ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8698/23 Справа № 204/9640/22 Суддя у 1-й інстанції - Черкез Д. Л. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2023 року

та на додаткове рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

09 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача на місяць. В обґрунтування позову вказує на те, що батьками позивача є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Шлюбні відносини між батьками позивача не склались та вони проживають окремо. Відповідно до рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2018 року по справі № 204/4166/18 з відповідача стягувались аліменти на утримання позивача у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення дочкою повноліття. На теперішній час позивач є повнолітньою особою, проте вона продовжує навчання у Державному вищому навчальному закладі «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури», форма навчання денна, на факультеті цивільної інженерії та екології. У зв`язку з цим позивач не має можливості влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Навчання триватиме до 2025 року включно. Відповідач добровільно матеріальну допомогу дочці у період навчання не надає. При цьому, відповідач є працевлаштованою особою та має можливість надавати допомогу на утримання повнолітньої дочки під час її навчання у вищому навчальному закладі. Вважає, що аліменти можуть бути стягнуті у частці від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, є обов`язком батьків. Також, відповідач має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати на утримання позивача як дочки, яка продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 09 листопада 2022 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні, 40 копійок) на користь держави (а.с.145-147).

Додатковим рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2023 року заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання задоволено.

Ухвалено по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання - додаткове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. (а.с.162-163).

Не погодившись з такими рішеннями суду, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду та додаткове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі (а.с.167-168 а).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що рішення є незаконним та таким, що прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права. Суд першої інстанції не прийняв до уваги, що позивачка хоч і дійсно продовжує навчання, проте отримує стипендію, а також на теперішній час перебуває у Великій Британії, що підтверджується видом на постійне проживання, отже отримує матеріальну допомогу та не потребує додаткових витрат на навчання. Крім того, відповідач посилався на те, що на теперішній час ОСОБА_2 оспорює своє батьківство щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та готовий сплачувати аліменти лише після встановлення факту його біологічного батьківства щодо позивача. А в даній справі, суд відмовив відповідачу у задоволені клопотання про проведення генетичної експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Дніпропетровську, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 19 жовтня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Красногвардійського районного управління юстиції міста Дніпропетровська, актовий запис № 931 (а.с. 10). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені: батько відповідач ОСОБА_2 , мати ОСОБА_3 .

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2018 року по справі № 204/4166/18 було задоволено позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів. Зменшено ОСОБА_2 розмір аліментів, які були встановлені рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2004 року, та стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зменшивши їх з 1/4 на 1/6 частки, від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення донькою повноліття (а.с. 16-17).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 виповнилось 18 років.

При цьому, з довідки № 368/06.05-33/12 від 02 серпня 2023 року, виданої Придніпровською державною академією будівництва та архітектури, вбачається, що ОСОБА_1 в 2021 році вступила до Придніпровської державної академії будівництва та архітектури і в даний момент навчається на 3 курсі, освітнього рівня бакалавр, денної форми навчання факультету цивільної інженерії та екології, IV рівень акредитації. Згідно учбового плану строк закінчення академії 2025 рік (а.с. 141).

У зв`язку з цим, 09 листопада 2022 року позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, а відповідач не приймає участі у витратах на утримання дочки.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд 1 інстанції виходив із того, що кожен з батьків повинен виконувати свій обов`язок з утримання дитини належним чином та у рівній мірі нести витрати на дитину, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 09 листопада 2022 року, тобто з моменту звернення позивача до суду, і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , що на думку суду буде достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів з урахуванням встановлених обставин у справі.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 140 СК України стягнення з особи, яка записана батьком, матір`ю, аліментів не є перешкодою для звернення до суду з позовом про виключення відомостей про неї як батька, матері дитини з актового запису про її народження.

У пункті 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що судам потрібно звернути увагу на те, що відповідно до ст. 140 СК стягнення за рішенням суду з особи, записаної батьком або матір`ю, аліментів на дитину не є перешкодою для звернення до суду з позовом про виключення відомостей про них як батька або матері з актового запису про народження цієї дитини. Задоволення судом зазначених вимог може бути підставою для перегляду рішення про стягнення аліментів у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Суд 1 інстанції правильно посилався, на те, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 19 жовтня 2004 року, актовий запис № 931, батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записаний саме ОСОБА_2 , та враховуючи законодавчо встановлений обов`язок обох батьків утримувати повнолітню дочку (сина), яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, суд в першу чергу повинен враховувати необхідність задоволення інтересів повнолітньої дочки (сина), яка продовжує навчання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд врахував, що на теперішній час ОСОБА_1 навчається, а відповідач перебуває у працездатному віці, а тому він спроможний надавати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Позивач навчається у Придніпровській державній академії будівництва та архітектури з використанням дистанційних технологій, на весняний семестр 2022-2023р.р. їй було призначено виплату стипендії, що також підтверджується відповіддю Придніпровської державної академії будівництва та архітектури № 29/0605-12 від 07 лютого 2023 року (а.с. 49). При цьому, з пояснень сторін судом встановлено, що на теперішній час позивач ОСОБА_1 перебуває у Великій Британії, що підтверджується видом на постійне проживання (Residence permit) серії НОМЕР_2 (а.с. 139).

Отже, безпідставними є доводи апеляційної скарги, що позивачем не доведено потреби в матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням, оскільки ОСОБА_1 навчається на денній формі навчання на бюджетній основі, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Сам по собі факт того, що позивач навчається з використанням дистанційних технологій та на бюджетній основі, жодним чином не спростовує висновків суду про те, що у зв`язку з продовженням навчання позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки для навчання повнолітньої ОСОБА_1 необхідно нести витрати на приладдя для дистанційного навчання, канцелярські товари, підручники, харчування та інше.

Визначаючи розмір стягнення, суд 1 інстанції виходив із того, що позивачем не доведено, що відповідач має можливість та спроможний сплачувати аліменти на її утримання у розмірі заявленому позивачем до стягнення 1/6 частина з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд врахував також, що відповідач, окрім позивача, має на утриманні ще двох дітей: неповнолітню дочку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та неповнолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Вказані обставини були встановлені у рішенні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2018 року по справі № 204/4166/18, яке набрало законної сили, а тому відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню під час розгляду даної справи.

Отже, оскільки батьки зобов`язані у рівній мірі забезпечувати дочку/сина усім необхідним, враховуючи, що для навчання позивача необхідно нести витрати на приладдя для дистанційного навчання, канцелярські товари, підручники, харчування та інше, беручи до уваги, що навчання позивача відбувається за денною формою навчання та на бюджетній основі (позивач отримує стипендію), враховуючи щомісячний розмір доходів відповідача, який дорівнює 81 939,00 грн., а також враховуючи, що відповідач має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей, суд вірно визначив, що об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів буде 1/10 частина з усіх видів з

Будь-яких доводів та доказів на їх підтвердження, що є правовою підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції апелянтом надано не було, у зв`язку з чим, апеляційний суд не вбачає правових підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Крім того, судом першої інстанції правильно, з додержанням вимог ст. 141 ЦПК України рішенням вирішено у цій справі питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції, а також додаткового рішення у цій справі або ж його зміни.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2023 року та додаткове рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: