Справа № 555/890/23
Номер провадження 2-н/555/55/23
У Х В А Л А

іменем України

"17" травня 2023 р. Суддя Березнівського районного суду Рівненської області Мельничук Н.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягувати з дати пред`явлення заяви і до досягнення сином повноліття.

Частиною третьою статті 19 ЦПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч. 1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно до п. 4 ч. 1ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені ч. 1ст. 186 цього кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 186 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

26 квітня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Луцьк Волинської області, аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з дати пред`явлення заяви і до досягнення сином повноліття.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Таким чином, враховуючи, що між заявником і боржником існує спір щодо аліментів на отримання дітей, суд дійшов висновку, що у прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів із ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини слід відмовити.

При цьому, слід роз`яснити стягувачу наслідки відмови у видачі судового наказу.

А саме, згідно з ч.2 ст.166ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.19,161,165-166,186,258-261,352-354 ЦПК України-

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Рівненського апеляційного суду.

Суддя: Мельничук Н. В.