Єдиний унікальний номер 722/1966/22
Номер провадження 2/722/58/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Суського О.І.

секретаря судових засідань Сімак О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сокиряни в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Держрибагентства в особі управління меліорації та рибного господарства у Чернівецькій області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Сокирянська міська територіальна громада в особі Сокирянської міської ради Чернівецької області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача - начальник Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Чернівецькій області Філіпчук В. звернулася в суд із вказаним вище позовом.

Посилалася на те, що відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення від 05.05.2021 року №005401 та від 05.05.2021 року №005319 ОСОБА_1 приблизно 6 год. год. 30 хв., на Дністровському і водосховищі в адміністративних межах с.Кормань, Дністровського району Чернівецької області, здійснювала вилов водних ресурсів з гумового човна зеленого кольору марки BARK забороненими знаряддями лову не передбаченим Правилами любительського і спортивного рибальства, а саме предметом із 20-ма гачками у кількості 1 шт., чим порушила п.3.15 Правил і любительського і спортивного рибальства та виловили водні біоресурси видів: «сом» - 2 екз., «судак»- 2 екз. Своїми діями відповідачка грубо порушила пункт 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства від 15.02.1999 №19 (надалі Правила рибальства) та статтю 63 ЗУ «Про тваринний світ», відповідальність за яке передбачена ч.4 ст. 85 КУпАП. Постановами Сокирянського районного суду Чернівецької області від 07.06.2021 року №722/636/21 визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 85 КУпАП.

Таким чином, вина відповідачкою є доведеною і відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Розмір шкоди, заподіяної особами незаконним (з порушенням правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, визначено відповідно до такс, затверджених постановою КМУ від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів».

Внаслідок вищезазначених протиправних дій, відповідачка заподіяла шкоду рибному господарству України, здійснивши незаконний вилов риби, а саме незаконним виловом водних біоресурсів видів: «сом», у кількості 2 екз., вартістю - 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (425 грн.) за один екземпляр, загальною вартістю 850 грн.; «судак», у кількості 2 екз., вартістю - 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (510 грн.) за одній екземпляр, загальною вартістю 1020 грн.. на загальну суму 1870 грн.

Відповідно до розрахунку матеріальної шкоди, відповідачкою нанесено збитки рибному господарству України на суму 1870 грн.

Відповідно до пунктів 11,14 частини першої статті 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками, а також подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Управлінням Державного агентства меліорації та рибного господарства у Чернівецькій області вживалися заходи стосовно досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачці листа (претензії) щодо добровільного відшкодування шкоди із зазначенням всіх фактичних обставин справи та реквізитів територіальної громади, на рахунок якої необхідно компенсувати завдану шкоду, з приміткою «призначення платежу: 24062100, грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності». Інформація, щодо добровільного відшкодування збитків відповідачкою, на адресу Управління не надходила.

Просить стягнути з відповідачки заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів в розмірі 1870 грн на користь держави на рахунок Сокирянської міської ТГ Дністровського району Чернівецької області з призначенням платежу: 21081100, адміністративні штрафи та інші санкції ОСОБА_1 . Крім цього, стягнути з відповідачки на користь Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Чернівецькій області судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481 грн.

Представник позивача - начальник Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Чернівецькій області Філіпчук В. у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про проведення судового засідання без присутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник третьої особи секретар Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області Степаненко Л. в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справу без її участі, не запечеречує щодо задоволення заявлених вимог.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак вона 16.03.2023 року подала до суду письмову заяву про проведення підготовчого судового засідання без її присутності, не заперечує щодо призначення даної справи до судового розгляду.

Проте, в призначені судом дати судового засідання 11.04.2023 року та 27.04.2023 року та 16.05.2023 року відповідачка ОСОБА_1 до суду не з`являлась, своєчасно була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляла.

З`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті суд вважає, що позовні вимоги Держрибагентства в особі управління меліорації та рибного господарства у Чернівецькій області підлягають задоволенню з огляду на таке.

Згідно ч.1 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ч.1 ст.63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно ч.4 ст.63 Закону України «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 (зі змінами та доповненнями) «Про практику розгляд у цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і її майну, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок, та є вина зазначеної особи.

Судом встановлено, що згідно постанови Сокирянського районного суду від 07.06.2021 року відповідачку ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, за те, що вона спільно з громадянином ОСОБА_2 , 05.05.2021 року приблизно 6 год. 30 хв., на Дністровському водосховищі в адміністративних межах с.Кормань Дністровського району Чернівецької області, здійснювала вилов водних ресурсів, в нерестовий період, з гумового човна зеленого кольору марки BARK забороненими знаряддями лову, а саме предметом із 20 шт. гачків у кількості 1 шт. виловивши при цьому рибу: «сом» - 2 екз., «судак»- 2 екз, загальною вагою 9 кг., чим порушила п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства.

Таким чином, внаслідок вчинення протиправних дій, відповідачка заподіяла шкоду рибному господарству України, здійснивши незаконний вилов риби, а саме незаконним виловом водних біоресурсів видів: «сом», у кількості 2 екз., вартістю - 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (425 грн.) за один екземпляр, загальною вартістю 850 грн.; «судак», у кількості 2 екз., вартістю - 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (510 грн.) за одній екземпляр, загальною вартістю 1020 грн.. на загальну суму 1870 грн.

Згідно вимог ч.1 ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. Законодавством України громадянам гарантується право загального використання природних ресурсів для задоволення життєво необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних, матеріальних тощо) безоплатно, без закріплення цих ресурсів за окремими особами і надання відповідних дозволів, за винятком обмежень, передбачених законодавством України. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

У відповідності до статті 27 Закону України «Про тваринний світ» у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюється на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та інших законів України.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 року (надалі - Правила рибальства), забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм.

Згідно з ч.1, ч.4 ст.63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства України у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів тягне за собою адміністративну та цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.4,5 ст.68, ч.1 ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності.

Статтею 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Статтею 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища.

Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Природні ресурси, які перебувають у власності територіальних громад, є складовою частиною матеріальної і фінансової основи місцевого самоврядування (ст.142 Конституції України). Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема на землю та природні ресурси (ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.69-1 Бюджетного кодексу України грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, зараховується до спеціального фонду в складі місцевого бюджету, тобто до місцевого природоохоронного фонду за місцем нанесення шкоди довкіллю.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Чернівецькій області понесенні останнім судові витрати, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі та доказів наявності підстав для звільнення відповідачки від сплати судового збору матеріали справи не містять.

Керуючись ст.ст.15,47,68,69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст.3,10,27, 63 Закону України «Про тваринний світ», ст.ст. 1166 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, ст.141, ст.ст.258-259, 263, 265, 268, 273, 354, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Держрибагентства в особі управління меліорації та рибного господарства у Чернівецькій області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Сокирянська міська територіальна громада в особі Сокирянської міської ради Чернівецької області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів задовольнити.

Стягнути з відповідачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: с.Кормань Дністровського району Чернівецької області, шкоду заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів в розмірі 1870 (одна тисяча вісімсот сімдесят) грн. на користь держави на рахунок Сокирянської міської ТГ Дністровського району Чернівецької області з призначенням платежу: 21081100, адміністративні штрафи та інші санкції (водні біоресурси) ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: с.Кормань Дністровського району Чернівецької області на користь Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Чернівецькій області судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. на рахунок UA0098906, отримувач Чернівецький рибоохоронний патруль, код ЄДРПОУ - 41163357, банк одержувач - Держказначейська служба України, м. Київ, код банку 820172, призначення платежу: повернення судового збору ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: