Справа № 128/499/23
Провадження № 2/145/595/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2023 р. смт. Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вальчука В. В. ,

при секретарі Крикливій М.С.,

за участі відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Тиврів, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка вказує на те, що вона зареєструвала шлюб, з ОСОБА_1 в ЦВДРШ ГТУЮ у м. Києві 18 травня 2016р., актовий запис за № 744.

З відповідачем у них є син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею.

Фактично їх сім`я розпалася давно, почали виникати сімейні конфлікти, вона вважає, що з вини відповідача. Відповідач почав вчиняти безпричинні сварки, вигнав її, з її ж квартири, вона з сином змушена винаймати житло, хоча квартира побудована за її, та її матері, кошти, і цей факт завжди визнавався відповідачем, бо їх доходів лише хватало на прожиття, також спочатку вони винаймали житло в м. Києві. Почав погрожувати їй фізичною розправою, із-за чого вона змушена з сином переїхати за місцем реєстрації і змушена була через недостойну поведінку відповідача звернутися до поліції, де йому винесли припис.

Така недостойна поведінка відповідача негативно впливає на виховання сина, на відносини в їх сім`ї. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить їх інтересам.

Спір про майно буде вирішувати додатково.

Просить розірвати шлюб.

У судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач та його представник позовні вимоги визнали частково, відповідач згоден на розірвання шлюбу, але не згоден на сплату судових витрат на користь позивача.

Вислухавши відповідача та його представника, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

18.05.2016 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 3).

В шлюбі в них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується його свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 (а.с. 2), який після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір`ю.

Спір про майно позивачка вирішуватиме окремо.

Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу України.

Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з п.2 ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Також позивачка просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частинами 1, 2 ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Однак позивачкою не вказано в якому розмірі вона просить стягнути судові витрати з відповідача, лише вказує, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи складає біля 5000грн., жодних доказів таких витрат суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки рішення про розірвання шлюбу задоволено, з відповідача необхідно стягнути на користь Держави судовий збір, а в задоволенні решти стягнення судових витрат з відповідача на користь позивачки слід відмовити.

Керуючись ст.ст.76-80, 89, 141, 211, 223, 263 - 265, 271 - 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.24, 104, ч. 3 ст.105, 110, 112, 113, 114, 115 СК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 18 травня 2016 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №744, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянином України та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянкою України - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Держави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 18.05.2023 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Суддя Вальчук В. В.