ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м.Суми

Справа №583/942/22

Номер провадження 22-ц/816/532/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

сторони:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08 лютого 2023 року, в складі судді Ільченко В.М., ухвалене у м. Охтирка, повний текст якого складено 09 лютого 2023 року,

в с т а н о в и в:

22 лютого 2022 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 01 вересня 2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № Z62.193.75117, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 41250 грн, включаючи витрати на страховий платіж, зі сплатою процентів за користування, строком до 13 червня 2020 року.

Через порушення ОСОБА_1 зобов`язання з повернення кредиту виникла заборгованість у розмірі 96496,58 грн, з яких: 40723,01 грн заборгованість за основним боргом, 23650,54 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 32123,03 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями.

У подальшому ПАТ «Ідея Банк» відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» за договором факторингу № 12/90 від 03 грудня 2020 року, тому просило стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором № Z62.193.75117, з урахуванням 3% річних та інфляційних витрат, в розмірі 109367,02 грн, а також понесені судові витрати.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08 лютого 2023 року позов ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № Z62.193.75117 від 13 червня 2017 року з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також трьох процентів річних, в сумі 109367,02 грн та в рахунок відшкодування судових витрат 2481 грн.

Частково непогоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити та відмовити ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» у стягненні 23650,54 грн - заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками та 32123,03 грн - заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями.

Визнаючи факт отримання кредиту та розмір заборгованості за тілом кредиту, вважає надто високими відсотки за кредитом та просить зменшити їх розмір. Вказує, що у наданому банком розрахунку заборгованості за кредитним договором не враховано проведення нею оплати за липень 2017 року 2500 грн, за серпень 2017 року 2500 грн, за вересень 2017 року 1500 грн.

Зазначає, що при укладенні кредитного договору було допущено порушення Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема, щодо закріплення у п. 2.5 договору права банку на відновлення нарахування відсотків та інших платежів у випадку ухвалення судом рішення не на користь банку.

Вважає помилковим висновок суду про дотримання позивачем строків позовної давності.

Рішення суду в частині стягнення заборгованості за основним боргом, 3% річних та інфляційних витрат в апеляційній скарзі нею не оскаржується, а тому на підставі ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08 лютого 2023 року без змін, як законне та обґрунтоване. На спростування доводів апеляційної скарги вказує, що п. 2.5 кредитного договору, про незаконність якого вказує відповідач, не впливав на нарахування заборгованості за кредитом, оскільки ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом вперше і ні за яких обставин позивачем не проводилося поновлення нарахування відсотків за кредитом. Зазначає, що при розрахунку заборгованості за кредитом позивачем було враховано всі проведені відповідачем оплати і розмір заборгованості за тілом кредиту зменшено на відповідну суму.

Вказує, що станом на дату звернення з позовом 22 лютого 2022 року, строки позовної давності не були пропущені, оскільки Законом України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ були продовжені на строк дії карантину.

У відповіді на відзив представник ОСОБА_1 адвокат Калантаєнко С.В. просить не приймати до уваги доводи позивача у відзиві, не погоджується із стягненням з відповідача 23650,54 грн заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками та 32123,03 грн заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями. Посилаючись на введення в Україні режиму воєнного стану з 24 лютого 2022 року, вказує про незаконність стягнення з відповідача штрафних санкцій за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову 109367,02 грн не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 13 червня 2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено договір № Z62.193.75117, відповідно до умов якого остання отримала кредит на суму 41250 грн, включаючи витрати на страховий поліс, строком на 36 місяців, зобов`язавшись повернути його та сплатити процентні платежі (проценти та плату за обслуговування кредитної заборгованості) (а.с. 5-12).

Відповідно до п. п. 1.3, 1.4 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 5,5% (Маржа банку). Станом на день укладення договору змінна частина ставки, визначена за рішенням Правління Банку, становить 9,5%, що разом з маржею Банку складає змінювану ставку в розмірі 15%.

З паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачем, вбачається, що плата за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,5% від початкової суми кредиту щомісячно.

Пунктом 1.10 кредитного договору визначено, що за обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором.

Згідно з п. 2.1 кредитного договору позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 36 щомісячних внесках включно до 13 дня/числа кожного місяця, згідно Графіку щомісячних платежів. Платежі здійснюватимуться на транзитний рахунок, з якого проводиться погашення заборгованості за договором у такій черговості: 1) для оплати простроченої заборгованості кредиту за договором; 2) для погашення нарахованої заборгованості за договором, строк сплати якої не минув; 3) для сплати штрафних санкцій (пені) згідно з п. 3.3.1. цього договору; 4) для погашення іншої заборгованості (в т.ч. дострокове погашення заборгованості за кредитом).

Відповідно до п. 2.3 кредитного договору термін внесення платежу за договором для погашення заборгованості, повинен відповідати терміну щомісячного платежу, передбаченого графіком щомісячних платежів. Щомісячний платіж, внесений не в термін, передбачений графіком щомісячних платежів, та/або в більшій сумі зараховується в оплату щомісячних платежів в термін, визначений таким графіком, тобто кошти зберігаються на транзитному рахунку банку та зараховуються в оплату щомісячних платежів згідно графіку та в черговості погашення заборгованості, визначені п. 2.1 договору.

ОСОБА_1 надані квитанції про здійснення оплати за кредитним договором: 17 липня 2017 року 2500 грн, 14 серпня року 2017 року 2500 грн, 15 вересня 2017 року 1500 грн (а.с. 42).

Згідно з довідкою-розрахунком АТ «Ідея Банк», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № Z62.193.75117 від 13 червня 2017 року станом на 03 грудня 2020 року становить 96496,58 грн, з яких: 40723,01 грн заборгованість за основним боргом, 23650,54 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 32123,03 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями (а.с. 15).

Із змісту п. 1.8. кредитного договору № Z62.193.75117 вбачається, що позичальник стверджує, що розуміє суть і принципи визначення процентної ставки, усвідомлює ризики, які випливають із змінної частини ставки протягом всього строку кредитування, і погоджується на ці ризики.

ОСОБА_1 була ознайомлений з Графіком щомісячних платежів за кредитним договором (п. 6.1. договору), що підтверджується її підписом на ньому (а.с. 6).

03 грудня 2020 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» було укладено Договір Факторингу № 12/90, за умовами якого до ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № Z62.193.75117 від 13 червня 2017 року (а.с. 21-23).

Згідно Реєстру боржників (Додаток № 1 до Договору Факторингу № 12/90 від 03 грудня 2020 року) сума відступленої грошової вимоги складає 96496,58 грн, з яких: 40723,03 заборгованість за основним боргом, 23650,54 грн заборгованість за відсотками, 32123,03 грн заборгованість за комісіями (а.с. 24-26).

ОСОБА_1 позивачем направлялася досудова вимога № 87/2021 від 30 листопада 2021 року щодо дострокового стягнення заборгованості, де вказувався розмір заборгованості. Також повідомлено про порядок погашення заборгованості за кредитним договором № Z62.193.75117 від 13 червня 2017 року (а.с. 17).

ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» зареєстроване як фінансова установа 20 жовтня 2015 року (а.с. 30, 31).

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення умов кредитного договору № Z62.193.75117 від 13 червня 2017 року, укладеного з ПАТ «Ідея Банк», ОСОБА_1 добровільно не погашає заборгованість за кредитом і права ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ», як набувача права вимоги до відповідача на підставі договору про відступлення права вимоги № 12/90 від 03 грудня 2020 року, підлягають захисту шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором, а також передбачені ст. 625 ЦК України 3% річних та інфляційні збитки за неналежне виконання грошового зобов`язання.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такий висновок суду першої інстанції узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.

Підставами позовних вимог ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» є неналежне виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору, укладеного 13 червня 2017 року з ПАТ «Ідея Банк», та стягнення заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, заборгованості за комісіями, визначеними відповідно до умов кредитного договору № Z62.193.75117 від 13 червня 2017 року, а також 3% річних та інфляційних витрат за неналежне виконання грошового зобов`язання.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України йдеться про те, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Як передбачено ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, на виконання умов кредитного договору № Z62.193.75117 від 13 червня 2017 року ПАТ «Ідея Банк» надало ОСОБА_1 41250 грн, включаючи витрати на страховий поліс, строком на 36 місяців, а вона зобов`язалась повернути його та сплатити процентні платежі. Однак, будучи ознайомленою з істотними умовами кредитного договору та Графіком щомісячних платежів за кредитним договором, що засвідчено особистими підписами позичальника, не виконує належним чином зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, розмір якої визначено у довідці-розрахунку станом на 03 грудня 2020 року, що становить 96496,58 грн, з яких: 40723,01 грн заборгованість за основним боргом, 23650,54 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 32123,03 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями (а.с. 15).

При цьому, судом першої інстанції правильно встановлено, що у наданому банком розрахунку була врахована проведена відповідачем оплата, зокрема, розмір заборгованості за тілом кредиту зменшено на суму, що відповідає сумі щомісячних платежів за липень та серпень 2017 року відповідно до графіку щомісячних платежів за кредитним договором, за вересень 2017 року відповідачкою здійснено платіж у значно меншому розмірі, що не охоплює тіло кредиту.

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, ке настане у майбутньому (майбутня вимога) (ст. 1078 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначна грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

У підп. 4.2.4. розділу 4 кредитного договору банку було надано право у будь-який спосіб розкривати третім особам інформацію про позичальника, що містить банківську таємницю (в тому числі інформацію щодо кредитних операцій, стан та розмір заборгованості перед банком тощо) персональні дані позичальника, з метою (крім іншого) відступлення права вимоги за договором (а.с. 6).

За таких обставин, ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ», набувши за Договором факторингу № 12/90 від 03 грудня 2020 року, права кредитора за договором № Z62.193.75117 від 13 червня 2017 року, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , не отримавши відповіді на досудову вимогу № 87/2021 від 30 листопада 2021 року та виконання вимоги про сплату загальної суми заборгованості, звернулося за захистом своїх прав до суду.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення на користь ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками та заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями, оскільки зміст укладеного відповідачем кредитного договору свідчить про ознайомлення позичальника з умовами кредитування при укладенні договору та узгодження сторонами істотних умов кредитування, у тому числі щодо сплати відсотків за користування кредитом та розміру процентної ставки.

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» ОСОБА_1 була надана інформація про кредит і нею 13 червня 2017 року разом з кредитним договором підписаний паспорт споживчого кредиту, що згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 9 вказаного Закону свідчить про виконання кредитодавцем вимог щодо надання споживачу інформації про споживчий кредит до укладення договору (а.с. 7).

Тобто, у кредитному договорі, паспорті споживчого кредиту сторони досягли домовленості про надання відповідачу кредиту, про умови кредитування, наявні дані про розмір відсотків за користування кредитом, порядок погашення заборгованості, особистим підписом відповідача було підтверджено досягнення сторонами згоди щодо умов кредитування.

Матеріалами справи доведено факт надання відповідачеві кредитних коштів на умовах сплати відсотків за користування кредитом, невиконання нею зобов`язання з повернення кредитних коштів та наявність заборгованості за тілом кредиту, відсотками та комісіями.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про погодження сторонами в момент укладення кредитного договору № Z62.193.75117 від 13 червня 2017 року сплати відсотків за користування кредитними коштами, що є підставою для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками та комісіями.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про порушення Закону України «Про захист прав споживачів» при укладені кредитного договору, оскільки договір є чинним, заперечень щодо умов та підписання вказаного кредитного договору, паспорту споживчого кредиту, у тому числі і щодо збільшення строку позовної давності до 5 років (п. 5.5.), відповідач суду не надала.

Посилання представника відповідача у відповіді на відзив на апеляційну скаргу на введення в Україні режиму воєнного стану з 24 лютого 2022 року, що вказує про незаконність стягнення з відповідача штрафних санкцій за прострочення виконання грошового зобов`язання, є безпідставними, оскільки в цій части рішення не оскаржується і в апеляційному порядку не переглядається.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заявлених вимог у позові, дотримуючись засад змагальності у цивільному судочинстві.

Таким чином, доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

З врахуванням викладеного, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині без змін.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 367 - 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08 лютого 2023 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. Ю. Кононенко

Судді: В. І. Криворотенко

О. І. Собина