г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/5145/23
Номер провадження 2/213/1977/23
У Х В А Л А

Іменем України

20 листопада 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Мазуренко В.В., розглянув матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Саксаганського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, друга особа на боці відповідача ОСОБА_2 , третя особа на боці відповідача - ОСОБА_3 про встановлення факту постійного догляду за особою, яка потребує такого догляду,

В С Т А Н О В И В : Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що він є військовозобов`язаним та підлягає мобілізації. Відповідно до висновку сімейного лікаря, його бабуся ОСОБА_2 через захворювання потребує денного догляду та догляду вдома на непрофесійній основі. Він є єдиною особою, яка може здійснювати такий догляд.

З метою отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, позивач просить встановити факт, що він займається постійним доглядом за відсутності інших осіб за своєю бабусею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка потребує надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, і за висновком лікарсько-консультативної комісії потребує догляду вдома на непрофесійній основі від фізичної особи.

Дослідивши зміст позову та доданих до нього документів, вважаю, що у відкритті провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд розглядає справи про встановлення фактів, зазначених у ч.1 ст.315 ЦПК України, в тому числі перебування фізичної особи на утриманні. В судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України).

При прийнятті справи до розгляду суд зобов`язаний з`ясувати, яких саме цивільних прав набуде заявник у випадку задоволення його заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до положень ст.1 ЦК України, ст.2 ЗК України, ст.1 СК України, ст.2 ЖК України, ст.2 КЗпП України, ч.1 ст.19 ЦПК України цивільними у широкому сенсі є власне цивільні, а також земельні, трудові, сімейні та житлові права.

Спори, що виникають за участю фізичних осіб у публічно-правових відносинах, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Із позову ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту перебування бабусі, яка потребує стороннього догляду на його утриманні безпосередньо стосується проходження ним військової служби, зокрема, реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Встановлення цього факту не пов`язане з будь-якими цивільними правами та обов`язками позивача, їх виникненням, існуванням та припиненням.

За своїм предметом та можливими правовими наслідками вимога про встановлення факту перебування особи на утриманні пов`язана з публічно-правовими відносинами позивача з державою щодо права на відстрочку від призову на військову службу, тому ця вимога не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 (справа № 362/643/21) зазначено, що військова служба є різновидом публічної, тому спори з приводу проходження військової служби, соціального захисту військовослужбовців, належать до юрисдикції адміністративних судів.

Оскільки вимога позивача пов`язана з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за ним певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками, суд доходить висновку, що позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В своїй постанові від 22.03.2023 у справі № 290/289/22-ц Верховний Суд, врахувавши визначені законом завдання цивільного судочинства, визнав недопустимим ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у провадженні у порядку адміністративного судочинства, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим.

Окрім того, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що порядок вирішення питання можливості оформлення постійного догляду за особами похилого віку, в тому числі і за особами, що потребують постійного стороннього догляду визначено Законом України «Про соціальні послуги» від 17.01.2019 року №2671-VIII, Порядком організації надання соціальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2020 року №587, Порядком підготовки та перепідготовки фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2020 року №430, Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 року №1040. Вказані нормативно-правові акти визначають порядок отримання статусу фізичної особи, яка надає соціальні послуги з догляду, внесення відомостей про таких осіб до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, порядок отримання витягу з такого Реєстру.

Пунктом 3 частини 6 статті 13 Закону України «Про соціальні послуги» для фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього закону, передбачена можливість надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачем соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки, та є громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями, проте, для отримання відповідного статусу, надавач та отримувач соціальних послуг повинні бути включені до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, незалежно від того, претендує надавач соціальної послуги на отримання компенсації від держави чи ні.

Формування Реєстру, відповідно до ч. 6 ст. 15 Закону, здійснюється шляхом внесення до нього відповідної інформації уповноваженими органами системи надання соціальних послуг. Тобто, законом визначено інший, позасудовий, порядок встановлення факту здійснення постійного догляду за особою яка потребує постійного догляду.

З огляду на зазначене, позов ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме здійснення постійного догляду за особою похилого віку, яка потребує такого догляду, не підлягає судовому розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до положень частин 1, 5 статті 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та роз`яснює заявнику, що вирішення цього питання належить до юрисдикції адміністративного суду.

Керуючись ст. ст. 186, 260-261, 353 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Саксаганського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, друга особа на боці відповідача ОСОБА_2 , третя особа на боці відповідача - ОСОБА_3 про встановлення факту постійного догляду за особою, яка потребує такого догляду.

Роз`яснити заявнику, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвала складена 20 листопада 2023 року.

Суддя В.В. Мазуренко