Справа №: 398/916/21
провадження №: 2/398/95/23
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
судді - Нероди Л.М.,
за участі секретаря - Міщенко С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 14 427,15 грн., станом 31.12.2020 року.
23.09.2010 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву б/н, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у сумі 500 грн. Він підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме «Умовами та правилами надання банківських послу» та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується відповідач.
23.08.2010 року відповідачем була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і обізнана із прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів.
Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.
У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 500,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування.
Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 3.2., 3.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.
Відповідач зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме, щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором.
АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_1 кредит у розмірі та на умовах передбачених Договором.
Відповідач не надавав своєчасно АТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що відображено у розрахунку заборгованості. В порушення умов кредитного договору та норм ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У порушення ст. 610 ЦК України, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушила зобов`язання за даним договором.
У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, ОСОБА_1 станом на 31.12.2020 має заборгованість у сумі 14 427,15 грн. з яких: 495,60 грн. заборгованість за кредитом, 13 811,55 грн. заборгованість про процентам за користування кредитом; 120,00 грн. заборгованість за пеню.
На даний час ОСОБА_1 продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПриватБанк» в зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного розгляду справи не заперечував.
ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Від представника відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, позовні вимоги не визнають та просять відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що банком не надано доказів, що підписавши анкету-заяву ОСОБА_1 отримав Умови та Правила надання банківських послуг, з якими він погодився. З копії анкети-заяви неможливо встановити, яке саме рішення прийнято банком щодо отримання ним банківської картки, а саме, «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD», та яка відсоткова ставка за користування кредитом, яка безпосередньо залежить від типу банківської картки.
У підписаній сторонами анкеті-заяві, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, строки повернення кредитних коштів.
Витяг з Тарифів Банку та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті банку, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 23.09.2010 шляхом підписання анкети-заяви.
Крім того, у даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача, неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк», тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
На підтвердження позову позивач надав розрахунок заборгованості за договором, який не є первинним документом, що підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві. Також, електронна виписка не містить відомостей про встановлення кредитного ліміту, отримання кредитних коштів відповідачем, з неї не можливо встановити чи користувався відповідач кредитними коштами та вносив власні грошові кошти саме на погашення заборгованості.
Відповідач та його представник вважають, що позивачем не надано доказів, що підтверджують суму наданого кредитного ліміту, немає підтвердження щодо отримання вказаного розміру кредиту і, відповідно, неможливо перевірити розмір нарахованих сум боргу, відсотків та штрафних санкцій.
Також просили застосувати строк позовної давності.
У свою чергу, позивач подав відповідь на відзив, у якому, посилаючись на норми ст. 207, 509, 634, 639 ЦК України, зазначив, що відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у якій вказано, що підписавши її, відповідач ознайомилася та згідна з указаними Умовами та правилами, у тому числі, з Умовами обслуговування по платіжних картках, тарифами банку, що складають договір.
Банк забезпечив позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різним можливими шляхами, зокрема за допомогою карти та фінансового інструменту.
З копії анкети-заяви вбачається, що відповідач засвідчила, що вона ознайомилася і згідна з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, про що свідчить її підпис. Також долучено довідку про умови кредитування з використання картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана нею особисто та в якій встановлено поточні процентну ставку, вказано розміри комісії та штрафів.
Тобто під час укладення договору сторони узгодили всі його умови.
З наданої виписки з карткового рахунку вбачається, що відповідач отримала кредитну картку, користувалася грошовими коштами та частково сплачувала заборгованість за договором.
Щодо строку позовної давності, відповідно до п.1.1.7.31 Умов договору строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки(пені та штрафів) був збільшений до 50 років. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 13.02.2021року. Відповідно до правил користування платіжною карткою, строк дії картки до останнього календарного дня місяця, вказаного на лицевій стороні картки. Карта діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк випущеної картки до останнього дня 04.2014 року, позивач звернувся до суду до відповідача 13.02.2021 до спливу строку позовної давності.
Згідно ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2021 року справу №398/916/21 (провадження №2/398/1063/21) розподілено судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Крімченко С.А.
Згідно з розпорядженням керівника апарату Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.05.2021 року №79-р щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 24.05.2021 року справа №398/916/21 (провадження №2/398/1063/21) розподілена судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Орловському В.В.
Ухвалою судді від 25 травня 2021 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Згідно з розпорядженням керівника апарату Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.10.2021 року №875-р щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 05.10.2021 року справа №398/916/21 (провадження №2/398/1063/21) розподілена судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Нероді Л.М.
Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Нероди Л.М. від 06.01.2022 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
23.09.2010 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву б/н, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у сумі 500 грн. Він підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
23.08.2010 року відповідачем була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і обізнана із прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів.
Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.
У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 500,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування.
Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, яка станом на 31.12.2020 року у сумі 14 427,15 грн. з яких: 495,60 грн. заборгованість за кредитом, 13 811,55 грн. заборгованість про процентам за користування кредитом; 120,00 грн. заборгованість за пеню. ОЦІНКА СУДУ
На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Витяг з "Умов та правил надання банківських послуг" та Витяг з "Тарифів", які розміщені на офіційному сайті: www.privatbank.ua.
Згідно з наданим банком розрахунком, враховуючи не виконання відповідачем умов кредитного договору про надання банківських послуг № б/н від 23.09.2010 року у ОСОБА_1 станом на 31.12.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 14 427,15грн., з яких: 495,60 грн. заборгованість за кредитом, 13 811,55 грн. заборгованість про процентам за користування кредитом; 120,00 грн. заборгованість за пеню.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
Доказів того, що ОСОБА_1 виконав належним чином зобов`язання за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 23.09.2010року, надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості відповідно до умов Договору, суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяється на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками.
При цьому, матеріали справи містять підписану відповідачем довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду». В той же час матеріали справи не містять заперечень відповідача щодо не підписання анкети-заяви та довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду». Натомість відповідач в судовому засіданні підтвердив, що кредитну картку отримував, грошовими коштами користувався, проте кредит закрив, хоча і не взяв свого часу довідку на підтвердження вказаної обставини.
Суд приймає в якості належних доказів, докази, які були надані позивачем на вимогу суду: розрахунок заборгованості з урахуванням відсоткової ставки, передбаченої умовами договору б/н від 23.09.2010 року по строк дії картки, довідку про умови кредитування картки, оформленої на ім`я ОСОБА_1 , довідка про видані картки на ім`я ОСОБА_1 .
Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов`язки виникають у кожного контрагента.
Разом з тим, представником відповідача заявлено про застосування строків позовної давності, як на підставу для відмови у задоволенні позову, дослідивши обґрунтування яких суд встановив наступне.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.
Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України).
Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки(ст. 257 ЦК України).
Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1ст. 261 ЦК України).
З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов`язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.
Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5ст. 261 ЦК України).
У зобов`язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.
Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться уст. 252-255 ЦК України.
При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи(ст. 261 ЦК України).
За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Так з розрахунку заборгованості по кредитному договору № б/н від 23.09.2010 року видно, що відповідач отримала кредит в сумі 500,00 грн. яким користувався. Останній платіж відповідач здійснив 27.06.2018 року у розмірі 408,77 грн.
Згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.
Разом з цим, суд встановив, що відповідач здійснивши платежі 07.05.2018 року, 23.05.2018 року, 07.06.2018 року та 27.06.2018 року перервав строк позовної давності, тому відсутні підстави для відмови у позові з підстав пропущення строку позовної давності.
Згідно з розрахунком, наданим позивачем, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач припинив виконувати, у зв`язку з чим станом на 31.12.2020 року становить у розмірі 14 427,15 грн. з яких: 495,60 грн. заборгованість за кредитом, 13 811,55 грн. заборгованість про процентам за користування кредитом; 120,00 грн. заборгованість за пеню.
Доказів, які б спростовували приведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачем за вищевказаним договором суду не надано, як і не надано доказів виконання належним чином та у встановлені строки зобов`язань за вказаним договором.
Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить висновку, що відповідачем порушені вимоги кредитного договору, що спричинило виникнення заборгованості перед позивачем, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно ст. 133, 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 2270,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 264, 265, 273, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 09.10.2023 року.

Учасники справи:

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк", адреса місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому порядку: АДРЕСА_1 .

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА