Справа № 204/2391/23
Провадження № 2/204/1478/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

за участю секретаря Кошелюк Д.О.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору комісії та витребування автомобіля з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору комісії та витребування автомобіля з чужого незаконного володіння, в якій просила суд:

- визнати недійсним договір комісії №6230/22/003698 від 09.09.2022 на продаж автомобіля Ford Escape 2013 року випуску, двигун 1,6 VIN НОМЕР_1 білого кольору номерний знак НОМЕР_2 , сторонами якого є ОСОБА_1 та фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ;

-витребувати з володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 транспортний засіб Ford Escape 2013 року випуску, двигун 1,6 VIN НОМЕР_1 білого кольору номерний знак НОМЕР_3 ;

-стягнути із ОСОБА_3 судовий збір у сумі 4051,30 грн.;

-стягнути із фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 судовий збір у сумі 1073,60 грн.

В обґрунтування позову, позивач вказала на те, що вона є власником автомобіля Ford Escape 2013 року випуску, двигун 1,6 VIN НОМЕР_1 білого кольору номерний знак НОМЕР_2 , який вона придбала за договором купівлі-продажу 29.09.2021 та 02.10.2021 зареєструвала його у Регіональному сервісному центрі МВС №1841. 09.10.2022 автомобіль було викрадено, 18.10.2022 заяву про викрадення було зареєстровано Житомирським районним управлінням поліції ГУНП в Житомирській області за №49176. СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002364 від 04.11.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України. В ході досудового розслідування автомобіль було оголошено у розшук, в ході проведення слідчих (розшукових) дій було встановлено місце знаходження автомобіля, та останній вилучено у ОСОБА_3 , автомобіль мав реєстраційний номер НОМЕР_3 . В рамках кримінального провадження автомобіль було визнано речовим доказом та 10.11.2022 ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира було накладено арешт на автомобіль Ford Escape 2013 року випуску, двигун 1,6 VIN НОМЕР_1 білого кольору номерний знак НОМЕР_3 шляхом накладення заборони на його відчуження, розпорядження та використання. 08.12.2022 слідчим суддею Богунського районного суду м.Житомира ухвалено передати ОСОБА_1 автомобіль на відповідальне збереження з покладенням обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу із позбавленням права на відчуження та розпорядження майном до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Проте, автомобіль до сих пір знаходиться у відповідача ОСОБА_3 , який відмовляється його повертати. З приводу укладення договору комісії, позивач зазначила, що жодних договорів комісії, купівлі-продажу транспортного засобу вона не укладала, будь-якій особі доручень на продаж автомобіля не надавала, а належний їй автомобіль вибув з її законного володіння поза її волею та відома 09.10.2022 у м.Житомирі, та в подальшому, 13.10.2022 та 14.10.2022 здійснювалась перереєстрація зазначеного автомобіля. Згідно висновку судового експерта №СЕ-19/106-22/13927-ПЧ від 27.12.2022, підписи від імені ОСОБА_1 у графі «Комітент» договору комісії №5230/22/1/003698/ від 09.09.2022, виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою, тому, позивач вимушена звернутись до суду із зазначеним позовом.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 24 квітня 2023 року відкрито провадження у справі; справа призначена до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явилась, останньою в позовній заяві було зазначено про розгляд справи за її відсутності. 18.08.2023 на адресу суду позивачем було подано заяву, згідно якої остання повідомила, що 07.08.2023 відповідач ОСОБА_3 передав їй автомобіль Ford Escape 2013 року випуску, двигун 1,6 VIN НОМЕР_1 білого кольору номерний знак НОМЕР_3 . Зазначила, що відповідач добровільно повернув їй автомобіль, а тому, відсутній предмет спору. Просила задовольнити вимоги в частині визнання недійсним договору комісії, та розглянути справу без її участі. Заявою від 15.09.2023 просила закрити провадження у справі в частині позовних вимог про витребування з володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 транспортний засіб Ford Escape 2013 року випуску, двигун 1,6 VIN НОМЕР_1 білого кольору номерний знак НОМЕР_3 ; повернути з державного бюджету на її користь 4051,30 грн. суму сплаченого судового збору.

Відповідач ФОП ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце судового розгляду завчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомила, відзив на позов у встановлений судом строк не надала.

Відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, 11.09.2023 останнім через систему «Електронний суд» була подана заява про розгляд справи за його відсутності, зазначив про повернення автомобіля та підтримав вимоги в частині визнання недійсним договору комісії.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Ford Escape 2013 року випуску, двигун 1,6 VIN НОМЕР_1 білого кольору номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджено копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 02.10.2021 (а.с.34).

Згідно з копією договору комісії №6230/22/1/003698 від 09.09.2022 ФОП « ОСОБА_2 » як комісіонер з одного боку та ОСОБА_1 як комітент з іншого боку, уклали договір, згідно якого комісіонер зобов`язується за дорученням комітента за комісійну плату вчинити за рахунок комітента правочин щодо продажу транспортного засобу Ford Escape 2013 року випуску, двигун 1,6 VIN НОМЕР_1 білого кольору номерний знак НОМЕР_2 за ціною 30 000,00 грн. Договір підписаний ФОП « ОСОБА_2 » як комісіонером та ОСОБА_1 як комітентом (а.с.13).

В подальшому, з 13.10.2022 по 14.10.2022 автомобіль марки Ford Escape 2013 року випуску, білого кольору VIN 1FMCU0GX7EUB83347 номерний знак НОМЕР_5 зареєстрований за ОСОБА_4 ; з 14.10.2022 по теперішній час автомобіль марки Ford Escape 2013 року випуску, білого кольору VIN НОМЕР_1 номерний знак НОМЕР_3 зареєстрований за ОСОБА_3 (а.с.32).

Судом встановлено, що СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0002364 від 04.11.2022 р. за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що 09.10.2022 р. близько 16.00 год. за адресою: м.Житомир, вул.Мала Бердичівська, 18, невідома особа таємно заволоділа транспортним засобом марки «Ford Escape», в кузові білого кольору, д. н. з. НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим заподіяла матеріального збитку на суму яка встановлюється.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 10.11.2022, яка ухвалою Житомирського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року залишена без змін, накладено арешт на автомобіль марки «Ford Escape», в кузові білого кольору, д. н. з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був вилучений 05 листопада 2022 р. під час огляду місця події працівниками поліції ВП №3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області шляхом накладення заборони на його відчуження, розпорядження та використання.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 08.12.2022 автомобіль марки «Ford Escape», в кузові білого кольору, д. н. з. (після незаконної перереєстрації) НОМЕР_3 постановлено передати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на відповідальне збереження за адресами ( АДРЕСА_1 ) з покладенням обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу за адресами: АДРЕСА_2 , та Гаражний Кооператив «Восход» ( АДРЕСА_3 ) із позбавленням права на відчуження та розпорядження майном до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку; зобов`язано відповідних посадових осіб відділу поліції №3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області передати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 автомобіль марки «Ford Escape», в кузові білого кольору, д. н. з. (після незаконної перереєстрації) НОМЕР_3 для подальшого його транспортування до м. Житомира Житомирської області на підставі вказаної ухвали.

Як вбачається з копії розписки, ОСОБА_3 отримав від працівників поліції автомобіль марки «Ford Escape», в кузові білого кольору, д. н. з. (після перереєстрації) НОМЕР_3 на відповідальне збереження (а.с.38).

Постановою слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 19.12.2022 в рамках кримінального провадження №0002364 від 04.11.2022 р. за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, була призначена судова почеркознавча експертиза (а.с.14) та згідно висновку експерта №СЕ-19/106-22/13927-ПЧ від 27.12.2022, підписи від імені ОСОБА_1 у графі «Комітент (довірена особа)» акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №6230/22/1/003698 від 09.09.2022, у графі «Комітент» договору комісії №6230/22/1/003698 від 09.09.2022, виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою (а.с.15-31).

Висновок експертизи №СЕ-19/106-22/13927-ПЧ від 27.12.2022 є належним та допустимим доказом, який відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд оцінив в сукупності з іншими доказами.

Згідно зі статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента, визначені умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частина друга статті 207 ЦК України).

Частинами першою, третьою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з частиною першою-третьою та п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним .

ОСОБА_1 , звернувшись до суду з цим позовом, посилалась на те, що договір комісії №6230/22/1/003698 від 09.09.2022 вона не підписувала, її підпис було підроблено, а належний їй транспортний засіб відчужено без її відома та волі.

Згідно зі статтею 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Відповідно до статті 1012 ЦК України договір комісії може бути укладений на визначений строк або без визначення строку, з визначенням або без визначення території його виконання, з умовою чи без умови щодо асортименту товарів, які є предметом комісії. Комітент може бути зобов`язаний утримуватися від укладення договору комісії з іншими особами. Істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов`язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну.

Згідно зі статтею 1014 ЦК України комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини на умовах, найбільш вигідних для комітента, і відповідно до його вказівок. Якщо у договорі комісії таких вказівок немає, комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться . Якщо комісіонер вчинив правочин на умовах більш вигідних, ніж ті, що були визначені комітентом, додатково одержана вигода належить комітентові.

Відповідно до частини першої статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною першою статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Відповідно до частини першої статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним, зокрема у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Відповідно до частини першої статті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно зі статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину,

а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Дослідивши надані сторонами докази, з урахуванням висновку експерта, судом встановлено, що позивач надала належні та допустимі докази на підтвердження того, що остання не укладала і не підписувала договір комісії №6230/22/1/003698 від 09.09.2022, чим довела відсутність у неї волевиявлення на укладення договору комісії та відчуження спірного автомобіля, у зв`язку з чим, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним договору комісії №6230/22/1/003698 від 09.09.2022 на продаж автомобіля Ford Escape 2013 року випуску, двигун 1,6 VIN НОМЕР_1 білого кольору номерний знак НОМЕР_2 , сторонами якого є ОСОБА_1 та фізична особа-підприємець ОСОБА_2 .

Що стосується вимоги позивача про витребування з володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 транспортний засіб Ford Escape 2013 року випуску, двигун 1,6 VIN НОМЕР_1 білого кольору номерний знак НОМЕР_3 , суд приходить до наступного.

Так, 15.09.2023 позивачем на адресу суду була подана заява, якою позивач просила закрити провадження у справі в частині позовних вимог про витребування з володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 транспортний засіб Ford Escape 2013 року випуску, двигун 1,6 VIN НОМЕР_1 білого кольору номерний знак НОМЕР_3 . Враховуючи, що 07.08.2023 відповідач ОСОБА_3 добровільно передав позивачу транспортний засіб Ford Escape 2013 року випуску, двигун 1,6 VIN НОМЕР_1 білого кольору номерний знак НОМЕР_3 , тому, відсутній предмет спору про повернення транспортного засобу.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності та враховуючи клопотання позивача, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині позовних вимог з таких підстав.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 ч.1 ст.255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Разом з тим, поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

У постанові Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі №638/3792/20, зазначено, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення, за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

З матеріалів справи вбачається, що на час пред`явлення позову до суду і на час відкриття провадження у справі предмет спору існував та був задоволений відповідачем після відкриття провадження у справі.

Таким чином, відсутні підстави для закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Однак, п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору комісії та витребування автомобіля з чужого незаконного володіння, в частині позовних вимог до ОСОБА_3 про витребування з володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 транспортного засобу Ford Escape 2013 року випуску, двигун 1,6 VIN НОМЕР_1 білого кольору номерний знак НОМЕР_3 , оскільки позивач відмовився від позову і така відмова прийнята судом.

Одночасно суд роз`яснює, що згідно із ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Щодо вимоги позивача про повернення з державного бюджету судового збору, слід зазначити наступне.

Частиною 3 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС 21 квітня 2021 року у справі № 199/9188/16-ц.

За змістом ч.2 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що оскільки при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн. за немайнову вимогу (про визнання недійсним договору комісії) та 4051,30 грн. за майнову вимогу (про витребування транспортного засобу), тому відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись 2, 4, 13, 76-82, 89, 128, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору комісії та витребування автомобіля з чужого незаконного володіння закрити у частині вимог про витребування автомобіля з чужого незаконного володіння.

Позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору комісії задовольнити частково.

Визнати недійсним договір комісії №6230/22/1/003698 від 09.09.2022 на продаж автомобіля Ford Escape 2013 року випуску, двигун 1,6 VIN НОМЕР_1 білого кольору номерний знак НОМЕР_2 , сторонами якого є ОСОБА_1 та фізична особа-підприємець ОСОБА_2 .

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 (шістдесят) коп.

Стягнути із ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 4051 (чотири тисячі п`ятдесят одна) грн. 30 (тридцять) коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В. Токар