Єдиний унікальний номер судової справи 462/5430/23
Номер провадження 2/462/1500/23
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючого судді Галайко Н. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-гарант», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

Короткий виклад обставин справи.

Уповноважений представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гудз Р. А., 17.07.2023 року (вх. № 14950) звернувся у Залізничний районний суд м. Львова із позовною заявою до АТ «Страхова компанія «Мега-гарант», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у якому просить суд:

- стягнути з АТ «Страхова компанія «Мега-гарант» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 50 000 грн. 00 коп.;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 40 762 грн. 87 коп.;

- стягнути з АТ «Страхова компанія «Мега-гарант» на користь ОСОБА_1 витрати понесені на проведення експертного товарознавчого дослідження у розмірі 2 800 грн. 00 коп.;

- стягнути солідарно з АТ «Страхова компанія «Мега-гарант» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.06.2022 року на перехресті вул. Рудненська-Гніздовського у м. Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода, а саме зіткнення транспортних засобів марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 та «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_2 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_2 зазнав механічних пошкоджень. Водії вказаних транспортних засобів, враховуючи безспірність визнання винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, водія автомобіля марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 скористалися правом укладення європротоколу. Станом на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у АТ «СК «Мега-Гарант». Так, 09.06.2022 року з метою одержання страхового відшкодування ОСОБА_3 (власник транспортного засобу) надано голові правління АТ «СК «Мега-Гарант» заяву про виплату страхового відшкодування, до якої долучено необхідні документи та довіреність на право одержання страхового відшкодування за власника транспортного засобу, потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Однак, всупереч закону страховиком не вчинено жодних дій щодо розслідування страхового випадку, огляду пошкодженого транспортного засобу та відшкодування завданої шкоди, у тому числі не направлено експерта чи представника до пошкодженого транспортного засобу потерпілого. У результаті дорожнього-транспортної пригоди, позивачу було завдано матеріальної шкоди, пов`язаною із необхідністю здійснення відновлювального ремонту, що згідно висновку експерта за результатами експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості КТ3 № 112 від 19.07.2022 року становить 90 762 грн. 87 коп. Враховуючи те, що розмір страхового відшкодування за європротоколом обмежується сумою у 50 000 грн. 00 коп., у той час як реальний розмір завданих потерпілому збитків становить 90 762 грн. 87 коп., тому позовні вимоги заявлено до АТ «СК «Мега-Гарант» у порядку та розмірах визначених законом. Окремо зазначено, що не одержавши страхового відшкодування у визначений дев`яносто денний строк, позивачем здійснювалися спроби здійснення телефонних дзвінків до АТ «СК «Мега-Гарант» з метою одержання інформації та надання консультацій, а також у подальшому направлено адвокатський запит щодо надання інформації по страховій справі. Проте, страховик жодної відповіді на телефонні дзвінки чи запити не надав, що свідчить про порушення останнім ряду норм чинного законодавства. Також зазначено, що АТ «СК «Мега-Гарант» з 24.03.2023 року перебуває у стані припинення. Оскільки АТ «СК «Мега-Гарант» розпочато процедуру припинення діяльності шляхом ліквідації, повернення МТСБУ гарантійного внеску страховику по відношенню до якого здійснюється процедура ліквідації не допускається, а відповідно МТСБУ не має правових підстав здійснювати повернення коштів, у тому числі шляхом виконання виплат від імені та за рахунок АТ «СК «Мега-Гарант». Враховуючи зазначене, із винуватця необхідно стягнути різницю між невиплаченим страховим відшкодуванням та фактичним розміром відновлюваного ремонту, встановленого висновком експерта № 112, що становить суму 40 762 грн. 87 коп.

Рух справи в суді.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2023 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Галайко Н. М. (а.с. 96).

Судом у порядку ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) 17.07.2023 року направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача у справі. Також, запит направлявся і відносно позивача у справі (а.с. 97, 98).

Відповіді на вказані запити надійшли до суду 04.08.2023 року (а.с. 99, 100).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 04.08.2023 року позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку з її істотними недоліками (а.с. 101-104).

22.08.2023 року (вх. № 17389) від уповноваженого представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гудз Р. А., надійшла письмова заява про усунення недоліків позовної заяви, у якій сторона позивач виконала умови ухвали суду (а.с. 107).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 22.08.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні). Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 111-113).

08.09.2023 року (вх. № 18731) від уповноваженого представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гудз Р. А., надійшла письмова заява у порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, щодо залишення за собою права надання суду детального опису наданих правничих послуг та підтверджуючих документів оплати гонорару адвоката.

11.09.2023 року (вх. № 18856) від уповноваженого представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гудз Р. А., надійшла письмова заява, із змісту якої вбачається, що останній просить суд включити суму судового збору до прохальної частини позовної заяви, та стягнути таку солідарно з відповідачів.

Позиція учасників справи.

У вказаний строк відповідачі не надали суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Суд зазначає, що згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, зокрема те, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положеннями ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Так, згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с. 83).

