Справа № 2-2830/10 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/811/1588/23 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Суди В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 10 січня 2022 року, постановленуза заявою про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича щодо вирішення заяви про відвід приватного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

у грудні 2021 року представник приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича - Гринів Тарас Володимирович звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича щодо вирішення заяви про відвід приватного виконавця.

В обгрунтування заяви покликається на те, що у зв`язку з розглядом скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича щодо відводу приватного виконавця приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. Стверджує, що в судовому засіданні він зробив відповідну заяву про намір відшкодувати понесені витрати на правничу допомогу за рахунок скаржників, зазначивши, що докази понесення таких будуть подані протягом п`яти днів з дня постановлення ухвали суду за результатами розгляду скарги. Зазначає, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами і у разі відмови у задоволенні скарги покладаються на скаржника. Вважає, що витрати на правничу допомогу встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. З наведених підстав просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання щодо розподілу судових витрат, а саме, стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 10 січня 2022 року заяву представника приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича - Гриніва Тараса Володимировича задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича судові витрати у вигляді професійної правничої допомоги в розмірі 2500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича судові витрати у вигляді професійної правничої допомоги в розмірі 2500 грн.

Ухвалу суду оскаржили ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі покликаються на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянти стверджують, що суд першої інстанції задовольнив частково заяву про стягнення витрат на правничу допомогу за відсутності документального підтвердження витрат на правничу допомогу та розрахунку таких витрат, а відсутність документально підтверджених витрат на правничу допомогу та розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначають, що заявником не представлено доказів понесення приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. витрат на правничу допомогу. Вважають, що договір про надання правничої допомоги № 70/1 та акт приймання-передачі правничої допомоги є недостатніми доказами для підтвердження понесення витрат на правничу допомогу. Вказують, що оскаржувана ухвала суду є невмотивованою, оскільки судом конкретно не визначено, які саме витрати приватного виконавця на правничу допомогу підлягають відшкодуванню повністю або частково, а які не підлягають відшкодуванню. Звертають увагу, що відсутні підстави для стягнення витрат на правничу допомогу у зв`язку із зловживанням заявником своїми процесуальними правами, що полягали в умисному затягуванні розгляду справи у зв`язку з його постійними неявками та клопотаннями про відкладення судових засідань. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу повністю.

06 листопада 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

08 листопада представник приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. - Гринів Т.В. подав клопотання про розгляд справи без його участі.

В судове засідання не з`явилися сторони, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст постанови складено 20 листопада 2023 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 08 листопада 2023 року, датою ухвалення постанови є саме 20 листопада 2023 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи частково заяву представника приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. - Гриніва Т.В. про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький І.М. поніс витрати на правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню з скаржників в розмірі 5000 грн., зважаючи на складність справи, обсяг наданих послуг та витрачений адвокатом час на їх надання.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 134 ЦПК України).

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З матеріалів справи вбачається, що у вересні 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду зі скаргою на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича щодо вирішення заяви про відвід приватного виконавця.

В судовому засіданні 07 грудня 2021 року представник приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. - Гринів Т.В. подав клопотання про намір стягнути судові витрати за надання правничої допомоги зі скаржників у випадку відмови у задоволенні скарги докази понесення яких зобов`язався надати протягом п`яти днів з дня ухвалення судового рішення у справі.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 07 грудня 2021 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича -відмовлено.

10 грудня 2021 року, тобто, протягом п`яти днів після постановлення ухвали Франківського районного суду м. Львова від 07 грудня 2021 року, представник приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. - Гринів Т.В. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат, а саме, стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якій просить стягнути зі скаржників на користь приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу заявникомподано договір про надання правової (правничої) допомоги №70/1, укладений між приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичемта адвокатом Гринівим Тарасом Володимировичем 01 жовтня 2021 року, та акт приймання-передачі правничої допомоги згідно з договором про надання правової (правничої) допомоги № 70/1 від 01 жовтня 2021 року, підписаний 08 грудня 2021 року.

Відповідно до п. 2 договору про надання правової (правничої) допомоги №70/1 від 01 жовтня 2021 року до правничої допомоги включається представництво інтересів замовника в судах усіх інстанцій по справі 2-2830/10 з правом вчиняти усі процесуальні дії та володіти усіма правами, передбаченими для представника всіма процесуальними кодексами України без обмежень в повноваженнях, а також представництво інтересів замовника в органах виконавчої влади, місцевого самоврядування та перед усіма фізичними та юридичними особами незалежно від форм власності.

Пунктом 6 договору про надання правової (правничої) допомоги №70/1 від 01 жовтня 2021 року передбачено, що за результатами надання правничої допомоги сторонами підписується акт приймання-передачі правничої допомоги. Вартість правничої допомоги згідно з даним договором становить 10 000 грн. за представлення інтересів замовника у суді першої інстанції. За представлення інтересів замовника в судах апеляційної та касаційної інстанції вартість правничої допомоги буде визначатися додатково. Оплата правової допомоги здійснюється в наступному порядку: кошти в розмірі 100 % від вартості правничої допомоги сплачуються замовником протягом десяти робочих днів з моменту підписання акту приймання-передачі.

Згідно з актом приймання-передачі правничої допомоги від 08 грудня 2021 року виконавцем належним чином надано замовнику наступну правничу допомогу згідно з договором про надання правової (правничої) допомоги №70/1 від 01 жовтня 2021 року: ознайомлення та вивчення матеріалів справи; аналіз чинного законодавства, судової практики у подібних спорах а також практики Європейського суду з прав людини; обрання найбільш оптимальної системи захисту прав та інтересів замовника, надання замовнику правових консультацій, написання заяв по суті справи, в тому числі відзиву та надсилання їх до Франківського районного суду м. Львова.

Отже, розмір гонорару адвоката Гриніва Т.В. за надання послуг з правничої допомоги приватному виконавцю виконавчого округу Львівської області є фіксованим та становить 10000 грн.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Разом з тим, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок скаржника має бути встановлено, що його скарга не підлягає задоволенню, такі витрати заявника були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з врахуванням того, чи виник у заявника обов`язок зі сплати таких витрат та чи та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на правничу допомогу або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені нормами процесуального законодавства, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Подібний правовий висновок викладено у додатковій постанові Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі № 345/136/18.

Враховуючи особливості предмета спору, складність справи та її значення для сторін, час, необхідний для вчинення дій та надання послуг з правничої допомоги, які надані приватному виконавцю, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав не присуджувати приватному виконавцю всі його витрати на професійну правничу допомогу, оскільки такі не відповідають критеріям їх виправданості, розумності їх розміру та співмірності зі складністю справи, однак, на думку колегії суддів з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича підлягають стягненню понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн., тобто по 1500 грн. з кожного зі скаржників.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 10 січня 2022 рокуза заявою про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича щодо вирішення заяви про відвід приватного виконавця - змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича витрати на професійну правничу допомогу в розмірі по 1500 грн. з кожної з них.

В решті ухвалу суду - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.

Постанова складена 20.11.2023 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк