Справа №639/6759/23
Провадження № 4-с/639/27/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Рубіжного С.О. розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання,

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2023 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 із скаргою на дії/бездіяльність органу примусового виконання, в якій просив суд визнати визнати протиправними та скасувати постанови державного виконавця щодо накладення арешту на кошти від 31.01.2019, 22.07.2020 та 21.09.2021 у виконавчому провадженні №58124345.

Вказана скарга містить відомості про те, що документ сформовано в системі «Електронний суд».

Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає її такою, що підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. (п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах»)

Відповідно до ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити:

1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається;

2) повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником;

3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина);

4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону;

5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

У постанові Верховного Суду від 15 вересня 2021 року у справі № 761/16863/14-ц провадження № 61-9843св21 зазначено, що звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність виконавця є формою звернення за судовим захистом на стадії виконання судового рішення, тому до скарги, яка подається відповідно до статті 447 ЦПК України, застосовуються загальні вимоги (правила) щодо форми та змісту позовної заяви, а не правила, які процесуальний закон визначив для заяв з процесуальних питань (стаття 182 ЦПК України). Це пояснюється тим, що розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» це окремий вид судового провадження, який містить у собі окремий процесуальний режим розгляду справ, а тому, до скарг, якими ініціюється початок провадження у справі на дії виконавця, застосовуються загальні положення позовного провадження, у тому числі, залишення скарги без руху, якщо є для цього підстави. До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 27 січня 2021 року у справі № 569/13154/20, провадження № 61-15520св20; від 17 лютого 2021 року у справі № 569/13160/20, провадження № 61-15478св20, від 10 березня 2021 року у справі № 766/17333/20-ц.

Згідно з ч.9 ст.10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Подана скарга даним вимогам не відповідає. У поданій скарзі не зазначено боржника, його місцезнаходження (для юридичних осіб), найменування органу державної виконавчої служби, посадова особа (прізвище, ім`я та по батькові), рішення якої оскаржується.

Cкаржником в скарзі не зазначено, які саме вимоги законодавства порушені державниим виконавцем при винесенні постанов про накладення арешту на кошти від 31.01.2019, 22.07.2020 та 21.09.2021.

Подавши скаргу, боржником визначено назву як оскарження дії/бездіяльності органу примусового виконання. Проте не визначено вимог щодо дій або бездіяльності посадових осіб, обгрунтування неправомірності дії/бездіяльності

Крім того, скаргу сформовано в системі «Електронний суд», отже у зв`язку з набранням чинності 26.05.2021 року Закону України №1416-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо забезпечення поетапного впровадження Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи», у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів, що на даний час передбачено ч.1 ст. 177 ЦПК України.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК України (п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах»)

Згідно зі ст.185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Отже, заявнику необхідно усунути вказані недоліки шляхом подання скарги із зазначенням сторін виконавчого провадження, посадову особу, рішення, дія або бездіяльність якої оскаржується, визначити вимоги скарги та зазначити порушення вимог законодавства державним виконавцем, та докази надсилання листом з описом вкладення органу державної виконавчої влади та стягувачу копій поданих до суду документів.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 447 Цивільного процесуального кодексу України,ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання - залишити без руху.

Надати строк для усунення вказаних недоліків, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити заявнику, що у випадку невиконання ухвали у встановлений строк, заява буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Рубіжний