Ухвала

15 травня 2023 року

м. Київ

справа № 349/160/21

провадження № 61-5827ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2022 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 27 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої затопленням квартири,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої затопленням квартири у розмірі 78 838,00 грн.

Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2022 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його у апеляційному порядку, проте ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 27 березня 2023 року у відкритті апеляційного провадження було відмовлено.

24 квітня 2023 року ОСОБА_1 за допомогою системи «Електронний суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2022 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 27 березня 2023 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з таких підстав.

Щодо касаційного оскарження рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2022 року слід зазначити таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Положеннями пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено право учасника справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

З інформації, отриманої з Єдиного державного реєстру судових рішень, вбачається, що рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не переглядалося, оскільки судом апеляційної інстанції за результатами його перегляду з врахуванням вимог частини першої статті 381 ЦПК України (далі - ЦПК України) не приймалася постанова, а отже відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України таке рішення суду першої інстанції на цьому етапі не може бути оскаржене в касаційному порядку.

За правилами пункту 1 частин другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо: касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що процесуальним законом не передбачена можливість учасника справи чи особи, яка не брала участі у справі, оскаржити в касаційному порядку судове рішення суду першої інстанції за умови, що судом апеляційної інстанції таке судове рішення не переглядалося, а отже у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Стосовно касаційного оскарження ухвали апеляційного суду слід зазначити таке.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» передбачено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі (на час подання касаційної скарги) - 2 684,00 грн.

Ціна позову у цій справі становить 78 838,00 грн, що станом на 01 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн х 100 = 268 400,00 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга не містить доводів, які можуть слугувати підставою для перегляду оскаржуваних судових рішень, ухвалених у малозначній справі, в касаційному порядку, а судом таких обставин не встановлено.

При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу retione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року.

Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, а заявниця не переконала суд у наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням того, що оскільки ОСОБА_1 подала касаційну скаргу в частині оскарження ухвали апеляційного суду, яка не підлягає касаційному оскарженню, оскільки прийнята у малозначній справі, то у відкритті касаційного провадження у справі в цій частині теж слід відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 02 лютого 2022 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 27 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої затопленням квартири.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко