Справа № 127/5165/23
Провадження 2/127/589/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Мельник В.В.

розглянувши в спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Укпостач», третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

23.02.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Укпостач» про поновлення на роботі (а.с. 1, 168).

Згідно заяви про зміну підстав позову (а.с. 138-140) ОСОБА_1 мотивував позов тим, що з 29.08.2022 року працював слюсарем механоскладальних робіт 2 розряду в Приватному акціонерному товаристві «Укпостач» згідно наказу про прийняття на роботу № 148-к від 26.08.2022 року.

Наказом про припинення трудового договору № 13-к від 23.01.2023 року був звільнений за п.4 ст. 40 КзПП за прогул без поважних причин через відсутність на роботі 15.12.2022 року, 16.12.2022 року та в період з 19 по 23 грудня 2022 року.

Позивач вважає, що звільнений за прогул безпідставно, оскільки був відсутнім на роботі 15.12.2022 року, 16.12.2022 року та в період з 19 по 23 грудня 2022 року через те, що проходив лікування у лікаря-стоматолога, про що надав роботодавцю довідки.

Крім того, наказ про звільнення № 13-к від 23.01.2023 року не відповідає вимогам законодавства з праці та ДСТУ 4163:2020, оскільки в наказі не вказано причини звільнення і за який конкретно день прогулу без поважної причини звільнено позивача. В разі, якщо звільнення відбулось за сім прогулів (систематичне невиконання трудових обов`язків), роботодавець повинен був обрати іншу підставу звільнення п. 3 ст. 40 КЗпП України.

В наказі не вказано про пояснення порушника трудової дисципліни, крім того, роботодавцем не взято до уваги ступінь тяжкості проступку, поважність причин відсутності працівника, відсутність шкоди, обставини, що яких вчинено проступок, попередню роботу позивача.

Відповідно до заяви про зміну предмета позову (а.с. 168) позивач ОСОБА_1 просив суд визнати протиправним та скасувати наказ (розпорядження) керівника ПрАТ «Укпостач» А.Мельничука № 13-к від 23.01.2023 року; поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді слюсаря механоскладальних робіт 2 розряду дільниці збирання ВОП та Н в Приватному акціонерному товаристві «Укпостач» з дня незаконного звільнення 23.01.2023 року; стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня незаконного звільнення по день поновлення на роботі; допустити судове рішення до негайного виконання в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнений, а сплачений судовий збір стягнути з відповідача на користь позивача.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Слободянюк М.В. позов підтримав відповідно до обставин, викладених в позовній заяві, просив вимоги ОСОБА_1 задоволити. Пояснив, що відповідач не призначив службове розслідування і не встановив причини відсутності ОСОБА_1 на робочому місці, не отримав письмові пояснення від ОСОБА_1 , не врахував, що раніше позивач не притягувався до дисциплінарної відповідальності і сумлінно ставився до роботи, шкоди товариству завдано не було. Сам наказ від 23.01.2023 року не відповідає вимогам КЗпП України і Правилам внутрішнього трудового розпорядку, не містить причин звільнення, за який конкретно прогул на нього накладене таке дисциплінарне стягнення, наказ безпідставно підписаний крім керівника представником трудового колективу Полтавцем І. Службові записки, акти про відсутність на робочому місці, відповідь з ТОВ «Обласна стоматологічна поліклініка» не можуть бути підставами для звільнення.

Позивач ОСОБА_1 підтримав позов, суду пояснив, що він був відсутній на роботі з поважних причин, оскільки проходив лікування в грудні 2022 року протягом семи днів і був на прийомі у лікаря, починаючи з 12.00 або з 15.00 годин. Відчував сильний біль і за станом здоров`я не міг ходити на роботу. 15.12.2022 року йому телефонувала ОСОБА_3 з кадрової служби і він повідомив, що лікується. За листком непрацездатності до сімейного лікаря він не звертався. 26.12.2022 року прийшов на роботу, надав довідки про те, що відвідував лікаря 15.12.2022 року, 16.12.2022 року, 19.12.2022 року, 20.12.2022 року, 21.12.2022 року, 22.12.2022 року, 23.12.2022 року і повістку про виклик до ОМ ТЦК разом із письмовою заявою. Письмових пояснень від нього не вимагали, з актами про відсутність його не ознайомили, комісія з розслідування не створювалась. Підписав лише акт від 28.12.2022 року про відсутність на робочому місці. Протягом січня він також був на лікарняному і вийшов на роботу 23.01.2023 року і в перший робочий день йому був вручений наказ про звільнення. Вважає, що звільнення відбулось з порушенням закону, тому просив поновити його на роботі і стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 надала відзив на позов і просила відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати. Суду пояснила, що позивач був відсутній на робочому місці без поважних причин протягом робочого дня 15.12.2022 року, 16.12.2022 року, 19.12.2022 року, 20.12.2022 року, 21.12.2022 року, 22.12.2022 року, 23.12.2022 року. Робочий день тривав з 8.15 до 16.45, а згідно відповіді ТОВ «Обласна стоматологічна поліклініка» від 28.12.2022 року він перебував у лікаря в позаробочий час - з 17.00 год. до 18.00 год. Листок непрацездатності виданий не був, а інші довідки лікаря не є підставою для звільнення позивача від роботи на цілий день. Рішення про звільнення приймалось виважено і після встановлення комісією всіх обставин, враховуючи службові записки, акти про відсутність на роботі, довідки лікарні тощо. Від надання письмових пояснень і від підписання актів ОСОБА_1 відмовився. Він без поважних причин був відсутній на робочому місці протягом всього робочого дня, не поставив до відома свого безпосереднього керівника ОСОБА_5 і це значно вплинуло на процес виробництва. В перший робочий день 23.01.2023 року виданий наказ про звільнення ОСОБА_1 за п. 4 ст. 40 КЗпП України і даний наказ повністю відповідає вимогам закону. З наказом позивач ознайомлений, розрахунок при звільненні проведений.

Третя особа без самостійних вимог керівник ТОВ «Укпостач» Мельничук А.Б. подав заяву, згідно якої просив відмовити в задоволенні позову, а справу розглянути у його відсутність (а.с. 130).

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що виробнича діяльність Приватного акціонерного товариства «Укпостач» () здійснюється за такими напрямками: виробництво холодильних шаф, вітрин, охолоджувачів, пива і напоїв.

Філія «ЮБС Рітейл» Приватного акціонерного товариства «Укпостач» знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Гонти, 37.

З 29.08.2022 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на посаду слюсаря механоскладальних робіт 2 розряду в Приватне акціонерне товариство «Укпостач» згідно наказу про прийняття на роботу № 148-к від 26.08.2022 року (а.с. 2).

29.08.2022 року позивач пройшов вступні інструктажі з питань: охорони праці, охорони навколишнього середовища, з питань пожежної безпеки, поінформований про умови праці на ПрАТ «УКпостач», наявність на його робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунені, можливих наслідків їх на здоров`я, про права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах у відповідності з законодавством і колективним договором.

Згідно графіка роботи від 31.03.2021 року, з 01.04.2021 внесені зміни до Правил внутрішнього трудового розпорядку ПрАТ «Укпостач» та встановлено наступний режим роботи (на дільниці для виробництва охолоджувачів пива та напоїв, де працював ОСОБА_1 ) початок роботи 08.15 год., технічна перерва 09.50 год. до 10.00 год., перерва 11.45 год. до 12.15 год., технічна перерва 14.50 год. до 15.00 год. закінчення роботи о 16.45 год. (а.с. 75).

З табеля обліку використання робочого часу з 01 по 31 грудня 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 був відсутній на роботі: 1, 2, 5-9, 12-15, 16, 19-23, 26-30 грудня 2022 року. Всього неявок 22 дні (а.с. 66).

З табеля обліку використання робочого часу з 01 по 31 січня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 був відсутній на роботі: 2-6, 9-13, 16-20 січня 2023 року. Всього неявок 15 днів (а.с. 67).

Згідно службових записок начальника ВОП та Н О. Купріянова, до відома виконавчого директора ПрАТ «Укпостач» Мельничука А. доведено, що 15.12.2022 року, 16.12.2022 року, 19.12.2022 року, 20.12.2022 року, 21.12.2022 року, 22.12.2022 року, 23.12.2022 року, 26.12.2022 року, 27.12.2022 року, 28.12.2022 року, 29.12.2022 року, 30.12.2022 року, 03.01.2023 року слюсар механоскладальних робіт 2 розряду дільниці збирання ВОП та Н ОСОБА_1 був відсутній на роботі повний робочий час (з 8.15 год. до 16.45 год. включно), про причину відсутності ОСОБА_5 не повідомляв (а.с. 37-49).

15.12.2022 року, 16.12.2022 року, 19.12.2022 року, 20.12.2022 року, 21.12.2022 року, 22.12.2022 року, 23.12.2022 року (а.с. 50-56) відповідальними працівниками складено акти про відсутність слюсаря механоскладальних робіт 2 розряду дільниці збирання ВОП та Н ОСОБА_1 на робочому місці з невідомих причин впродовж робочого дня (з 8.15 год. до 16.45 год. включно).

У зв`язку із службовими записками видано наказ від 19.12.2022 року № 10/2 про з`ясування причини відсутності слюсаря з механоскладальних робіт 2 розрядку ВОП та Н ОСОБА_1 15, 16 грудня 2022 року та усіх подальших його неявок у випадку їх наявності з відібранням у нього письмових пояснень про причини відсутності (а.с. 68).

Із службової записки ОСОБА_6 від 19.12.2022 року вбачається, що на виконання наказу № 10/2 від 19.12.2022 року нею, начальником служби управління персоналом, проведено телефонну розмову з ОСОБА_1 , в якій він повідомив, що 15, 16 та 19 грудня 2022 року він відсутній на роботі у зв`язку з тим, що проходить лікування у стоматологічній поліклініці (а.с. 69).

Із службової записки ОСОБА_6 від 23.12.2022 року вбачається, що на виконання наказу № 10/2 від 19.12.2022 року нею 23.12.2022 року проведено телефонну розмову з ОСОБА_1 , в якій він повідомив, що з 20 по 23 грудня 2022 року він відсутній на роботі у зв`язку з тим, що продовжує проходити лікування у стоматологічній поліклініці (а.с. 70).

Згідно доповідної записки начальника служби управління персоналом ПрАТ «Укпостач» І.Дорош від 26.12.2022 року, на вимогу надати письмові пояснення щодо причин відсутності на роботі з 15 по 23 грудня 2022 року ОСОБА_1 такі пояснення надати відмовився. Натомість надав довідки, видані ТОВ «Обласна стоматологічна поліклініка» № 2095 від 15.12.2022; № 2099 від 16.12.2022 року, № 2072 від 19.12.2022 року, № 2079 від 20.12.2022 року, № 2108 від 21.12.2022 року, № 2070 від 22.12.2022 року, № 2186 від 23.12.2022 року. Довідками підтверджено факт лікування ОСОБА_1 в поліклініці, однак, не зазначено на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні знаходився ОСОБА_1 , не зазначено, в які саме години він знаходився на лікуванні. Вказані довідки поважність причин відсутності на роботі не підтверджують (а.с. 72).

В судовому засіданні було також встановлено, що 26.12.2023 року ОСОБА_1 з`явився до ПрАТ «Укпостач», проте відмовився надати письмові пояснення щодо причин відсутності на робочому місці 15.12.2022 р., 16.12.2022 р., 19-23.12.2023 р., а також відмовився від ознайомлення з актами про відсутність на робочому місці, про що 26.12.2022 року складений відповідний акт (а.с. 63). Надав довідки ТОВ «Обласна стоматологічна поліклініка» № 2095, № 2099, № 2072, № 2079, № 2108, № 2070, № 2186.

Згідно довідок, виданих ТОВ «Обласна стоматологічна поліклініка» № 2095 від 15.12.2022; № 2099 від 16.12.2022 року, № 2072 від 19.12.2022 року, № 2079 від 20.12.2022 року, № 2108 від 21.12.2022 року, № 2070 від 22.12.2022 року, № 2186 від 23.12.2022 року, підтверджено відвідування ОСОБА_1 лікаря-стоматолога в зв`язку з лікуванням зубів: гострий глибокий карієс 27 зуба, гострий глибокий карієс 26 зуба, гострий глибокий карієс, гострий глибокий карієс 17 зуба, гострий гнійний періодонтит 27 зуба, лікування 14 зуба, лікування 31 зуба (а.с. 79-80).

05.01.2023 року в ПрАТ «Укпостач» зареєстроване повідомлення ТОВ «Обласна стоматологічна поліклініка» від 28.12.2022 року, згідно якого ОСОБА_1 , 1974 р.н., дійсно проходив амбулаторне лікування зубів у лікаря ОСОБА_7 протягом грудня 2022 року: 15, 16, 19-23 грудня 2022 року з 17.00 год. до 18.00 год. В усіх випадках ОСОБА_1 отримував лікування зубів, пломбування зубів, отримував рекомендації та довідки щодо прийому у лікаря-стоматолога. Листок тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 ТОВ «Обласна стоматологічна поліклініка» не видавала (а.с. 82).

Також в судовому засіданні учасники справи визнали, що листи непрацездатності за 15.12.2022 року, 16.12.2022 року, 19.12.2022 року, 20.12.2022 року, 21.12.2022 року, 22.12.2022 року, 23.12.2022 року в зв`язку з лікуванням ОСОБА_1 не оформлялись.

Крім того, протягом грудня 2022 року - січня 2023 року ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці в інші дні, всього 37 днів (а.с. 66, 67), проте причини його відсутності не досліджувались судом в зв`язку з тим, що не є предметом розгляду даної справи.

Наказом про припинення трудового договору № 13-к від 23.01.2023 року позивач ОСОБА_1 був звільнений за п.4 ст. 40 КзПП. (а.с. 3). Підставами звільнення вказані службові записки із актами від 15.12.2022 року, 16.12.2022 року, 19-23.12.2022 року та відповідь № 93 від 28.12.2022 року від ТОВ «Обласна стоматологічна поліклініка».

Згідно платіжної інструкції № 1233 від 23.01.2023 року, з позивачем проведено розрахунок при звільненні.

Таким чином, між сторонами виникли трудові правовідносини з приводу розірвання трудового договору з працівником з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми КЗпП України.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно, сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено договір.

Порушенням трудової дисципліни є невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків.

За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

До застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення (частини перша-друга статті 149 КЗпП України).

Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем у випадках прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин (пункт 4 частини першої статті 40 КЗпП України).

Прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно чи загалом). Для звільнення працівника на такій підставі власник або уповноважений ним орган повинен мати докази, що підтверджують відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин упродовж робочого дня.

Прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин. Для встановлення факту прогулу, тобто факту відсутності особи на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, суду необхідно з`ясувати поважність причини такої відсутності. Поважними причинами визнаються такі причини, що виключають вину працівника. Отже, визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення позивача з роботи за пунктом 4 статті 40 КЗпП України є з`ясування поважності причин його відсутності на роботі, а основним критерієм віднесення причин відсутності працівника на роботі до поважних є наявність об`єктивних, незалежних від волі самого працівника обставин, які повністю виключають вину працівника.

Вичерпного переліку поважних причин відсутності на роботі у трудовому законодавстві України не існує, тому в кожному окремому випадку оцінка поважності причини відсутності на роботі дається виходячи з конкретних обставин. Відповідно до сталої судової практики причину відсутності працівника на роботі можна вважати поважною, якщо явці на роботу перешкоджали істотні обставини, які не можуть бути усунуті самим працівником, зокрема: пожежа, повінь (інші стихійні лиха); аварії або простій на транспорті; виконання громадянського обов`язку (надання допомоги особам, потерпілим від нещасного випадку, порятунок державного або приватного майна при пожежі, стихійному лиху); догляд за захворілим зненацька членом родини; відсутність на роботі з дозволу безпосереднього керівника; відсутність за станом здоров`я (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 жовтня 2022 року у справі № 334/8910/18, провадження № 61-2338св21).

Згідно Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої МОЗ України № 455 від 13 листопада 2001 року, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності (пункт 1.1.); видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється, крім випадків, обумовлених п. 1.13, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6. (пункт 1.2.); листок непрацездатності видається громадянам України, іноземцям, особам без громадянства, які проживають в Україні і працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб, у тому числі в іноземних дипломатичних представництвах та консульських установах (підпункт 1.3.1. пункту 1.3.); особам, які самостійно звернулись по консультативну допомогу, видається довідка довільної форми за підписом лікуючого лікаря, засвідченим печаткою лікувально-профілактичного закладу, з обов`язковим зазначенням часу проведеної консультації (пункт 2.19)».

Так, у даній справі встановлено, що позивач ОСОБА_1 не з`явився на роботу з 08.15 год. до 16.45 год. 15, 16, 19-23 грудня 2022 року, тобто, допустив прогул у розумінні положень пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України, а поважність причин відсутності на робочому місці не довів.

Довідки, видані ТОВ «Обласна стоматологічна поліклініка» № 2095 від 15.12.2022; № 2099 від 16.12.2022 року, № 2072 від 19.12.2022 року, № 2079 від 20.12.2022 року, № 2108 від 21.12.2022 року, № 2070 від 22.12.2022 року, № 2186 від 23.12.2022 року не є належними доказами поважності причин відсутності ОСОБА_1 на роботі, оскільки на підставі відповіді ТОВ «Обласна стоматологічна поліклініка» від 28.12.2022 року було встановлено, що в усіх випадках ОСОБА_1 отримував лікування зубів (карієс) з 17.00 до 18.00 години, тобто в позаробочий час.

Інших належних і допустимих доказів, які б підтверджували поважні причини відсутності на роботі і неможливість виконувати посадові обов`язки в цей період за станом здоров`я, зокрема листи непрацездатності, ОСОБА_1 не надав.

За таких обставин звільнення на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України відбулось з дотриманням норм трудового законодавства.

Твердження представника позивача про невідповідність наказу про звільнення вимогам КЗпП України є безпідставним. Судом встановлено, що в наказі від 23.01.2023 року чітко визначена причина звільнення п. 4 ст. 40 КЗпП України (прогул без поважних причин), вказані підстави звільнення - службові записки із актами від 15.12.2022 року, 16.12.2022 року, 19-23.12.2022 року та відповідь № 93 від 28.12.2022 року від ТОВ «Обласна стоматологічна поліклініка». Факти прогулу позивача у вказані дні повністю підтверджені зібраними доказами у справі і встановлені членами комісії роботодавця із з`ясування причин відсутності працівника на робочому місці. Наказ прийнятий і підписаний керівником ПрАТ «Укпостач» А.Мельничуком, а 23.01.2023 року він доведений до відома позивачу. Підпис представника трудового колективу І.Полтавця, як особи, яка на думку позивача не мала б бути вказана в наказі, не може бути підставою для його скасування.

Твердження представника позивача про те, що відповідач не створив комісію для з`ясування обставин порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 також є безпідставним, оскільки відповідний наказ директора ПрАТ Мельничука є в матеріалах справи (а.с. 68), крім того, суд враховує, що всі акти про відсутність на робочому місці також складені членами трудового колективу (начальником служби управління персоналом І.Дорош, начальником виробництва О.Купріяновим, провідним спеціалістом ВК Т.Арсенюк, директором департаменту БН (ВОП та Н) С.Опанасенко). Сам ОСОБА_1 відмовився надавати письмові пояснення причин відсутності на роботі, про що також складений акт (а.с. 63).

Таким чином, роботодавцем повністю з`ясовані обставини порушення трудової дисципліни.

Враховуючи наведені обставини, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Укпостач», третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід відмовити.

Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 141 ЦПК України.

Відповідач надав докази понесення витрат на правничу допомогу в сумі 10 000 грн.: договір про надання правничої допомоги адвокатом Гриценко Г.Г. із додатком № 1 до договору (а.с. 104-106, 107), згідно якого орієнтовна вартість послуг адвоката становить 15 000 грн., а оплата послуг проводиться до 31.12.2023 року за умови підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг, ордер адвоката Гриценко Г.Г., акт приймання-передачі наданих послуг від 10.11.2023 року, згідно якого загальна сума наданих послуг складає 10 000 грн.

Враховуючи складність справи та виконану адвокатом роботу, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих послуг, предмет позову і значення справи для сторін, враховуючи заяву представника позивача ОСОБА_8 про неспівмірність витрат на правничу допомогу обсягам наданих послуг, суд вважає необхідним відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 5 000 грн.

Судовий збір за позовну вимогу майнового характеру слід залишити за рахунок позивача, решту судового збору за рахунок держави, оскільки згідно п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з вимогами про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. 40, 139, 149 КЗпП України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Укпостач», третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Укпостач» витрати на правничу допомогу в сумі 5 000 (п`ять тисяч) грн.

Судовий збір за позовну вимогу майнового характеру - залишити за рахунок позивача, решту судового збору за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

- відповідач Приватне акціонерне товариство «Укпостач», 21020, м.Вінниця, вул. Гонти, 37,

Повне судове рішення складене 20 листопада 2023 року.

Суддя