Справа № 296/6866/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії, -

встановив:

Комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради звернулось до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої, з урахуванням заяви, поданої в порядку усунення недоліків позовної заяви, просить:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради заборгованість за послуги із централізованого опалення, постачання теплової енергії у розмірі 17 284,33 грн та витрати на оплату судового збору у розмірі 1 342 грн;

- стягнути з ОСОБА_3 , в особі законного представника, який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради заборгованість за послуги із централізованого опалення, постачання теплової енергії у розмірі 17 284,33 грн та витрати на оплату судового збору у розмірі 1 342 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , забезпечується послугами централізованого опалення, постачання теплової енергії, які надає Комунальне підприємство "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради, споживачами яких є власники квартири ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 .

Вказує, що в період з 01 вересня 2013 року по 01 липня 2023 року відповідачі не в повному обсязі сплачують кошти за надані послуги, внаслідок чого у них утворилась заборгованість, яка становить 34 568,67 грн.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачі відзивів на позовну заяву не подавали. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, двічі направлялись на адресу відповідачів за зареєстрованим місцем їх проживання, у відповідності до приписів ЦПК України, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими, з відмітками "адресат відсутній за вказаною адресою". Також відповідачі повідомлялися про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України.

У постанові Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у справі №921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Враховуючи, що справа призначена до розгляду в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, ненадходження відзивів на позов, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Згідно ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, щоОСОБА_1 передала у власність (продала), а ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , законним представником якої є ОСОБА_3 , прийняла у власність (купила) 1/2 ід. частину квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договору купівлі - продажу частини квартири від 11 жовтня 2011 року.

Відповідно до інформаційної довідки №331812750 від 10.05.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, а також довідки про склад сім`ї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги вбачається, що квартира АДРЕСА_2 , яка забезпечується послугами з централізованого опалення, постачання теплової енергії, належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 (1/2 частка) та ОСОБА_1 (1/2 частка).

Згідно із наявними у матеріалах справи розрахунками заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 01 вересня 2013 року по 01 липня 2023 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , законним представником якої є ОСОБА_3 , утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії, в розмірі 34 568,67 грн, яку на момент пред`явлення позову відповідачами добровільно сплачено не було.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 №2189-VIII (далі - Закон №2189-VIII).

Відповідно до статті 5 Закону №2189-VIII, до житлово - комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

За змістом частини першої статті 9 Закону №2189-VIII, споживач здійснює оплату за спожиті житлово - комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово -комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно із частиною першою статті 10 Закону №2189-VIII, ціни (тарифи) на житлово -комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими.

Частинами другою, третьою та п`ятою статті 21 Закону №2189-VIII передбачено, що виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Відповідно до статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст.509 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 242 ЦК України визначено, що батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч.1 ст.272 Цивільного кодексу України, фізична особа здійснює особисті немайнові права самостійно. В інтересах малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх фізичних осіб, які за віком або за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої особисті немайнові права, їхні права здійсню батьки (усиновлювачі), опікуни, піклувальники.

Згідно ч.1 ст.177 Сімейного кодексу України, батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов`язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах.

Відповідно до частини першої статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом.

Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в статті 81 ЦПК України, відповідно до положень якої доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до наявних у матеріалах справи доказів, у ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , законним представником якої є ОСОБА_3 , за період з 01 вересня 2013 року по 01 липня 2023 року утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії, в розмірі 34 568,67 грн, доказів на спростування наявності якої відповідачами надано не було.

При цьому, суд приймає до уваги те, що згідно наявних в матеріалах справи доказів, станом на день ухвалення рішення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не досягла повноліття, а її законним представником, згідно змісту договору купівлі-продажу частини квартири АДРЕСА_3 , є її мати - ОСОБА_3 .

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , законним представником якої є ОСОБА_3 , на користь позивача заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії, в розмірі відповідно до їх часток у праві спільної часткової власності на квартиру (по 1/2 частці), тобто по 17 284,33 грн, тому позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачів.

Керуючись статтями 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 279, 352 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Цивільний позов Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (м.Житомир, вул.Київська, 48, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_2 , законним представником якої є ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради заборгованість за послуги із централізованого опалення, постачання теплової енергії, за період з 01 вересня 2013 року по 01 липня 2023 року в розмірі 17 284,33 грн (сімнадцять тисяч двісті вісімдесят чотири гривні тридцять три копійки).

Стягнути з ОСОБА_2 , законним представником якої є ОСОБА_3 , на користь Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради заборгованість за послуги із централізованого опалення, постачання теплової енергії, за період з 01 вересня 2013 року по 01 липня 2023 року в розмірі 17 284,33 грн (сімнадцять тисяч двісті вісімдесят чотири гривні тридцять три копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради 1 342,00 грн (одну тисячу триста сорок дві гривні) судових витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 , законним представником якої є ОСОБА_3 , на користь Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради 1 342,00 грн (одну тисячу триста сорок дві гривні) судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 273 Цивільного процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 22 листопада 2023 року.

Головуючий суддя М. В. Петровська