Копією Довіреності посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Арсеньєвою А. А. 06.06.2022 року, зареєстрованої у реєстрі № 661, ОСОБА_1 , уповноважив ОСОБА_3 та ОСОБА_4 представляти його інтереси щодо володіння, користування та експлуатації належного йому транспортного засобу марки «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить останньому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , видане 28.07.2021 року ТСЦ 1445 (а.с. 26-27).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 09.06.2022 року на перехресті вул. Рудненська-Гніздовського у м. Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода, а саме зіткнення транспортних засобів марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 та «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_2 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_2 зазнав механічних пошкоджень.

Так, учасники дорожньо-транспортної пригоди спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду «Європротокол», відповідно до якого винуватцем дорожньо-транспортної пригоди був ОСОБА_2 , водій транспортного засобу марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 20).

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , належного ОСОБА_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована згідно полісу № АР/ 2383936 у АТ «СК «Мега-Гарант» (а.с. 21).

Згідно даного полісу ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну, було встановлено у розмірі 130 000 грн. 00 коп., франшиза - 2 600 грн. 00 коп.

Копією заяви про страхове відшкодування ОСОБА_3 голові правління АТ «СК «Мега-Гарант», стверджується, що такий звертався у страхову компанію з проханням здійснити відшкодування шкоди заподіяної у результаті пошкодження транспортного засобу автомобіля марки «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_2 під час дорожньо-транспортної пригоди 09.06.2022 року з вини водія, який мав чинний на дату дорожньо-транспортної пригоди поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності серії АР/ 2383936 від 09.12.2021 року (а.с. 12).

Копією повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 09.06.2022 року стверджується, що ОСОБА_2 звертався із таким до голови правління АТ «СК «Мега-Гарант» із зазначенням необхідних реквізитів повідомлення, також було складено схему дорожньо-транспортної пригоди, як додаток до повідомлення (а.с. 13-14, 15).

Із копії адвокатського запиту від 27.04.2023 року стверджується, що адвокат Гудз Р. А. зверталася до АТ «СК «Мега-Гарант» із проханням надання інформації щодо прийнятого рішення за результатами розгляду страхової справи (а.с. 25).

Також, згідно інформації наданої МТСБУ № 4-03/16603 від 22.05.2023 року АТ «СК «Мега-Гарант» перебуває у стані припинення з 24.03.2023 року за рішенням засновників. Вимоги кредиторів розглядаються до 24.05.2023 року (а.с. 30, 31, 32, 33).

07.07.2022 року ОСОБА_3 скеровував АТ «СК «Мега-Гарант» повідомлення про проведення незалежної автотранспортної експертизи з оцінки матеріального збитку автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 34).

Окрім цього матеріали справи містять копію Договору про виконання автотоварознавчого дослідження № 112-22 від 05.07.2022 року та копію квитанції до прибуткового касового ордера від 11.07.2022 року про прийняття від ОСОБА_3 2 800 грн. 00 коп за проведення експертизи (а.с. 35, 36).

Висновком експерта Експертного автотоварознавчого дослідження по вартості матеріального збитку та ринкової вартості КТЗ № 112 від 19.07.2022 року, який складено судовим експертом Вербовим В. В., стверджується, що пошкодження автомобіля «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 09.06.2022 року, які визначені при його дослідженні 11.07.2022 року, зазначені у п. 1.3. дослідницької частини даного висновку та відображенні на фотографіях фототаблиць додатку. Так, вартість відновлюваного ремонту на момент дослідження вказаного автомобіля становить 90 762 грн. 87 коп., вартість матеріального збитку, який заподіяно власнику вказаного автомобіля, внаслідок пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди з урахуванням ПДВ у вартості складових, на момент дослідження становить 50 529 грн. 17 коп., вартість матеріального збитку який заподіяно власнику вказаного автомобіля, внаслідок пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди без ПДВ, на момент дослідження становить 47 654 грн. 75 коп. (а.с. 41-57).

До зазначеного висновку долучено ремонтну калькуляцію № 07/112/22 від 19.07.2022 року, аркуш перевірки даних № 07/112/22 від 19.07.2022 року та фототаблиці (а.с. 58-61, 62-63, 64-82).

Застосоване судом законодавство.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до ст. 979, 981 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст. 980 ЦК України).

Зі змісту п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України випливає, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Статтею 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою особою, у формі, що визначається страховиком.

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (ст. 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (п. 6 ч. 4 ст. 6 Закону України «Про страхування»). Втім законом може бути встановлений обов?язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров?я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (ч. 1 ст. 999 ЦК України).

Види обов?язкового страхування в Україні визначені у ст. 7 Закону України «Про страхування». До них п. 9 ч. 1 цієї статті віднесено страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, за яким обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно ст. 5 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Статтею 9 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Пунктом 33.3 ст. 33 Закон України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Згідно п. 34.2, 34.3, 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Відповідно до п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком.

