В.О., за участю секретаря судового засідання Трелі Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

В С Т А Н О В И В:

27.02.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою заінтересована особа Головне управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповнена 14 грудня 1978 року запис на російській мові « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_1 належить їй ОСОБА_3 .

В обґрунтування вимог заявник зазначила, що на сьогоднішній день вона займається оформленням пенсії за віком. При зверненні до Управління пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії їй було відмовлено в призначенні пенсії в зв`язку з розбіжностями в написані по батькові в паспорті громадянина України та в трудовій книжці, тому у неї виникли ускладнення при оформлені документів на пенсію за віком. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду із вищезазначеною заявою. Посилаючись на викладене просила заяву задовольнити.

У судове засідання заявник не з`явилася, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи до суду не з`явилася, надала до суду пояснення, у яких зазначила, що факт належності трудової книжки впливає на пенсійне забезпечення заявника, тому просила взяти пояснення управління до уваги при розгляді справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 11 грудня 1978 року заповнено трудову книжку серії НОМЕР_2 російською мовою на ім`я « ОСОБА_4 ». 22.05.1982 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , після чого змінено прізвище дружини на « ОСОБА_7 ». Так, у паспорті заявника громадянина України серії НОМЕР_3 виданим Снігурівським РВ УМВС України в Миколаївській області 09 грудня 2009 року зазначено ОСОБА_1 , російською мовою ОСОБА_8 .

Так у заяві про встановлення факту заявник зазначає, що у зв`язку із розбіжностями в написанні її по батькові в паспорті громадянина України та в трудовій книжці у неї виникли ускладнення при призначенні пенсії за віком.

Відповідно до листа Головного управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 23.09.2022 року на ім`я ОСОБА_9 виявлено, що при обчисленні страхового стажу неможливо врахувати трудову крижку ЛТ-І № 0464135, оскільки по батькові « ОСОБА_10 » (рос.), зазначене у трудовій книжці не відповідає паспортним даним « ОСОБА_11 » (рос.), приналежність трудової книжки може бути підтверджена в судовому порядку.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-VІ особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Наявність страхового стажу визначається на дату досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до ст. 24 Закону № 1058-VI страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України відповідно до вимог Закону №1058-VІ за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 2.10. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок), довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Відповідно до пункту 26 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку

Згідно пункту 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.05.1995 № 5 (далі - Постанова №5) справи, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутись до суду в інтересах інших осіб, а також за заявою прокурора. Відповідно до пункту 12 Постанови №5 при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвище, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження і паспорті. Виходячи з вищезазначеної норми, суд може встановлювати факти належності документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, в тому числі трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме у трудовій книжці НОМЕР_1 ОСОБА_1 , допущено помилку, усунення якої є неможливим в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення.

Встановлення факту належності вказаного документу має для заявника юридичне значення, оскільки наявність розбіжностей позбавляє її можливості для призначення пенсії, а відтак суд вважає заяву заявника обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 293, 315, 319 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного Фонду України в Миколаївській області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити.

Встановити факт, що трудова книжка НОМЕР_1 заповнена 11 грудня 1978 року заповнена на російській мові на ім`я ОСОБА_2 , належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в Миколаївській області, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1, .

Суддя: В.О. Гаврасієнко