КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 372/1704/22 Головуючий у 1 інстанції: Потабенко Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Крижанівської Г.В., Матвієнко Ю.О.,

секретар Ткаченко В.В.,

розглянувши апеляційні скарги адвоката Демидової Тетяни Миколаївни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 травня 2023 року, додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 липня 2023 року, додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 20 липня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні встановленим земельним сервітутом для проїзду до садиб,-

в с т а н о в и в:

У липні 2022 року ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 звернулися з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні встановленим земельним сервітутом для проїзду до садиб. Зазначали, що починаючи з 16.03.2016 р. ОСОБА_2 є власником садиби АДРЕСА_1 на присадибній земельній ділянці з кадастровим номером :05:109:0103; ОСОБА_3 з 28.11.2013 р. є власницею садиби АДРЕСА_2 , на присадибній земельній ділянці з кадастровим номером :05:109:0029; ОСОБА_4 з 29.12.2014 р. є власником садиби АДРЕСА_3 , на присадибній земельній ділянці з кадастровим номером :05:109:0101. До листопада 2017 р. вони вільно та без жодних перешкод потрапляли до своїх садиб по асфальтованій дорозі, яка пролягає через дві земельні ділянки з кадастровими номерами :05:109:0107 та :05:109:0108, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_7 . З листопада 2017 р. ОСОБА_8 заборонив їм проходити та проїжджати транспортними засобами до їх садиб через ці свої земельні ділянки. В березні 2018 р. вони були вимушені звернутись до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про встановлення земельного сервітуту. Судом був встановлений для них сервітут для проходу та проїзду на будь-якому транспортному засобі до їх садиб через частину земельної ділянки, що належить ОСОБА_1 , в межах, що були визначені у висновку експерта. Проте після набрання рішенням суду про встановлення сервітуту відповідач вчинив їм додаткові перешкоди у користуванні земельним сервітутом - на межі між проходом і проїздом по шляху земельного сервітуту та дорогою загального користування по АДРЕСА_5 відповідач встановив паркан та висадив зелені насадження, що відповідно унеможливлює їх фактичне користування цим земельним сервітутом.

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 просили усунути їм як власникам суміжних земельних ділянок перешкоди у користуванні постійним, безоплатним земельним сервітутом, встановленим рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23.04.2019 р. у справі № 372/656/18, для проходу та проїзду на будь-якому транспортному засобі до цих ділянок, шляхом проведення демонтажу (знесення) частини паркану (огорожі), який встановлено, та шляхом перенесення (пересадження) на інше вільне місце зелених насаджень, а саме 3 (три) дерева «Туї» та інших, які висаджено (розміщено), на частині земельної ділянки, з кадастровим номером :05:109:0108, яка належить ОСОБА_1 , в межах згідно схеми в додатках № 10, № 14, № 2 Висновку експерта № 329/11/2018 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 23.11.2018 у цивільній справі № 372/656/18; зобов`язати ОСОБА_1 не чинити їм перешкод у користуванні постійним, безоплатним земельним сервітутом, встановленим рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 квітня 2019 року у справі № 372/656/18, для проходу та проїзду на будь-якому транспортному засобі до їх ділянок через частину земельної ділянки, з кадастровим номером :05:109:0108.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 18 травня 2023 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено частково.

Усунено перешкоди у користуванні власником земельної ділянки ОСОБА_2 розташованої в смт Козин Обухівського району Київської області, з кадастровим номером :05:109:0103, площею 0,0374 га, постійним, безоплатним земельним сервітутом, встановленим рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 квітня 2019 року у справі № 372/656/18, для проходу та проїзду на будь-якому транспортному засобі до цієї ділянки, шляхом проведення демонтажу (знесення) частини паркану (огорожі) шириною 6 метрів 59 сантиметрів, який встановлено, та шляхом перенесення (пересадження) на інше вільне місце зелених насаджень, а саме 3 (три) дерева «Туї» та інших, які висаджено (розміщено), на частині земельної ділянки, з кадастровим номером :05:109:0108, що має загальну площу 0,349 га, яка розташована на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області та належить ОСОБА_1 , в межах згідно схеми в додатках №10 висновку експерта № 329/11/2018 від 23.11.2018, а саме: в напрямку із земель загального користування до садиби №3/15, що розташована на присадибній ділянці з кадастровим номером :05:109:0103, по наступних точках 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-12-1 зі сторонами 6,46м-6,59м-1,27м-7,47м-1,4м-23,48м-5,69м-8,46м-8,48м-6,27м-8,15м-7,61м (зображено на схемі в додатку № 10 до Висновку), зареєстрованого в Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Усунено перешкоди у користуванні власником земельної ділянки ОСОБА_3 , розташованої в смт Козин Обухівського району Київської області, з кадастровим номером :05:109:0029, площею 0,0948 га, постійним, безоплатним земельним сервітутом, встановленим рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 квітня 2019 року у справі № 372/656/18, для проходу та проїзду на будь-якому транспортному засобі до цієї ділянки, шляхом проведення демонтажу (знесення) частини паркану (огорожі) шириною 6 метрів 59 сантиметрів який встановлено, та шляхом перенесення (пересадження) на інше вільне місце зелених насаджень, а саме 3 (три) дерева «Туї» та інших, які висаджено (розміщено), на частині земельної ділянки, з кадастровим номером :05:109:0108, що має загальну площу 0,349 га, яка розташована на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області та належить ОСОБА_1 , в межах згідно схеми в додатках № 14 висновку експерта № 329/11/2018 від 23.11.2018, а саме: в напрямку із земель загального користування до садиби № 43/8, що розташована на присадибній ділянці з кадастровим номером :05:109:0029, по наступних точках 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-1 зі сторонами 5,05м-6,59м-5,97м-13,86м-21,07м-6,18м-4,79м-10,11м-6,01м-26,66м (зображено на схемі в додатку № 14 до Висновку), зареєстрованого в Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Усунено перешкоди у користуванні власником земельної ділянки ОСОБА_4 , розташованої в смт Козин Обухівського району Київської області, з кадастровим номером :05:109:0101, площею 0,0449 га, постійним, безоплатним земельним сервітутом, встановленим рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 квітня 2019 року у справі № 372/656/18, для проходу та проїзду на будь-якому транспортному засобі до цієї ділянки, шляхом проведення демонтажу (знесення) частини паркану (огорожі) шириною 6 метрів 59 сантиметрів, який встановлено, та шляхом перенесення (пересадження) на інше вільне місце зелених насаджень, а саме 3 (три) дерева «Туї» та інших, які висаджено (розміщено), на частині земельної ділянки, з кадастровим номером :05:109:0108, що має загальну площу 0,349 га, яка розташована на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області та належить ОСОБА_1 , в межах згідно схеми в додатках №2 висновку експерта №329/11/2018 від 23.11.2018, а саме: в напрямку із земель загального користування до садиби № 43/7, що розташована на присадибній ділянці з кадастровим номером :05:109:0101, по наступних точках 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-1 зі сторонами 6,46м-6,59м-1,27м-7,47м-1,4м-6,5м-5,94м-6,27м-8,15м-7,61м (зображено на схемі в додатку № 2 до Висновку), зареєстрованого в Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судові витрати по 1323,20 грн. на кожного.

В задоволенні решті позовних вимог відмовлено.

23 травня 2023 року представник позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подав заяву про відшкодування понесених позивачами судових витрат на правничу допомогу: на користь ОСОБА_2 - у розмірі 94 037,37 грн., на користь ОСОБА_3 - у розмірі 45 137,93 грн., на користь ОСОБА_4 - у розмірі 45 137,93 грн.

Додатковим рішенням Обухівського районного суду Київської області від 03 липня 2023 року заяву позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення в справі задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В задоволенні решти вимог відмовлено.

04 липня 2023 року представник відповідача ОСОБА_1 подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з позивачів ОСОБА_10 , ОСОБА_3 та ОСОБА_11 на користь відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 21 000 грн.

Додатковим рішенням Обухівського районного суду Київської області від 20 липня 2023 року узадоволенні заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням Обухівського районного суду Київської області від 18 травня 2023 року, додатковими рішеннями Обухівського районного суду Київської області від 03 липня 2023 року та від 20 липня 2023 року, представник ОСОБА_1 подав апеляційні карги.

Представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції від 18 травня 2023 року та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що в рішенні Обухівського районного суду Київської області від 23.04.2019 № 372/656/18 про встановлення сервітуту не було вказано, що відповідач повинен зробити демонтаж (знесення) частини паркану (огорожі) в межах встановленого судом сервітуту та зелених насаджень. Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що паркан та насадження на цій земельній ділянці були ще до ухвалення вказаного рішення судом та набуття прав власності позивачами, чого вони і самі у позовній заяві не заперечують. Наявність паркану (огорожі) та висаджених зелених насаджень, розташованих на земельній ділянці ОСОБА_1 з кадастровим номером :05:109:0108, в межах земельного сервітуту, встановленого судом у справі № 372/656/18, жодним чином не перешкоджає позивачам у здійсненні користування земельним сервітутом, їх проходу і проїзду із земель загального користування по АДРЕСА_4 в напрямку своїх садиб. ОСОБА_1 не чинить і не чинив перешкод у користуванні позивачами земельним сервітутом у порядку і у спосіб, як було встановлено судовим рішенням у справі № 372/656/18. Вказані обставини підтверджені матеріалами справи та свідками експертом ОСОБА_12. , головою правління ОСЖК «Кантрі» ОСОБА_13 , охоронцями ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Вимагаючи від відповідача пересадити дерева та знести паркан, позивачі не наводять обґрунтувань правомірності своїх вимог щодо безоплатності їх пересадження та не обґрунтовують, як ці вимоги відповідають ідеям справедливості та умовам найменш обтяжливим для власника земельної ділянки. Суд помилково вважав, що обраний ним варіант встановлення земельного сервітуту дійсно є найменш обтяжливий для власника суміжної земельної ділянки, тобто для відповідача, оскільки є найкоротшим шляхом по якому позивачі можуть потрапити до своїх садиб із дороги по АДРЕСА_4 . Відповідно до положень ч. 4 ст. 98 ЗК України земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений, а не найкоротший для позивачів. Крім того, в межах сервітуту позивачі вільно проходять та проїжджають до свої ділянок через ворота. Таким чином, у позивачів фактично відсутні перешкоди в реалізації рішення суду у справі № 372/656/18 про встановлення сервітуту. Звертає увагу на те, що рішення Обухівського районного суду Київської області від 23 квітня 2019 року в справі № 372/656/18, яким встановлений земельний сервітут, було ухвалене суддею Потабенко Л.В., яка здійснювала розгляд і даної справи. Апелянт вважає, що для забезпечення об`єктивності та безсторонності процесу, суддя Потабенко Л.В. мала заявити собі самовідвід.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 липня 2023 року представник ОСОБА_1 просить скасувати вказане додаткове рішення суду першої інстанції і ухвалити нове про відмову у задоволенні вимог позивачів. Посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Позивачі не подавали заяв про відшкодування судових витрат упродовж розгляду справи та до винесення судом рішення. Заява про відшкодування судових витрат була подана після ухвалення Обухівським районним судом Київської області рішення від 18 травня 2023 року. В позовній заяві позивачі не зазначили орієнтовного (попереднього) розрахунку судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу. Позивачі не надали до суду документів, що свідчать про оплату адвокату гонорару та інших витрат, пов`язаних із паданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку - квитанцій до прибуткового касового ордера, платіжних доручень з відміткою банку або інших банківських документів.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 20 липня 2023 року представник ОСОБА_1 просить скасувати вказане додаткове рішення суду першої інстанції і ухвалити, яким задовольнити вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судових витрат на правничу допомогу на загальну суму 21000,00 грн. Суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про ненадання заявником розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрат адвоката. Додатковою угодою №5 від 26 квітня 2023 року, укладеною ОСОБА_1 з адвокатом, була визначена фіксована сума гонорару у розмір 21 000,00 грн. Відтак, ОСОБА_1 міг і не надавати суду детальний опис робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, а позивачі мали можливість заперечувати про стягнення фіксованого гонорару, посилаючись на не співмірність гонорару із складністю справи, ціною позову, кількістю підготовлених процесуальних документів, тривалістю розгляду справи.

Представник позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подав відзив на апеляційні скарги представника ОСОБА_1 . Просить апеляційні скарги залишити без задоволення.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_1 підтримав апеляційні скарги та просить їх задовольнити.

Представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просить відхилити подані апеляційні скарги, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на їх законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, на підставі договору купівлі-продажу садиби, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капіносом А.Є. за реєстровим номером № 660, позивачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить садиба, яка складається з: житлового будинку, загальною площею 250,9 кв.м., та присадибної ділянки, площею 0,0443 га, кадастровий номер :05:109:0103, які розташовані за адресою: АДРЕСА_5 .

На підставі договору купівлі-продажу садиби, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капіносом А.Є. за реєстровим номером №4268, позивачці ОСОБА_3 на праві приватної власності належить садиба, яка складається з: житлового будинку, загальною площею 308,1 кв.м., та присадибної ділянки, площею 0,0948 га, кадастровий номер :05:109:0029, які розташовані за адресою: АДРЕСА_6 .

На підставі договору купівлі-продажу садиби, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капіносом А.Є. за реєстровим номером № 3390, позивачу ОСОБА_4 на праві приватної власності належить садиба, яка складається з: житлового будинку, загальною площею 250,2 кв.м., та присадибної ділянки, площею 0,0449 га, кадастровий номер :05:109:0101, які розташовані за адресою: АДРЕСА_7 .

Відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 0,349 га, кадастровий номер :05:109:0108, розташована в смт Козин, Обухівського району, Київської області, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.03.2018.

Земельні ділянки, які належать позивачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та земельна ділянка, яка належить відповідачу ОСОБА_1 , є суміжними. При цьому земельні ділянки позивачів з усіх сторін оточені ділянкою, яка належить відповідачеві.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23.04.2019 р. у справі № 372/656/18 були задоволені позовні вимоги позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 . Встановленоий на користь ОСОБА_2 як власника земельної ділянки, розташованої в смт Козин Обухівського району Київської області, з кадастровим номером :05:109:0103, площею 0,0374 га, постійний, безоплатний земельний сервітут для проходу та проїзду на будь-якому транспортному засобі до неї через частину земельної ділянки, з кадастровим номером :05:109:0108, загальною площею 0,349 га, яка розташована в смт Козин Обухівського району Київської області та належить ОСОБА_1 , згідно схеми в додатках № 10 Висновку експерта № 329/11/2018 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 23.11.2018, а саме: в напрямку із земель загального користування до садиби № 3/15, що розташована на присадибній ділянці з кадастровим номером :05:109:0103, по наступних точках 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-12-1 зі сторонами 6,46м-6,59м-1,27м-7,47м-1,4м-23,48м-5,69м-8,46м-8,48м-6,27м-8,15м-7,61м (зображено на схемі в додатку № 10 до Висновку). Встановлений на користь ОСОБА_3 як власниці земельної ділянки, розташованої в смт Козин Обухівського району Київської області, з кадастровим номером :05:109:0029, площею 0,0948 га, постійний, безоплатний земельний сервітут для проходу та проїзду на будь-якому транспортному засобі до неї через частину земельної ділянки, з кадастровим номером :05:109:0108, загальною площею 0,349 га, яка розташована в смт Козин Обухівського району Київської області та належить ОСОБА_1 , згідно схеми в додатках № 14 Висновку експерта № 329/11/2018 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 23.11.2018, а саме: в напрямку із земель загального користування до садиби № 43/8, що розташована на присадибній ділянці з кадастровим номером :05:109:0029, по наступних точках 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-1 зі сторонами 5,05м-6,59м-5,97м-13,86м-21,07м-6,18м-4,79м-10,11м-6,01м-26,66м (зображено на схемі в додатку № 14 до Висновку). Встановлений на користь ОСОБА_4 як власника земельної ділянки, розташованої в смт Козин Обухівського району Київської області, з кадастровим номером :05:109:0101, площею 0,0449 га, постійний, безоплатний земельний сервітут для проходу та проїзду на будь-якому транспортному засобі до неї через частину земельної ділянки, з кадастровим номером :05:109:0108, загальною площею 0,349 га, яка розташована в смт Козин Обухівського району Київської області та належить ОСОБА_1 , згідно схеми в додатках № 2 Висновку експерта № 329/11/2018 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 23.11.2018, а саме: в напрямку із земель загального користування до садиби № 43/7, що розташована на присадибній ділянці з кадастровим номером :05:109:0101, по наступних точках 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-1 зі сторонами 6,46м-6,59м-1,27м-7,47м-1,4м-6,5м-5,94м-6,27м-8,15м-7,61м (зображено на схемі в додатку № 2 до Висновку).

Постановою Київського апеляційного суду від 25.07.2019 р. та постановою Верховного Суду від 07.04.2021 р. зазначене рішення Обухівського районного суду Київської області від 23.04.2019 р. по справі № 372/656/18 у наведеній частині залишено без змін.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16.04.2020 р., межі земельного сервітуту, встановленого рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23.04.2019 р. по справі №372/656/18 відносно земельної ділянки відповідача, кадастровий номер :05:109:0108, були внесені до Державного земельного кадастру та зображені на кадастровому плані цієї земельної ділянки.

Таким чином, позивачі у визначеному законом порядку набули (отримали) речове право на чуже майно, а саме право користування земельним сервітутом у спосіб, визначений рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23.04.2019 р. по справі №372/656/18.

Проте, відповідач ОСОБА_1 на межі між проходом і проїздом по шляху встановленого й зареєстрованого земельного сервітуту та дорогою загального користування по АДРЕСА_4 , встановив паркан (огорожу), розмістив (висадив) зелені насадження.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_13 показав, що він працює головою правління Об`єднання співвласників житлового комплексу «Кантрі». Між земельною ділянкою відповідача та дорогою загального користування, знаходиться бетонний секційний паркан, а за ним приблизно у вересні 2021 р. працівником відповідача ОСОБА_16 були висаджені дерева туї. Зелені насадження були висаджені одразу після того, як позивачі за свій рахунок зі сторони дороги по АДРЕСА_5 встановили розсувні ворота, в межах двох наявних секцій частини паркану, тобто там де має відбуватись проїзд позивачів. Свідок ОСОБА_13 підтвердив фактичне місце розташування на місцевості меж земельного сервітуту та зазначених перешкод на пред`явлених йому для огляду фотознімках, які перебувають у матеріалах справи.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що працює охоронцем у відповідача в с. Козин і підтвердив, що від ОСОБА_1 дійсно отримав розпорядження не пропускати позивачів до садиб через належну відповідачу земельну ділянку.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що працює охоронцем домоволодінь відповідача в с. Козин. Позивачів ніколи не бачив. До будинків є два під`їзди.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_12 пояснив, що проводячи земельно-технічну експертизу по справі № 372/656/18, ним був здійснений виїзд на місцевість в с. Козин, за допомогою спеціальних технічних приладів проведені усі необхідні обміри та запропоновано декілька можливих варіантів доступу позивачів до їх садиб. Обраний судом при вирішенні спору у справі № 372/656/18 варіант встановлення земельного сервітуту дійсно є найменш обтяжливий для власника суміжної земельної ділянки, тобто для ОСОБА_1 , оскільки є найкоротшим шляхом по якому позивачі можуть потрапити до своїх садиб із дороги по АДРЕСА_4 . Обраний варіант зображений ним у відповідних додатках до висновку, а місце, в якому необхідно демонтувати паркан, позначено на схемах між № 2 та № 3, й відстань проміру ліній дорівнює 6 м. 59 см., яка у відповідності до технічних вимог є достатньою для проходу і одночасного проїзду транспортних засобів в зустрічному напрямку (в`їзд/виїзд). Пропоноване місце демонтажу паркану у визначених точках та розмірах на місцевості відповідає пред`явленим йому для огляду фотознімкам, на яких зображено фрагмент цього паркану.

20.08.2021 р. позивачі направили відповідачу ОСОБА_1 лист-вимогу щодо виконання судового рішення та необхідності усунення штучних перешкод в користуванні земельним сервітутом. Вказана вимога позивачів була залишена без задоволення.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Суд усунув перешкоди у користуванні власником земельної ділянки ОСОБА_2 розташованої в смт Козин Обухівського району Київської області, з кадастровим номером :05:109:0103, площею 0,0374 га, постійним, безоплатним земельним сервітутом, встановленим рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 квітня 2019 року у справі № 372/656/18, для проходу та проїзду на будь-якому транспортному засобі до цієї ділянки, шляхом проведення демонтажу (знесення) частини паркану (огорожі) шириною 6 метрів 59 сантиметрів, який встановлено, та шляхом перенесення (пересадження) на інше вільне місце зелених насаджень, а саме 3 (три) дерева «Туї» та інших, які висаджено (розміщено), на частині земельної ділянки, з кадастровим номером :05:109:0108, що має загальну площу 0,349 га, яка розташована на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області та належить ОСОБА_1 , в межах згідно схеми в додатках №10 висновку експерта № 329/11/2018 від 23.11.2018, а саме: в напрямку із земель загального користування до садиби №3/15, що розташована на присадибній ділянці з кадастровим номером :05:109:0103, по наступних точках 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-12-1 зі сторонами 6,46м-6,59м-1,27м-7,47м-1,4м-23,48м-5,69м-8,46м-8,48м-6,27м-8,15м-7,61м (зображено на схемі в додатку № 10 до Висновку), зареєстрованого в Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Усунув перешкоди у користуванні власником земельної ділянки ОСОБА_3 , розташованої в смт Козин Обухівського району Київської області, з кадастровим номером :05:109:0029, площею 0,0948 га, постійним, безоплатним земельним сервітутом, встановленим рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 квітня 2019 року у справі № 372/656/18, для проходу та проїзду на будь-якому транспортному засобі до цієї ділянки, шляхом проведення демонтажу (знесення) частини паркану (огорожі) шириною 6 метрів 59 сантиметрів який встановлено, та шляхом перенесення (пересадження) на інше вільне місце зелених насаджень, а саме 3 (три) дерева «Туї» та інших, які висаджено (розміщено), на частині земельної ділянки, з кадастровим номером :05:109:0108, що має загальну площу 0,349 га, яка розташована на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області та належить ОСОБА_1 , в межах згідно схеми в додатках № 14 висновку експерта № 329/11/2018 від 23.11.2018, а саме: в напрямку із земель загального користування до садиби № 43/8, що розташована на присадибній ділянці з кадастровим номером :05:109:0029, по наступних точках 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-1 зі сторонами 5,05м-6,59м-5,97м-13,86м-21,07м-6,18м-4,79м-10,11м-6,01м-26,66м (зображено на схемі в додатку № 14 до Висновку), зареєстрованого в Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Усунув перешкоди у користуванні власником земельної ділянки ОСОБА_4 , розташованої в смт Козин Обухівського району Київської області, з кадастровим номером :05:109:0101, площею 0,0449 га, постійним, безоплатним земельним сервітутом, встановленим рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 квітня 2019 року у справі № 372/656/18, для проходу та проїзду на будь-якому транспортному засобі до цієї ділянки, шляхом проведення демонтажу (знесення) частини паркану (огорожі) шириною 6 метрів 59 сантиметрів, який встановлено, та шляхом перенесення (пересадження) на інше вільне місце зелених насаджень, а саме 3 (три) дерева «Туї» та інших, які висаджено (розміщено), на частині земельної ділянки, з кадастровим номером :05:109:0108, що має загальну площу 0,349 га, яка розташована на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області та належить ОСОБА_1 , в межах згідно схеми в додатках №2 висновку експерта №329/11/2018 від 23.11.2018, а саме: в напрямку із земель загального користування до садиби № 43/7, що розташована на присадибній ділянці з кадастровим номером :05:109:0101, по наступних точках 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-1 зі сторонами 6,46м-6,59м-1,27м-7,47м-1,4м-6,5м-5,94м-6,27м-8,15м-7,61м (зображено на схемі в додатку № 2 до Висновку), зареєстрованого в Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.ч. 4, 5, 7 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або цього власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлено щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, заповітом або рішенням суду; у разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку.

Відповідно до ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Отже, позивачі, що наділені речовим правом на чуже майно, мають право на захист цього права у порядку і в спосіб передбачений главою 29 Цивільного кодексу України (ст.ст. 386-394).

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 2 ст. 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_1 є суміжними землевласниками. Земельні ділянки позивачів з усіх сторін оточені ділянкою, яка належить відповідачеві, у зв`язку з чим позивачі звернулися до Обухівського районного суду Київської області із позовом про встановлення сервітуту.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23.04.2019 р. у справі № 372/656/18, яке набрало законної сили, було задоволено позовні вимоги позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 встановлено позивачам земельний сервітут, яким надано право проходу та проїзду на будь-якому транспортному засобі в напрямку із земель загального користування до їх садиб через частину земельної ділянки з кадастровим номером :05:109:0108, яка належить ОСОБА_7 з визначенням чітких меж встановленого земельного сервітуту.

З пояснень позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , висновку експерта ОСОБА_12. № 329/11/2018 від 23.11.2018 р., листа-вимоги від 20.08.2021 р., фотознімків, показів свідків, а також пояснень відповдіача ОСОБА_1 вбачається, що на межі між проходом і проїздом по шляху встановленого й зареєстрованого земельного сервітуту та дорогою загального користування по АДРЕСА_4 , ОСОБА_1 встановлений паркан (огорожу) та висаджені зелені насадження дерева туї, що не дозволяє позивачам реалізувати своє право сервітуту.

Суд першої інстанції дійшов законного і обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення їм перешкод у користуванні земельним сервітутом, встановленим рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 квітня 2019 року у справі № 372/656/18.

Колегія суддів відхиляє посилання представника ОСОБА_17 , що матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_8 не чинить позивачам перешкод у здійсненні користування земельним сервітутом, їх проходу, проїзду із земель загального користування по АДРЕСА_4 в напрямку своїх садиб, а також на помилкове обрання варіанту встановлення земельного сервітуту як найменш обтяжливого для відповідача. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 квітня 2019 року у справі № 372/656/18 чітко встановлені межі сервітуту. Вказане рішення суду набрало законної сили, а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для ревізії питання який варіант сервітуту є найменш обтяжливим для відповідача.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що паркан та насадження на земельній ділянці відповідача були ще до ухвалення рішення Обухівського районного суду Київської області від 23 квітня 2019 року у справі № 372/656/18. Вказані обставини не спростовують висновків, що їх наявність перешкоджає позивачам реалізувати своє право сервітуту.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта, що суддя Потабенко Л.В. мала заявити собі самовідвід у даній справі, оскільки ухвалювала рішення, яким встановлений земельний сервітут. Справи мають різний предмет доказування, а тому у судді Потабенко Л.В. були відсутні підстави для самовідводу.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції в частині вирішення питань щодо відшкодування витрат на правничу допомогу позивачам.

Відповідно до ст. 133 ЦПК Україна правнича допомога є складовою судових витрат.

Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

При цьому витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, в позовній заяві наявне клопотання про розподіл судових витрат.

Правнича допомога позивачам надавалася адвокатом АО «Лавринович і партнери» Кіян А.В. та Федьком Т.В. На підтвердження витрат на правничу допомогу представник позивачів надав копії договорів про надання правничої допомоги від 22 листопада 2021 року між АО «Лавринович і партнери», копії звітів про надання професійної правничої допомоги за договорами від 18 травня 2023 року, актів приймання-передачі наданої правничої допомоги від 18 травня 2023 року за вказаними договорами, а також рахунки-фактури, відповідно до яких розмір витрат на правничу допомогу ОСОБА_2 склав 94 037,37 грн., ОСОБА_3 - 45 137,93 грн., ОСОБА_4 - 45 137,93 грн.

15 червня 2023 року представник відповідача ОСОБА_1 подав заяву про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

З урахуванням клопотання представника відповідача, суд першої інстанції дійшов законного і обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 по 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на недоведеність підстав для стягнення на користь позивачів витрат на правничу допомогу. Надання правничої допомоги позивачам адвокатами АО «Лавринович і партнери» підтверджується матеріалами справи.

Неспроможними є посилання апелянта на ненадання належних доказів оплати витрат на правничу допомогу, оскільки за змістом п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Колегія суддів також не вбачає підстав для скасування додаткового рішення від 20 липня 2023 року про відмову у задоволенні вимог представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 21 000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення в справі ухвалено на користь позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яким усунуті перешкоди у користуванні земельним сервітутом з боку відповідача.

Враховуючи результати розгляду справи, процесуальну поведінку та позицію відповідача, висловлені ним доводи та заперечення проти позову, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для відшкодування витрат на правничу допомогу за заявою його представника.

Судом також обґрунтовано врахував, що на підтвердження здійснених витрат на професійну правничу допомогу представник відповідача надав лише договір про надання адвокатських послуг від 23 травня 2022 року та додаткову угоду №5 від 26 квітня 2023 року. Представник відповідача не надав суду детального опису або розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Враховуючи викладене, апеляційні скарги представника ОСОБА_1 підлягають залишенню без задоволення, а рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 травня 2023 року, додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 липня 2023 року та додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 20 липня 2023 року без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги адвоката Демидової Тетяни Миколаївни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Обухівського районного суду Київської області від 18 травня 2023 року, додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 липня 2023 року та додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 20 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 листопада 2023 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Крижанівська Г.В.

Матвієнко Ю.О.