Наведені вище положення законодавства визначають порядок, підстави та розміри відшкодування винною особою збитків (шкоди), завданих потерпілій особі. При цьому, законом передбачена певна особливість врегулювання тих деліктних правовідносин, за якими шкода майну потерпілої особи завдана внаслідок ДТП транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки). Така особливість полягає, зокрема, в участі у врегулюванні правовідносин третьої сторони - страховика (страхові організації, що має право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) власника транспортного засобу, винного у заподіянні майнової шкоди (пошкодженні транспортного засобу) потерпілої особи. Такий страховик, за умови обов`язкового за законом попереднього укладення з винним у ДТП власником авто (страхувальником) договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим (власником іншого транспортного засобу, пошкодженого з вини страхувальника) та здійснює відшкодування в межах ліміту своєї відповідальності (страхової суми) завданої страхувальником майнової шкоди потерпілій особі.

Положення Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» жодним чином не обмежують потерпілого самостійно визначати розмір шкоди, а п. 34.4 ст.34 Закону передбачено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Згідно абз. 3 п. 33.2 ст. 33 Закон України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Згідно розпорядження національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 3471 від 29.12.2015 року (у редакції, чинній на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди) затверджено максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, який з 01.02.2016 року складає 50 000 грн. 00 коп.

Отже граничний розмір страхової виплати при складанні учасниками події «Європротоколу», на день настання страхового випадку (09.06.2022 року) становила 50 000 грн. 00 коп.

За приписами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, §23, ЄСПЛ від 18.07.2006 року).

Процесуальним законодавством встановлено стандарти мотивування судових рішень, вищі та суворіші за ті базові та мінімальні, які гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції та відповідною практикою ЄСПЛ щодо порушення цієї норми. А саме, п. 3 ч. 4 ст. 265 ЦПК України імперативно зобов`язує суд цивільної юрисдикції надати в мотивувальній частині судового рішення мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

У контексті дотримання судом стандартів мотивування слід звернути увагу на рішення «РуїзТоріха проти Іспанії» (№ 18390/91, 09.12.1994 року, § 29) та «Проніна проти України» (№ 63566/00, 18.07.2006 року, § 23, 25), у яких ЄСПЛ зауважив, що в рішеннях національних судів мають бути належним чином зазначені мотиви, на яких вони ґрунтуються; міра, до якої суд має виконати свій обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення; проте, якщо подання сторони є вирішальним для результату проваджень, воно вимагає конкретної та прямої відповіді.

Мотиви прийняття рішення та висновки суду.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені.

Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу у межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом у їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку про стягнення з АТ «Страхова компанія «Мега-гарант» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн. 00 коп. (тобто у межах ліміту відповідальності).

Окрім цього, з ОСОБА_2 (як особи винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди) підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача суд приймає за основу Висновок експерта Експертного автотоварознавчого дослідження по вартості матеріального збитку та ринкової вартості КТЗ № 112 від 19.07.2022 року, який не оспорений стороною відповідачів.

Розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача становить 40 762 грн. 87 коп. (90 762 грн. 87 коп. - 50 000 грн. 00 коп. = 40 762 грн. 87 коп.).

Отже з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути майнову шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 40 762 грн. 87 коп.

Так, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Щодо судового збору.

За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, понесені витрати позивачем зі сплати судового збору у розмірі 1 073 грн. 60 коп. (а.с. 110) підлягають стягненню з кожного із відповідачів на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог щодо кожного відповідача, тобто по 536 грн. 80 коп.

Щодо витрат на проведення експертизи.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

До позовної заяви позивачем долучено копію квитанції до прибуткового касового ордеру від 11.07.2022 року на підтвердження оплати послуг проведення експертизи (а.с. 36).

Так, суд дійшов висновку про стягнення з АТ «Страхова компанія «Мега-гарант» на користь ОСОБА_1 витрат понесених на проведення експертного товарознавчого дослідження у розмірі 2 800 грн. 00 коп.

Щодо витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У позовній заяві стороною позивача було заявлено попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 грн. 00 коп., окрім цього уповноважений представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гудз Р. А. у своїй письмовій заяві від 08.09.2023 року (вх. № 18731) зазначено про право сторони позивача на подання детального опису наданих правничих послуг та підтверджуючих документів оплати гонорару адвоката протягом п?яти днів після ухвалення рішення суду або до завершення розгляду справи по суті.

Враховуючи, що на час ухвалення рішення у справі стороною позивача не надано документів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, відповідного розрахунку таких витрат, тому суд не вирішує питання про стягнення з відповідачів та користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, однак це не позбавляє сторону позивача протягом п?яти днів після ухвалення рішення суду подати заяву у порядку ст. 270 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265, 274, 279 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-гарант», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-гарант» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 40 762 (сорок тисяч сімсот шістдесят дві) грн. 87 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-гарант» на користь ОСОБА_1 витрати понесені на проведення експертного товарознавчого дослідження у розмірі 2 800 (дві тисячі вісімсот) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Акціонерне товариства «Страхова компанія «Мега-гарант» (, місцезнаходження: м. Харків, вул. Донця-Захаржевського, 6/8);

Відповідач: ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Текст судового рішення складено 21.11.2023 року.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко