Справа №672/1171/23
Провадження №2/672/474/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м.Городок

Городоцький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Федорук І.М.,

з участю секретаря судового засідання Стебло Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городку Хмельницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та стягнення безпідставно отриманих коштів,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 у позові зазначив, що під час проходження військової служби позивач дізнався, що з його заробітної плати вираховують кошти на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадиги В.В. Вказаним приватним виконавцем відкрито виконавче провадження №66577399 на підставі виконавчого напису №30715 від 18.03.2021, виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., про стягнення з позивача на користь ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» заборгованості в сумі 13087,00 грн. Вказав, що позивач отримував споживчий кредит у ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП», який повністю сплатив. Вважає, що вказана заборгованість є безпідставною, а приватний нотаріус Головкіна Я.В. вчинила виконавчий напис із порушенням установленого порядку та Закону України «Про нотаріат», не перевіривши безспірність вказаної заборгованості.

Крім того зазначив, що з позивача було стягнуто на користь ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» 8234,50 грн. в порядку примусового виконання оспорюваного виконавчого напису. Вважає, що на підставі ст.1212 ЦК України вказані грошові кошти підлягають поверненню, оскільки набуті відповідачем безпідставно.

За таких обставин просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. №30715 від 18.03.2021 таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 8234,50 грн. та судові витрати.

В судове засідання позивач, його представник, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує .

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву не подав. При цьому представник відповідача подав клопотання про долучення доказів, в якому надав пояснення щодо позовних вимог, просив в позові відмовити.

В зв`язку з неявкою учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.03.2021 приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 30715, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС Груп» заборгованості за кредитним договором №1772018 від 03.10.2018 за період з 01.01.2019 по 03.03.2021 в сумі 13087 грн., в тому числі: 1000 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 12087 грн. прострочена заборгованість за процентами.

19.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Бандигою В.В. відкрито виконавче провадження №66577399 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи.

В силу вимог частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат» №3425-ХІІ від 02.09.1993 року з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон №3425-ХІІ) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

За змістом ст.87 Закону №3425-ХІІ для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному прядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В силу ч.1 ст.88 Закону №3425-ХІІ нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Згідно з підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому Переліку.

Із положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, слідує, що таке стягнення здійснюється за нотаріально посвідченими договорами. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

До цього Переліку постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, були внесені зміни. Зокрема, після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» перелік був доповнений розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Із положень указаного розділу слідує, що до документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, віднесені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання такого виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 в частині вказаних змін.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису, яка підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

У свою чергу, боржник у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Водночас порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 червня 2020 року (справа №645/1979/15-ц), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

У зв`язку із набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 в частині змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, нотаріус вправі вчинити виконавчий напис про стягнення грошових сум лише за нотаріально посвідченими договорами.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі №172/1652/18 (провадження № 61-16749св19).

Під час розгляду справи встановлено, що 03.10.2018 між ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено кредитний договір № 1772018 від 03.10.2018.

Спірний виконавчий напис було вчинено на підставі зазначеного договору.

В порушення вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем не надано доказів в підтвердження того, що ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» надано нотаріусу для вчинення виконавчого напису нотаріально посвідчений кредитний договір та документи на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису, вчиненого 18.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., зареєстрованого в реєстрі за №30715, таким, що не підлягає виконанню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача коштів в сумі 8234,50 грн. суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Як видно з копії довідки про доходи № 3879 ід 19.09.2023, наданої Військовою частиною НОМЕР_1 , із доходу ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 66577399 стягнуто у серпні 2023 року 4117,25 грн., у вересні 2023 року 4117,25 грн., а всього 8234,50 грн.

Враховуючи висновок суду про визнання виконавчого напису, вчиненого 18.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., зареєстрованого в реєстрі за №30715, таким, що не підлягає виконанню, стягнуті з позивача на виконання даного виконавчого напису нотаріуса кошти є безпідставно набутим майном, та підлягають поверненню останньому.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на підставі договору про надання правничої допомоги від 17.08.2023 на користь адвоката Ковальчука А.О. сплачено 5000 грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру від 17.08.2023.

Зважаючи на складність справи, а саме: предмет доказування, необхідність збору доказів, складність застосування норм права, обсягу поданих заяв по суті справи та інших процесуальних документів, суд вважає, що розмір правничої допомоги, заявленої позивачем до відшкодування, є розумним та справедливим.

З врахуванням викладеного, на підставі вимог частини першої, пункту першого частини другої статті 141 ЦПК України, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 2147,20 грн. сплаченого судового збору та 5000 грн. витрат на правову допомогу, а всього 7147,20 грн.

Керуючись ст.ст.81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В., зареєстрованого в реєстрі за №30715, від 18 березня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» заборгованості в сумі 13087,00 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» на користь ОСОБА_1 8234 (вісім тисяч двісті тридцять чотири) грн. 50 коп. безпідставно набутих коштів.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 7147 (сім тисяч сто сорок сім) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП», місце знаходження: вул.Михайлівська, буд.15/1, літ Б, м.Київ, 01001, .

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, місце знаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя І.М.Федорук