Справа № 754/8343/23
Номер провадження 2/373/647/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 листопада 2023 р. м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого ? судді Реви О.І.

за участю:

секретаря судових засідань Хоменко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», в особі представника за довіреністю Гребенюка О.С., 21.06.2023 звернулося до Деснянського районного суду міста Києва із позовом про стягнення з відповідача на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором (без номера) від 01.11.2017 у розмірі 50 235,67 грн, станом на 22.05.2023, та судових витрат по сплаті судового збору при подачі позову до суду у розмірі 2 684,00 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 20.07.2023 матеріали зазначеної справи передано на розгляд Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області за підсудністю.

Справа надійшла до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області 24.08.2023.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 01.11.2017 відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до позивача, у зв`язку із чим підписав заяву.

При підписанні заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява на отримання кредиту разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідач ознайомлений із умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується його підписом у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банка про їх затвердження.

Проте, відповідачем умови кредитного договору не виконувалися, внаслідок чого утворилася заборгованість перед банком, яка станом на 22.05.2023 становить 50 235,67 грн, що складається із заборгованості за кредитом ? 41 094,21 грн , заборгованості за простроченими відсотками 9 141,46 грн.

Представником позивача до суду разом із позовною заявою подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

Ухвалою суду від 07.09.2023 справу було прийнято до розгляду та відкрите провадження, а сторони були викликані в підготовче засідання на 04.10.2023.

04.10.2023 та 19.10.2023 у підготовче засідання представник позивача не з`явився, оскільки разом з позовом подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у підготовче засідання 04.10.2023 та 19.10.2023 не з`явився, відправлена на його адресу судова повістка повернулася до суду в зв`язку з його відсутністю за вказаною адресою. Відповідно до приписів ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ухвалою суду від 19.10.2023 підготовче провадження по справі закрите та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з?явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (судової повістки) від 19.10.2023 та 02.11.2023. Матеріали справи містять клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі, в якому він позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи двічі повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, які були розміщені 20.10.2023 та 02.11.2023. На підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач з опублікуванням оголошення про виклик вважається належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, з?ясувавши фактичні обставини справи оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем до матеріалів позовної заяви додана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 01.11.2017 та від 25.11.2021 в якій зазначено, що ОСОБА_2 засвідчив свою згоду на те, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг і погоджується на оформлення послуги. Також погоджено істотні умови договору «Кредитні картки»; основні умови кредитування: тип кредиту, суму та ліміт кредиту, строк кредитування, мету отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту; інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; платежі за супровідні послуги кредитодавця.

До позову додана копія паспорту споживчого кредиту, де зазначена інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача з урахуванням платежів за додаткові та супутні послуги кредитодавця обов`язкові для укладання договору, а також застереження про можливу зміну протягом строку дії договору витрат на такі послуги, порядок повернення кредиту, додаткова інформація про наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит. У паспорті зазначено, що позичальнику доведено до відома інформацію про споживчий кредит, шляхом роз`яснення інформації про умови кредитування та про наслідки неналежного виконання умов договору, що засвідчено 25.11.2021 його підписом у паспорті.

В суді досліджено довідку про надання ОСОБА_3 кредитних карт «Універсальна GOLD»: № НОМЕР_1 , дата відкриття якої 01.11.2017, термін дії 05/21; № НОМЕР_2 , дата відкриття якої 25.11.2021, термін дії 12/25.

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ОСОБА_1 , на картковому рахунку № НОМЕР_1 , який стартував 01.11.2017, був встановлений 25.11.2021 кредитний ліміт 300,00 грн, 25.11.2021 кредитний ліміт збільшено до 25 000,00 грн, 14.01.2022 кредитний ліміт збільшено до 40 000,00 грн, 26.12.2022 кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн.

Позивачем надано виписку про рух коштів на рахунку відповідача за період з 01.11.2017 по 24.05.2023, згідно з якою залишок після операції становить - (мінус) 50 235,67 грн.

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 22.05.2023 становить 50 235,67 грн, що складається із заборгованості за кредитом ? 41 094,21 грн, заборгованості за простроченими відсотками 9 141,46 грн.

Надаючи оцінку зібраним по справі доказам, суд виходить з наступного.

За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до норм ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За правилами ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо) яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За правилами ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Статтею 1069 ЦК України передбачено, що якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач ? фізична особа, яка набуває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При оцінці доказів та оцінці аргументів суд враховує положення ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до яких нечіткі або двозначні положення договору тлумачить на користь відповідача, як споживача послуг позивача.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду щодо даної категорії справ, викладеній в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17, у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»), а оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

З анкети-заяви про приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку» вбачається, що ОСОБА_2 ознайомився з Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанку та зобов`язався виконувати їх умови, йому було доведено до відому інформацію про споживчий кредит шляхом роз`яснення інформації про умови кредитування та про наслідки неналежного виконання умов договору, що він засвідчив своїм підписом у анкеті-заяві.

Наявні матеріали справи дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем було отримано кредитну картку із встановленим кредитним лімітом і він користувався кредитними коштами, через що, у зв`язку з поданням позову (вимогою про повернення коштів), в нього виник обов`язок щодо повернення цих коштів.

Станом на 22.05.2023 заборгованість відповідача за кредитним договором б/н від 01.11.2017 становить 50 235,67 грн, що складається із заборгованості за кредитом ? 41 094,21 грн, заборгованості за простроченими відсотками 9 141,46 грн.

Розмір заборгованості з повернення суми позики відповідачем не спростовано, при цьому за умовами укладеного сторонами кредитного договору строк повернення кредиту (користування ним) не встановлено, а тому відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Враховуючи, що в порушення умов договору відповідач фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернув, чим порушив права кредитора, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 50 235,67 грн, що складається із заборгованості за кредитом ? 41 094,21 грн та заборгованості за простроченими відсотками 9 141,46 грн, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 684,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 202, 203, 205, 207, 509, 526, 530, 610, 612, 626, 633, 634, 638, 639, 642, 1046, 1049, 1054, 1055, 1066, 1069 ЦК України, ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 01.11.2017 у розмірі 50 235 (п`ятдесят тисяч двісті тридцять п`ять) гривень 67 коп. станом на 22.05.2023 та судові витрати у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», адреса місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстрація місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя: О. І. Рева