Справа № 175/1566/22
Провадження № 2/175/498/22
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

11 квітня 2023 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бойко О.М.,

при секретарі судового засідання Бабко-Мала В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд та просить стягнути з відповідача на його користь різницю між виплаченою йому сумою страхового відшкодування та заподіяним йому матеріальними збитками в сумі 24609 (двадцять чотири тисячі шістсот дев`ять) гривень 17 копійок, вартість послуг експерта автотоварознавця за складення Висновку № 117/21 від 22.12.2021 року в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок., та судові витрати у розмірі 992(дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Позивач у позові зазначає на те, що 21.11.2021р. на автодорозі Дніпро - село Хутірське відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю автомобіля марки «ЗАЗ SENS», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , якій не слідкував за дорожньою обстановкою, внаслідок чого допустив зіткнення з нерухомим автомобілем «HUNDAI TUCSON», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який стояв попереду на смузі його руху, чекаючи дозволу на відновлення руху. Внаслідок зіткнення автомобіль «HUNDAI TUCSON», державний номерний знак НОМЕР_2 відкинуло вперед на інший нерухомий автомобіль «ВАЗ 21154», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням позивача. Після цього автомобіль позивача, у свою чергу внаслідок ДТП, також відкинуло вперед на нерухомий автомобіль «ВАЗ 2107030», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_4 . Під час даної ДТП водій автомобілю «ЗАЗ SENS» ОСОБА_2 керував автомобілем без посвідчення водія, тобто не маючи права керування транспортним засобом.

ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні даної ДТП та керуванні транспортним засобом без посвідчення водія, постановами у справі про адміністративне правопорушення.

29.11.2021р. ОСОБА_1 звернувся до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» із заявою про виплату страхового відшкодування.

На основі страхового акту №№ ОЦВ-21-32-68369/1 ПрАТ «Національна страхова компанія «Оранта» виплатила позивачу страхове відшкодування у сумі 28 659,08грн.

Проте, позивач вважає, суму шкоду заподіяну йому вказаним ДТП заниженою, тому просить стягнути з відповідача невідшкодовані матеріальні збитки у розмірі 24609 гривень, 2500 гривень вартість проведення експертизи та судові витрати.

Представник позивача адвокат Довгаль С.М. у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи присутня заява, в якій він просить задовольнити позовну заяву у повному обсязі та проводити розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, проте в матеріалах справи наявний відзив, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову, обґрунтовуючи свою позицію тим, що строк експлуатації пошкодженого транспортного засобу ВАЗ 2115 д.р.н. НОМЕР_3 , належний позивачу, внаслідок пошкодження при ДТП склав 14 років, то розмір матеріального збитку з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу деталей, що замінюються (70% зносу) , складає 31 159,08 грн. Згідно зі страховим актом № ОЦВ-21-32-68369/1 та відповідно до поданої заяви про страхове відшкодування, ПАТ "НАСК "ОРАНТА" було здійснено виплату відшкодування у розмірі ( 31 159,08 гривень 2500 гривень (франшиза) = 28 659,08 грн. Відповідач зазначає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставині) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є виконавець робіт з ремонту автомобіля платником ПДВ. Таким чином, у страховика у зв`язку з настанням страхового випадку виник обов`язок відшкодувати позивачу шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком і в межах суми фактичних затрат, право на вимогу якої перейшло до позивача у зв`язку з понесенням витрат на оплату ремонту автомобіля.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 21 листопада 2021 року о 18 годині 15 хвилин ОСОБА_2 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом, на автодорозі Дніпро - село Хутірське, керуючи автомобілем «ЗАЗ SENS», державний номерний знак НОМЕР_1 , не слідкував за дорожньою обстановкою, внаслідок чого допустив зіткнення з нерухомим автомобілем «HUNDAI TUCSON», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який стояв попереду на смузі його руху, чекаючи дозволу на відновлення руху. Внаслідок зіткнення автомобіль «HUNDAI TUCSON», державний номерний знак НОМЕР_2 відкинуло вперед на інший нерухомий автомобіль «ВАЗ 21154», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить позивачу та був під його керуванням. Після чого, автомобіль позивача внаслідок ДТП також відкинуло вперед на нерухомий автомобіль «ВАЗ 2107030», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_4 . Водія ОСОБА_2 постановою суду було визнано винуватим у адміністративному правопорушенні, передбачене статтею 124 КУпАП.

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2022 року у справі № 175/367/22 (3/175/193/22) винуватим у вчиненні даного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнано водія ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобілю «ЗАЗ SENS», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 , перед третіми особами була застрахована в Публічному акціонерному товаристві «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта». Позивач звернувся до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» з повідомленням про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідач 01.06.2022 року виплатив позивачу страхове відшкодування у розмір 28659 (двадцять вісім тисяч шістсот п`ятдесят дев`ять) гривень 08 копійок, що підтверджується банківською квитанцією, копію якої долучено до матеріалів справи.

Згідно Висновку судового експерта автотоварознавця Цаберябого В. М. № 117/21, складеного 22 грудня 2021 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВАЗ-21154, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_1 складає 53268,25 (П`ятдесят три тисячі двісті шістдесят вісім) гривень 25 копійок.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1194 ІІК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон N 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтями 28, 29 Закону N і 961-іV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП, з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу, з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Предметом спору за даним позовом є недостатність суми страхового відшкодування для відшкодування заподіяного матеріального збитку.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ІІК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є. 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини.

Виходячи з викладеного вище, така різниця склала 24609 (двадцять чотири тисячі шістсот дев`ять) гривень 17 копійок (П`ятдесят три тисячі двісті шістдесят вісім) гривень 25 копійок матеріального збитку мінус 28659 (двадцять вісім тисяч шістсот п`ятдесят дев`ять) гривень 08 колійок виплаченого позивачу страхового відшкодування).

Отже, відповідач не виконав покладений на нього ст.22 Закону № 1961-IV обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини відповідача, як водія застрахованого у нього транспортного засобу, який скоїв ДТП та керував транспортним засобом без права керування таким.

Таким чином, дослідження доказів по справі та аналіз чинного законодавства приводить суд до висновку, що заявлені ОСОБА_1 вимоги є обґрунтованими і доведеними, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача слід стягнути, витрати по проведенню експертного дослідження, судовий збір у розмірі 992(дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок, та витрати на правову допомогу у розмірі .

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) різницю між виплаченою позивачу сумою страхового відшкодування та заподіяним матеріальним збитком в сумі 24609 (двадцять чотири тисячі шістсот дев`ять) гривень 17 копійок.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) вартість послуг експерта автотоварознавця за складення Висновку № 117/21 від 22.12.2021 року в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) понесені судові витрати за подання позовної заяви до суду у розмірі 992(дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Бойко