Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/883/23
Провадження № 2/506/172/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.11.2023 року с.м.т. Окни
Красноокнянський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Чеботаренко О.Л.
за участю секретаря судового засідання Смернової Д.Ю.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т.Окни цивільну справу за позовом
15.08.2023 року до суду надійшла позовна заява по даній справі.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 03.09.2022 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та відповідачем укладено договір позики №4573960 в електронному вигляді, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) та надісланим на номер телефону відповідача, про що зазначено в п.9 вказаного договору позики. За умовами договору, позикодавець передав позичальнику грошові кошти (позику), а позичальник прийняв її та зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів та сплатити проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням договору.
31.08.2023 року до суду надійшла відповідь на запит суду, щодо місця проживання (перебування) відповідача по справі.
Ухвалою від 05.09.2023 року позовна заява була залишена без руху.
12.09.2023 року до суду надійшли виправлення недоліків позовної заяви.
15.09.2023 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження по справі.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, згодна на заочний розгляд справи. /а.с.58/. Тому справа розглянута у відсутність представника позивача, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.
Відповідачу направлялася судова повістка про виклик в судове засідання за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, як передбачено п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, однак до суду повернувся конверт з довідкою Укрпошти: «адресат відсутній за вказаною адресою» /а.с.72/.
При цьому ч.1 ст.131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними і тому справа розглянута у його відсутність в порядку п.1 ч.3 ст.223, ст.280 ЦПК України з постановленням заочного рішення.
Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Ст.639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
У ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Як вбачається з положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію").
Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частиною 1 ст.204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
03.09.2022 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики №4573960, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 5500 грн. в безготівковій формі на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом, строком на 80 днів, тобто до 22.11.2022 року /а.с.6-10/.
Порядок створення та накладення підписів Сторонами визначений п.9.2 Договору позики, а саме:
- направлення Позикодавцем одноразового ідентифікатора на контактний номер телефону, зареєстрований Позичальником в Особистому кабінеті для підписання Договору позики;
- підписання Договору позики Позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором шляхом введення його значення у відповідне поле;
- підписання Договору позики уповноваженим представником Позикодавця кваліфікованим електронним підписом з кваліфікованою електронною позначкою часу.
Вищевказаний спосіб укладення, у тому числі підписання, Договору позики погоджений Сторонами, відповідно, Договір, укладений у такий спосіб, є чинним та прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі (п.9.3 Договору позики).
П.2.4 Договору визначені процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики:
Згідно з п.5.4.1 Договору позики, Позичальник зобов`язаний надати позикодавцю актуальну і достовірну інформацію, необхідну для укладення та виконання умов цього Договору позики, а також впродовж 3 календарних днів повідомляти позикодавця про зміну будь-якої наданої раніше особистої інформації, у тому числі контактних даних, за якими позикодавець може здійснювати телефонні дзвінки, направляти інформаційні повідомлення, офіційні відповіді на звернення позичальника тощо. При цьому Позичальник самостійно несе ризик неотримання інформації від Товариства у разі надання неактуальної інформації щодо контактних даних/несвоєчасного повідомлення щодо їх зміни.
У розділі 11 Договору позики, Позичальник ОСОБА_2 зазначив свої персональні дані, зокрема РНОКПП НОМЕР_1 та паспорт серія НОМЕР_2 .
За інформацією, наданою Окнянським сектором ГУ ДМС України в Одеській області, зазначений паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 був виданий на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.71/.
Згідно з п.2.5 Договору, позика надається Позичальнику в день підписання сторонами Договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) НОМЕР_3 , зареєстрованого позичальником для цієї цілі в Особистому кабінеті.
За повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення», між вказаним товариством та ТОВ «МАНІФОЮ» укладено договір про переказ коштів №ФК-П-20/05-05 від 08.07.2020 року, відповідно до якого було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 03.09.2022 року о 19:19:52 на суму 5500,00 грн., маска картки НОМЕР_3 , номер транзакції в системі iPay.ua 164467327, призначення платежу: зарахування 5500 грн на карту НОМЕР_3 /а.с.16/.
П.5.4.2 Договору встановлено обов`язок Позичальника повернути позику та сплатити нараховані проценти.
Датою повернення позики є 22 листопада 2022 року (п.2.3.6 Договору позики).
При цьому, згідно з п.4.1 Договору, Позичальник чи Позикодавець не мають права продовжити строк позики в односторонньому порядку.
Строк позики може бути продовжено лише шляхом укладання сторонами відповідної Додаткової угоди у формі та спосіб, у який укладено цей Договір позики (п.4.2 Договору позики).
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до п.5.4.2 Договору позики, ст.ст.526, 1048, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути позику та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором.
При цьому, відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його в строк, передбачений договором.
За Договором Факторингу №08-02/2023, укладеним 08.02.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ», ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до боржників ТОВ «МАНІФОЮ», включно і до відповідача ОСОБА_1 за Договором позики №4573960.
Зазначене підтверджено копією вказаного договору факторингу, Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за вказаним Договором Факторингом, а також Витягом з Реєстру боржників до вказаного договору /а.с.17-18, 19, 20/.
Згідно зі ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
П.1 ч.1 ст.512, ст.514, ч.1 ст.516 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору.
Керуючись ст.ст.10, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України,
Відповідно до п.п.15.5) п.1 Перехідних положень ЦПК України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Красноокнянський районний суд або безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повне судове рішення складено 20.11.2023 року.
СуддяО. Л. Чеботаренко