Єдиний унікальний номер № 175/3581/18
провадження 4-с/175/28/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 pоку Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Васюченко О.Г.,

при секретарі Кульпіній Л.Г..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , начальник Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суді із скаргою в якій просила визнати неправомірним рішення (оформлене листом) начальника Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дзіжко Р.Ю. від 03.10.2023 №69379, зобов`язати начальника Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дзіжко Р.Ю. забезпечити безпосередній контроль за виконавчим провадженням №58956773 до повного усунення порушень законодавства та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з розглядом скарги.

20 жовтня 2023 року постановлено ухвалу про відкриття провадження за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , начальник Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

ОСОБА_1 та її представник за договором про надання правової допомоги ОСОБА_3 скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Державний виконавець Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Реутов Є.О. заперечував щодо задоволення скарги, надано відзив.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Пунктом 1 статті 8 Конвенції визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Згідно із першим реченням ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Судом встановлено, що Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області 20.02.2019 по справі №175/3581/18 ухвалено рішення про стягнення аліментів на утримання дитини.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 ), починаючи стягнення з 12 вересня 2018 року.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.02.2019 по справі № 175/3581/18 набрало законної сили 25.03.2019 та 03.04.2019 Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області видав виконавчий лист.

18.04.2019 ОСОБА_1 до державної виконавчої служби була подана заява про примусове виконання рішення.

19.04.2019 року державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Реутовим Є.О. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №58956773.

З моменту відкриття виконавчого провадження №58956773 державний виконавець Реутов Є.О. не вчиняв та продовжує не вчиняти усі необхідні та передбачені законодавством виконавчі та інші дії, спрямовані на належне і своєчасне примусове виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.02.2019 року по справі № 175/3581/18, через що станом на 01.07.2023 розмір заборгованості зі сплати аліментів становив 318 958,19 гривень.

У зв`язку з чим, з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, своїх прав та інтересів, ОСОБА_1 вимушена була 12.09.2023 року звернутися до начальника відділу державної виконавчої служби зі скаргою на бездіяльність державного виконавця і просити провести перевірку законності виконавчого провадження, в якій вона просила:

1) Провести перевірку законності виконавчого провадження №58956773 за результатом якої винести відповідну постанову.

2) Забезпечити безпосередній контроль за виконавчим провадженням №58956773 до повного усунення виявлених порушень, в тому числі, шляхом зобов`язання державного виконавця провести усі необхідні виконавчі та інші дії в порядку, встановленому законодавством, спрямовані на належне та своєчасне примусове виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.02.2019 року по справі № 175/3581/18.

3) Повідомити її про результати перевірки законності виконавчого провадження №58956773.

За результатом розгляду скарги ОСОБА_1 12.10.2023 року отримала лист від Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в якому знаходилось рішення начальника даного відділу Дзіжко Р.Ю. від 03.10.2023 року №69379 винесене щодо її скарги, дане рішення (оформлене листом.

При цьому в порушення вимог п. 7 розділу XII Інструкції №512/5 начальник ВДВС розглянувши скаргу не виніс рішення оформлене постановою, а виніс рішення оформлене листом.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, зокрема: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження (п. 1, 2, 3, 5, 7 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про виконавче провадження»).

За положеннями ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

За змістом ч. 1-4 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження» визначені обов`язки виконавця. Одним із обов`язків виконавця є здійснення заходів примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження»). Також, державний виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання (п. 3 ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Частиною 3 статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження» визначені права виконавця під час здійснення виконавчого провадження. Так, виконавець має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

21) отримувати від банків та інших фінансових установ, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей інформацію про наявність рахунків/електронних гаманців та/або стан рахунків/електронних гаманців боржника, рух коштів та операції за рахунками/електронними гаманцями боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Тобто, відповідно до абз. 2 п. 1 розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення. Зокрема, якщо розмір заборгованості боржника перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, державний виконавець зобов`язаний нарахувати виконавчий збір із суми заборгованості зі сплати аліментів, здійснити заходи щодо виявлення майна та звернення стягнення на майно боржника, провести опис та арешт виявленого майна (коштів) боржника (про що виноситься відповідна постанову), відповідно до статей 68 - 70 Закону здійснити дії з організації примусового виконання рішень, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, порядок здійснення відрахувань, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів (копія зазначеної постанови залишається у виконавчому провадженні на контролі), тощо.

Порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження врегульований, зокрема, розділом XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012року № 512/5.

Посадова особа органу державної виконавчої служби, яка здійснювала перевірку виконавчого провадження і виявила порушення вимог законодавства, зобов`язана забезпечити безпосередній контроль за цим виконавчим провадженням до повного усунення виявлених порушень (п. 12 розділу XII Інструкції № 512/5).

Проте, в супереч зазначеному, ОСОБА_1 не отримує аліментів стягнутих з офіційних доходів боржника, державний виконавець не встановив банківський рахунок на який боржник офіційно отримує грошове забезпечення, не здійснено належну перевірку майнового стану боржника, в тому числі, за місцем його проживання (перебування), не здійснено належний розшук майна (коштів) боржника. Суду не надано доказів, що державний виконавець викликав боржника, направляв йому вимогу про надання інформації та її документального підтвердження, необхідної для примусового виконання рішення суду, направляв вимогу про надання пояснень за фактами невиконання рішення суду та законних вимог виконавця, іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Також, як зазначає стягувач ОСОБА_1 в своїй скарзі, а представник Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не надає відповідних доказів зворотного, до сих пір виконавцем не розглянуті всі подані нею заяви, а доводи начальника ВДВС про недоцільність направлення державним виконавцем вимог та викликів боржнику на адресу, яка зазначена у виконавчому документі є безпідставними. Оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» та абз. 2 п. 1 розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень направлення викликів та вимог боржнику є обов`язком виконавця, який останній не виконує.

Статтею 28 ЗУ «Про виконавче провадження» врегульовано надсилання документів виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1-3 статті 36 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Так, згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України: судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Щодо стягнення судових витрат на користь ОСОБА_1 суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу; витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. (п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Між ОСОБА_1 та адвокатом Гагарським А.П. був укладений договір про надання правової допомоги №1 від 12.10.2023 року та додаткова угода до нього від 12.10.2023 року №1.

Відповідно до додаткової угоди №1 від 12.10.2023 року сторони домовились, що Адвокат на виконання умов основного договору про надання правової допомоги № 1 від 12.10.2023 року зобов`язується надати Клієнту послуги, що полягають в:

- аналізі рішення (оформленого листом) від 03.10.2023 року № 69379, документів винесених в рамках виконавчого провадження № 58956773 та документів, які містяться в автоматизованій системі виконавчого провадження;

- аналіз законодавчої бази та судової практики стосовно суті спору;

- юридичній консультації щодо суті спору;

- складанні скарги на рішення (оформлене листом) начальника Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дзіжко Романа Юрійовича від 03.10.2023 року № 69379.

У додатковій угоді було погоджено, що розмір гонорару є фіксованим та становить 2000 (три тисячі) гривень.

В додатковій угоді №2 до договору про надання правової допомоги №1 від 12.10.2023 зазначено, що сторони домовились , що вартість послуг (гонорар) Адвоката за договором про надання правової допомоги є фіксований і становить 750 грн за кожне судове засідання до участі якого прибув адвокат.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Вищевказана правова позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18), від 15.06.2021 року по справі № 159/5837/19.

Отже, суд ухвалив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 судові витрати (на правничу допомогу в розмірі 2750,00 грн та на роздруківку документів в розмірі 260,00 грн) в загальному розмірі 3 010,00 грн

Підсумовуючи наведене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 81 ,89, 133, 137, 259-261, 263, 452 ЦПК України, Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012року № 512/5, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , начальник Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірним рішення (оформлене листом) начальника Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дзіжко Романа Юрійовича від 03 жовтня 2023 року №69379.

Зобов`язати начальника Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дзіжко Романа Юрійовича забезпечити безпосередній контроль за виконавчим провадженням №58956773 до повного усунення порушень законодавства.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати (на правничу допомогу в розмірі 2750,00 грн та на роздруківку документів в розмірі 260,00 грн) в загальному розмірі 3 010,00 грн

Ухвала набрала законної сили 08 листопада 2023 pоку.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 20 листопада 2023 року.

Суддя О.Г. Васюченко