Справа №295/7529/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Єригіної І.М.,

секретар судового засідання Барашивець Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника позивача адвоката Кузьміна Дмитра Леонідовича, що діє в інтересах позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Кузьміна Д.Л., що діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просив визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме: на решту 1/2 частки квартини АДРЕСА_1 .

В мотивування позову вказав, що ОСОБА_1 , яка є донькою ОСОБА_3 та онукою ОСОБА_4 , з початку 1990-х проживає в квартирі АДРЕСА_1 . Власником цієї квартири була її бабця - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а цю квартиру заповіла своїм дітям: її батьку - ОСОБА_3 та її тітці - ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_4 батько позивачки - ОСОБА_3 прийняв спадщину, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 06.05.1997 року. 15.10.1997 року батько позивачки подарував їй 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується договором дарування, зареєстрованим в реєстрі за №6-6672. Так як спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв лише її батько, позивач завжди вважала, що вся квартира АДРЕСА_2 перейшла у власність її батька. Після смерті батька ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) вона як його єдина спадкоємиця, прийняла спадщину після нього, і вважала, що решта 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 також стали її власністю. Про зміст заповіту ОСОБА_4 , а також про те, що спадщина на решту 1/2 частки квартири неоформлена, їй стало відомо лише в березні 2023 року. 10.03.2023 року ознайомившись з матеріалами спадкової справи, стало відомо про зміст заповіту ОСОБА_4 , що після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняв лише ОСОБА_3 , а ОСОБА_2 заяву про прийняття спадщини не подавала, свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2 не видавалось. 29.05.2023 року державний нотаріус Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області Поліщук А.І. відмовив у вчиненні відповідної нотаріальної дії у зв`язку з тим, що 1/2 частки вищезазначеної квартири залишилась відкритою за гр. ОСОБА_2 , про що виніс постанову. Відповідач у вказаній квартирі тривалий час не проживає, у фактичне управління майном не вступала.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. Представник позивача надав заяву, в якій просила провести розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Від відповідача на електронну адресу суду надійшла заява, в якій відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити та розгляд справи провести за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, повно та всебічно дослідивши надані письмові докази, дійшов наступного висновку.

Згідно Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 03.04.1996 року ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до Заповіту від 27.09.1994 року ОСОБА_4 зробила розпорядження, що належну їй квартиру АДРЕСА_1 , вона заповідає дає в рівних частках ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

06.05.1997 року ОСОБА_3 видано Свідоцтво на спадщину за заповітом на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 . В свідоцтві зазначено, що на 1/2 спадкового майна свідоцтво не видавалось.

Згідно до Договору дарування від 15.10.1997 року ОСОБА_3 подарував ОСОБА_1 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 06.07.2011 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.10.2012 року.

Згідно матеріалів спадкової справи №325 за 1997 рік після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняв лише ОСОБА_3 , а ОСОБА_2 заяву про прийняття спадщини не подавала, свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2 не видавалось.

З досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що позивач не може оформити право власності на спадкове майно, а саме на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , внаслідок того, що після смерті ОСОБА_4 , та після смерті ОСОБА_3 ніхто зі спадкоємців не звернувся з відповідними заявами до нотаріальної контори для прийняття спадщини.

Згідно ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство - відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст.525 ЦК Української РСР (редакція 1963р.) «часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця».

Згідно ст. 529 ЦК Української РСР (редакція 1963р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках діти померлого.

Згідно ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 549 ЦК Української РСР спадкоємцем, що прийняв спадщину визнається, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно ч.1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно ч.1 ст. 551 ЦК Української РСР якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Згідно ч.2 ст.553 ЦК Української РСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини.

Таким чином, судом встановлено, що на час відкриття спадщини та після смерті ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 постійно проживав ОСОБА_3 , після його смерті його донька ОСОБА_1 , які фактично вступили в управління та володіння зазначеним майном, так як доглядали за квартирою, користувалися нею, забезпечували збереження та схоронність спадкового майна, та тим самим прийняли спадщину, а тому вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 16.03.2023 року (копія додається) загальна оціночна вартість квартири становить - 1 987 200,00 грн., а вартість 1/2 частки становить - 993 600,00 грн.

Відповідно до частини 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання фізичною особою до суду позову майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 3 статті 4 ЗУ «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 7948,80 грн., що підтверджується квитанцією № від 13.06.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позовної заяви судового збору, що становить 3974,40 грн.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 208-209, 212-218, 294 ЦПК України, ст.ст. 525, 529, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 р., ст.ст.321 ч.3,4 ст.653 ч.3 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги представника позивача адвоката Кузьміна Дмитра Леонідовича, що діє в інтересах позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на решту 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 .

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету судовий збір у розмірі 3974,40 грн. сплачений відповідно до квитанції № від 13.06.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3974,40 грн., сплачений згідно квитанції № від 13.06.2023.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (адреса: Російська федерація, Забайкальський край, Читинський район, м. Чита).

Суддя І.М. Єригіна