Головуючий у І інстанції Гребенюк В.В.
Провадження №22-ц/824/223/2023 Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Гуля В.В., Мельника Я.С.,

при секретарі: Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 03 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської областіз позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про зобов`язання вчинити дії, у якому просив суд зобов`язати відповідача надати інформацію про стан рахунку по договору банківського вкладу № №SAMDN601 (вклад депозит VIP) від 25.11.2013 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), станом на грудень 2019 року з урахуванням процентів по вкладу.

Обгрунтовуючи вимоги, позивач посилався на те, що 25 листопада 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 у відділенні Банку в АР Крим м. Євпаторії був укладений договір банківського вкладу №SAMDN 601 (вклад «Депозит VIP»), відповідно до пункту 1 якого позивач передав Банку, а Банк прийняв грошову суму в розмірі 342 413,55 грн. строком розміщення 366 днів зі сплатою 18% річних та капіталізацією процентів.

У березні 2014 року відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» у м. Євпаторії АР Крим призупинило свою діяльність.

З метою повернення вкладу після закінчення строку вкладу позивач звернувся з позовом до Голопристанського районного суду Херсонської області.

Заочним рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 27 серпня 2015 року частково задоволено позов ОСОБА_1 , стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 521 515,00 грн. за договором банківського вкладу SAMDN601 (вклад Депозит VІР).

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 22.02.2016 року вказане заочне рішення Голопристанського районного суду від 27.08.2015 року скасовано, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 02.06.2016 року рішення Апеляційного суду залишено без змін.

Скасовуючи заочне рішення Голопристанського районного суду, Апеляційний суд зазначив, що суду не надано докази про надання коштів по вкладу, а саме, квитанції про їх внесення на депозит.

Позивач по вказаним питанням у травні 2018 року звернувся до Херсонського адміністративного суду із адміністративним позовом про зобов`язання вчинення дій Банком по поновленню банківського вкладу (депозиту), але у розгляді адміністративного позову Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 29 травня 2018 року по справі № 821/999/18 було відмовлено у зв`язку з тим, що зобов`язання по вчиненню певних дій по поновленню банківського вкладу необхідно розглядати в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до цього, 20 вересня 2018 року позивач звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області (за місцем тимчасової реєстрації) із аналогічним позовом. Вказаним судом позовну заяву про покладання на Банк дій по поновленню банківського вкладу було скеровано до Голопристанського районного суду Херсонської області для розгляду.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 22.04.2019 року по справі № 766/18454/18 у задоволенні позову відмовлено з підстав відсутності предмету спору, тому що судом встановлено, що договір вкладу є діючим до теперішнього часу. Рішення суду набрало законної сили 23 травня 2019 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, в тому числі надані оригінали банківського договору №SAMDN 601 (вклад «Депозит VIP»), електронної ощадної книжки до нього та інші, відмовив у задоволенні позову у повному обсязі на підставі того, що договір єдіючим, а тому вимоги про його поновлення судовому захисту не підлягають, оскільки відсутні підстави вважати дію його умов припиненою.

Відповідно до рішення суду встановлено, що 25.11.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі голови правління Дубілета О.В. з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої уклали між собою договір №SAMDN601 (вклад «Депозит VIP»). Відповідно до нього, а також таблицею 1 до нього, ОСОБА_1 передав, а банк прийняв грошові кошти в сумі 342 413,55 грн. на строк 366 днів, тобто по 25.11.2014 року включно. Процентна ставка по договору становить 18% річних, які нараховуються кожен місяць.

Судом встановлено, що позивачу була оформлена та видана електронна ощадна книжка, отримання якої підтверджується його підписом та підписом працівника банку, які містяться в таблиці 1.

Також судом встановлено, що позивачу вклад та нараховані проценти по ньому повернуто не було, укладена угода змінена, розірвана чи визнана недійсною не була, а сам правочин (банківський договір) внаслідок його автоматичної пролонгації, діє і до теперішнього часу.

Відповідач не погодився з таким рішенням та у вересні 2019 року звернувся до Херсонського апеляційного суду із апеляційною скаргою на рішення Голопристанського районного суду від 22.04.2019 року.

Банк вважав, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині обґрунтування правових підстав відмови в задоволенні позовних вимог (зміні мотивувальної частини рішення), оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, які мають значення по справі, та дійшов неправильних висновків, вирішуючи спір.

Херсонський апеляційний суд 18.09.2019 року прийняв постанову, якою апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» залишив без задоволення, а рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 22 квітня 2019 року залишив без змін.

Тобто, апеляційною інстанцією підтверджено, що вказаний договір №SAMDN601 (вклад «Депозит VIP») є дійсним по теперішній час, внесення коштів на вклад підтверджено електронною ощадною книжкою, строк дії якої закінчується у 2020 році.

Згідно договору банківського вкладу №SAMDN601 (вклад «Депозит VIP») позивач мав доступ для отримання інформації по рахунку з допомогою виданої електронної ощадної книжки, але після березня 2014 року Банк навмисно заблокував дію цієї книжки, незважаючи на те, що термін дії книжки - 2020 рік.

Тому позивач неодноразово на протязі 2014-2019 pp. звертався до Банку з проханням надати інформацію про стан рахунку по вкладу, та нарахованих по ньому процентів, однак Банк такої інформації не надавав, кожного разу просив зачекати та надати Банку час для пошуку таких даних.

Враховуючи викладене, позивачем були виконані всі дії для врегулювання питання поновлення депозиту із Банком на протязі декількох років, але позитивного результату вони не досягли, та на цей час усі законні способи, крім звернення до суду, вичерпані.

За таких обставин, ОСОБА_1 був вимушений звернутися до суду з даним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 03 вересня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» вчинити певні дії - надати інформацію про стан рахунку по договору банківського вкладу №SAMDN5601 (вклад «Депозит VIP») від 25.11.2013 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 (номер картки платника податків НОМЕР_1 ).

Обгрунтовуючи скаргу, позивач посилався на те, що підставами для залишення позову без задоволення, відповідно до висловлення судді під час судового розгляду 03.09.2021 року, є те, що на час розгляду позову вказаний вище банківський вклад (депозит) в AT КБ «ПриватБанк» відсутній. Суд взяв до уваги надані відповідачем документи: відзив представника відповідача, договір б/н від 17.11.2014 року між Банком та ТОВ «ФК «Фінілон» про переведення у якості повернення боргу коштів вкладників Банку ТОВ «ФК «Фінілон», довідку головного бухгалтера Банку, що кошти по депозиту ОСОБА_1 відповідно до цього договору перераховані ТОВ «ФК «Фінілон» та, таким чином, дійшов висновку, що депозит у Банку відсутній із листопада 2014 року. При цьому, суд не врахував доводів позивача, що цей договір незаконний, так як згоди на перерахування депозиту іншій особі позивач Банку не надавав.

На думку апелянта, рішення Подільського районного суду м. Києва від 03.09.2021 року про залишення його позову про вчинення певних дій без задоволення є незаконним та необґрунтованим, що полягає в неповноті встановлення обставин, які мають значення для справи, та неправильності установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок прийняття доказів, наданих представником відповідача, які не мають юридичної сили, неправильного дослідження та оцінки вказаних доказів, а також в неприйнятті у якості доказів рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 22.04.2019 року по справі №766/18454/18, яким встановлено що Договір банківського вкладу №SAMDN5601 (вклад «Депозит VIP») є дійсним, постанови Херсонського апеляційного суду від 18.09.2019 року по справі №766/18454/18, якою апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення, а рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 22 квітня 2019 року залишено без змін.

У письмових поясненнях (а.с.193-197) представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» Кахраманов Р.Н. заперечив проти задоволення скарги позивача та просив залишити рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване.

В судовому засіданні представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» - адвокат Коцюба О.В. проти задоволення скарги позивача заперечив.

Від позивача ОСОБА_1 до апеляційного суду надійшла заява про розгляд справи без його участі (а.с.183).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.11.2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір банківського вкладу №SAMDN601 (вклад депозит VIP) (а.с.11-13).

26.05.2014 року представник позивача звернувся до відповідача із заявою про переведення вказаного договору банківського вкладу у відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», яке розташоване в м. Гола Пристань, Херсонської області (а.с.30).

Листом від 10.06.2014 року №20.1.0.0.0./7-20140604/2686 відповідач повідомив позивача про припинення діяльності банку на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя (а.с.33-34).

04.08.2014 року позивач звернувся до відповідача повторно із заявою про переведення вказаного договору банківського вкладу у відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», яке розташоване в м. Гола Пристань, Херсонської області (а.с.35-36).

Листом від 25.09.2014 року №20.1.0.0.0./7-20140811/4657 відповідач повідомив позивача про те, що банком призупинено обслуговування клієнтів та роботу відділень Кримського ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.37).

20.08.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення вказаного договору банківського вкладу у відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», яке розташоване в м. Гола Пристань, Херсонської області (а.с.38-39).

Листом від 08.09.2014 року №20.1.0.0.0./7-20140908/750 відповідач повідомив позивача про те, що необхідно зачекати з відповіддю, оскільки спеціалісти Головного офісу ПАТ КБ «ПриватБанк» шукають необхідну інформацію в архівах і програмних комплексах банку та проводять перевірку даних (а.с.40).

11.09.2014 року позивач звернувся до відповідача із вимогою надати виписки про рух грошових коштів, розміщених на депозитних рахунках (а.с.41-42).

Листом від 08.09.2014 року №20.1.0.0.0./7-20141016/518 відповідач повідомив позивача про те, що необхідно зачекати з відповіддю, з огляду на те, що спеціалісти Головного офісу ПАТ КБ «Приватбанк» шукають необхідну інформацію в архівах і програмних комплексах банку та проводять перевірку даних (а.с.43).

17.11.2014 року між відповідачем та ТОВ «ФК «Фінілон» укладено договір б/н про переведення боргу за зобов`язанням банку щодо виплати коштів за договором банківського вкладу №SAMDN601 (вклад депозит VIP) від 25.11.2013 року (а.с.88-90).

21.10.2016 року позивач звернувся із заявою до відповідача про надання довідки (а.с.44).

23.11.2016 року листом №20.1.0.0.0./7-20161026/4505 відповідач рекомендував позивачу використовувати авторизовані канали зв`язку з банком: Приват24, службу клієнтської підтримки 3700, чат «Допомога Онлайн» (а.с.45).

23.10.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання інформації про стан банківського рахунку за договором банківського вкладу №SAMDN601 (вклад депозит VIP) (а.с.46-48).

Листом №20.1.0.0.0/7-191101/1866 від 18.11.2019 року відповідач повідомив позивача, що до розгляду приймаються звернення клієнтів банку, які надійшли за допомогою авторизованих каналів зв`язку (а.с.49-50).

Згідно довідки б/н від 10.09.2020 року, яка видана відповідачем за підписом головного бухгалтера АТ КБ «Приватбанк», відповідач підтверджує факт виконання банком в повному обсязі зобов`язань щодо перерахування на рахунки ТОВ «ФК «Фінілон» грошових коштів позивача, відповідно до договору переведення боргу №б/н від 17.11.2014 року та витягу з електронного додатку цього договору (а.с.91-92).

Судом встановлено, що діяльність відокремленого підрозділу відповідача на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя припинено на підставі Постанови Правління Національного банку України «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя» від 06 травня 2014 року № 260. Так, згідно з пунктом 5 цієї Постанови банкам, серед яких зазначено ПАТ КБ «ПриватБанк», визначено припинити діяльність відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів, про що повідомити Національний банк України.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи в суді стороною відповідача було надано довідку №б/н від 10.09.2020 року про інформацію щодо стану рахунку по договору банківського вкладу №SAMDN601 (вклад депозит VIP) від 25.11.2013 року станом на 10.09.2020 року (а.с.91-92). Оскільки надання зазначеної вище інформації є предметом даного позову, а така інформація була надана стороною відповідача під час розгляду справи у суді, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

З висновками суду в частині підстав для відмови в позові колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Статтею 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Водночас, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05 квітня 2005 року, заява № 38722/02).

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Позивач ОСОБА_1 , перебуваючи з АТ КБ «ПриватБанк» у договірних відносинах, що виникли на підставі договору банківського вкладу №SAMDN601 (вклад депозит VIP) від 25.11.2013 року, звернувся 23.10.2019 року до банку із заявою про надання інформації про стан банківського рахунку за договором банківського вкладу №SAMDN601 (вклад депозит VIP) (а.с.46-48).

На свою заяву позивач отримав відповідь відповідача від 18.11.2019 року за №20.1.0.0.0/7-191101/1866 (а.с.49-50), згідно якої банк повідомив про неможливість виконання його вимог з тих підстав, що інформація, про надання якої просив позивач, є банківською таємницею, а під час отримання звернень клієнтів Банку засобами поштового зв`язку Банк позбавлений можливості здійснити ідентифікацію особи, що підписала запит, а отже не може бути впевненим в тому, що інформація, яка становить банківську таємницю, надана особі, яка має право на її отримання, оскільки нормами чинного законодавства, яке регулює питання з надання послуг операторами поштового зв`язку, також не передбачено здійснення ідентифікації та перевірки повноважень осіб, що відправляють кореспонденцію. До того ж, в зв`язку з нестабільною ситуацією в Україні, останнім часом почастішали випадки звернення до банків під виглядом клієнтів осіб, які мають на меті отримання прибутків незаконним шляхом. Також банк у відповіді зазначив, що відповідно до п.3.1. Постанови НБУ №267 письмовий запит (дозвіл) фізичної особи - клієнта банку має бути підписаний цією особою і її підпис має бути засвідчений підписом керівника банку чи уповноваженою ним особою та відбитком печатки банку або нотаріально. Більшість звернень від фізичних осіб-клієнтів, які надходять до Банку поштою, не відповідають вищевказаним вимогам, таким чином підстави для задоволення вимог заявників щодо надання інформації відсутні.

При цьому відповідач у вищевказаній відповіді роз`яснив позивачу, що до розгляду приймаються звернення клієнтів Банку, які надійшли за допомогою авторизованих каналів зв`язку, до яких належать: Приват24; служба клієнтської підтримки 3700; чат «Допомога Онлайн», або які клієнти надали особисто (з проходженням верифікації) до відділень банку, в яких є співробітники, уповноважені здійснювати прийом вхідної кореспонденції.

Таким чином, на своє звернення позивач отримав відповідь відповідача про відмову у наданні інформації з підстав недотримання ним процедури звернення, що не дозволяє ідентифікувати його особу та не відповідає встановленому порядку звернення клієнтів до банків з метою отримання інформації.

Зважаючи на вищевикладені обставини, беручи до уваги те, що позивач не позбавлений можливості отримати від банку інформацію про стан свого рахунку за умови звернення у встановлений законом спосіб, підстави для задоволення його вимог про зобов`язання відповідача надати інформацію про стан банківського рахунку за договором банківського вкладу №SAMDN601 відсутні.

Підстава ж для відмови в позові, зазначена у рішенні суду, на думку колегії, є помилковою, оскільки сам по собі факт надання відповідачем суду інформації про стан рахунку позивача не свідчить про отримання цієї інформації самим позивачем, який, як вбачається з матеріалів справи, не є мешканцем столичного регіону, і наявність даної інформації в матеріалах справи не свідчить про її отримання безпосередньо позивачем. При цьому, колегія суддів зауважує, що позивач, як клієнт банку, має право на отримання інформації про стан його банківського рахунку за умови дотримання ним порядку звернення із такою заявою до банку, зважаючи на те, що така інформація становить банківську таємницю і для її отримання встановлений відповідний порядок звернення як законами, так і внутрішніми документами банку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.3 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи те, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , однак помилився з підставами для відмови, колегія суддів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України вважає за необхідне рішення суду змінити в частині мотивів відмови у позові, виклавши мотивувальну частину рішення у редакції цієї постанови. В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін, як законне та обґрунтоване.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 03 вересня 2021 року - змінити та викласти його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Подільського районного суду м. Києва від 03 вересня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: