ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8923/23 Справа № 216/5487/23 Суддя у 1-й інстанції - Онопченко Ю.В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

справа № 216/5487/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.,

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони:

позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідач Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, по апеляційним скаргам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 серпня 2023 року, яка постановлена суддею Онопченко Ю.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, відомостей щодо дати складання повного тексту рішення суду матеріали справи не містять,

УСТАНОВИВ:

В серпні 2023 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про захист прав споживачів в якому просили суд визнати недійсною позовну заяву Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» від 01 червня 2020 року № 672 як правочин, що вчинений внаслідок помилки стосовно обставин, що мають істотне значення та зобов`язати Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» повернути грошові кошти, отримані на підставі позовної заяви та відшкодувати завдані збитки.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 серпня 2023 року у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до КПТМ «Криворіжтепломережа» про захист прав споживачів, відмовлено на підставі пункту 1 частини 1статті 186 ЦПК України.

В апеляційних скаргах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилаються на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною внаслідок невідповідності засадам верховенства права та завданню цивільного судочинства, а тому підлягає скасуванню.

Апеляційні скарги позивачів, кожна окремо, мотивовані однаковими обставинами, зокрема тим, що суд першої інстанції не прийняв до уваги та не врахував ті обставини, що предмети позовів різні, різними також є підстави зазначених позовів. Безпідставними є посилання суду на пункт 1 частини 1 статті 186 ЦПК України, позов належить розглядати виключно за правилами цивільного судочинства. Питання про відкриття провадження по заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не вирішено.

У відзиві на апеляційні скарги представник відповідача просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як законну та обґрунтовану, на переконання представника відповідача, апеляційні скарги позивачів залишити без задоволення.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, що, у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.

У постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 суд дійшов висновку про те, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд апеляційної інстанції вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Колегія суддів не вбачає підстав для визнання обов`язкової явки сторін по справі в судове засідання, оскільки наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Зі змісту поданої позивачами позовної заяви про захист прав споживачів убачається, що 18 січня 2023 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалив рішення у цивільній справі № 216/2941/20 за позовною заявою комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» від 01.06.2020 року про солідарне стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії з ОСОБА_1 та ОСОБА_2

16 травня 2023 року Дніпровський апеляційний суд ухвалив постанову, якою залишив без змін рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 січня 2023 року.

Відмовляючи у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до КПТМ «Криворіжтепломережа» про захист прав споживачів, суд першої інстанції керувався пунктом 1 частини 1 статті 186 ЦПК України та виходив з того справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства посилаючись на те, що 18 січня 2023 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалив рішення у цивільній справі № 216/2941/20 за позовною заявою комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» від 01.06.2020 року про солідарне стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яке залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 транвя 2023 року. Позивачами було реалізовано право на оскарження в апеляційному порядку судового рішення по вказаній справі. Крім того, ОСОБА_1 31 липня 2023 року надіслав суду заяву про перегляд судового рішення по цивільній справі № 216/2941/20 за нововиявленими обставинами.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

У статті 2 ЦПК України вказано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статі 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка набула чинності для України з 11.09.1997, Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до частин 1, 3 статей 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до статті 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відкриття провадження у справі - стадія цивільного процесу, на якій суд вирішує питання про відкриття провадження по конкретній цивільній справі в суді першої інстанції, перевіряє наявність у особи, яка звернулася до суду, права на звернення до суду і дотримання встановленого порядку реалізації даного права.

Суд першої інстанції на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі не може вдаватися до оцінки викладених позивачем обставин справи та доказів. Головним є те, щоб позовна заява містила виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, достатність яких в подальшому має бути оцінена судом в ході судового розгляду справи по суті.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суд може залишити позовну заяву без руху, повернути позовну заяву або відмови у відкритті провадження в цивільній справі.

Вимоги статті 186 ЦПК України передбачений вичерпний перелік підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

Право на судовий захист в порядку цивільного судочинства може бути реалізовано, якщо розгляд та вирішення конкретної справи віднесено до компетенції суду загальної юрисдикції (справа є юрисдикційною (підвідомчою) місцевому загальному суду).

Компетенція судів щодо розгляду цивільних справ визначається статтею 15 ЦПК України, згідно з якою суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частиною першою і другою статті 15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів.

Керуючись цим, вирішуючи питання про цивільну юрисдикцію загальних судів, необхідно, передусім, з`ясувати, чи не підлягає справа розгляду за правилами іншого судочинства. Отже, якщо вимога, що пред`явлена на вирішення до місцевого загального суду, є йому не юрисдикційною, суд відмовляє у відкритті провадження у справі.

Спірні правовідносини виникли між учасниками справи з приводу нечесної, на думку позивачів, підприємницької практики під час реалізації відповідачем власної продукції, а саме постачання послуги постачання теплової енергії, що свідчить про те, що справа підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає помилковим висновоку суду першої інстанції про те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та вважає, що позов має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Отже суд першої інстанції, дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження у справі та в своїй ухвалі помилково послався на пункт 1 частини 1 статті 186 ЦПК України.

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до положень статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, крім іншого - порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, відповідно до положень статті 379 ЦПК України, вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання, відповідно до ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 379, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 серпня 2023 року скасувати та направити справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про захист прав споживачів до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для вирішення питання, відповідно до норм ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 21 листопада 2023 року.

Головуючий:

Судді: