Справа № 216/3199/22
провадження №2/216/776/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Хомик І.І.

за участю секретаря судового засідання Губської Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Центрально-Міського районного суду Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (далі ТДВ «СК «Гардіан») про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Позов обґрунтований тим, що 07 липня 2020 року о 15:30 год водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «MAN TGA01A», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «Kogel SNCO 24», реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вулиці Кобилянського у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, при зміні напрямку руху не переконався в безпечності свого маневру, на перехресті вулиць Кобилянського та Азовська виїхав на зустрічну смугу руху і допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , яка зупинилась на цьому перехресті, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. Постановою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.12.2020 року у справі 216/5600/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 на момент ДТП 07.07.2020 року була застрахована у ТДВ «СК «Гардіан», згідно страхового полісу № АР397936.

Після настання ДТП представник за договором ОСОБА_3 звернувся до ТДВ «СК «Гардіан», та надав усі необхідні документи для здійснення ОСОБА_1 страхового відшкодування, після чого 06.08.2021 року позивачу було перераховано відшкодування в сумі 62 689,83 грн.

На адресу ТДВ «СК «Гардіан» було направлено адвокатський запит з вимогою про здійснення додаткової виплати потерпілій ОСОБА_1 з урахуванням висновку експертного автотоварознавчого дослідження № Д19/07/20 від 31.07.2020 року в сумі 59 214,05 грн в рахунок страхового відшкодування за полісом № АР0397936, однак, відповіддю ТДВ «СК «Гардіан» від 08.12.2021 року позивачу відмовлено у виплаті решти страхового відшкодування.

Згідно з висновком експерта ОСОБА_4 за результатами проведення автотоварознавчого дослідження № 19/07/20 від 31.07.2020 року, вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля «Volkswagen Toureg», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 , складає 121 903 грн.

Таким чином, сума що підлягає виплаті страховиком становить: 58 899,03 грн (121 903 63 004,85). Позивач просила суд задовольнити позов у повному обсязі, стягнути вказану суму страхового відшкодування та судовий збір.

Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, 04 жовтня 2022 року представник відповідача ТОВ «СК «Гардіан» подав відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. Свої заперечення представник мотивував тим, що відповідач визнає факт настання ДТП від 07.07.2020 року внаслідок якого було пошкоджено транспортний засіб позивача «Volkswagen Toureg», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . На виконання вимог ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач надала відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування.

З метою виявлення пошкоджень, яких зазнав транспортний засіб «Volkswagen Toureg», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідачем було здійснено огляд транспортного засобу від 24.07.2020 року із зазначенням детального переліку ремонтних операцій, які необхідно провести для відновлення вищезазначеного автомобіля до того стану, у якому перебував до ДТП.

Відповідно до аварійного сертифікату № 20-DD/8 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 24.07.2021 року: ринкова вартість досліджуваного КТЗ 443 207,60 грн; коефіцієнт фізичного зносу КТЗ 0,7; вартість ремонту з ПДВ та без врахування зносу 195 199,13 грн; вартість ремонту з ПДВ та з врахуванням зносу 73 274,82 грн; вартість ремонту без ПДВ та з врахуванням зносу 63 004,85 грн.

06.08.2021 року на підставі аварійного сертифікату відповідачем було сплачено на користь позивача 63 000,85 грн страхового відшкодування без ПДВ.

Відповідач не погоджується із вимогами позивача, оскільки висновок експертного дослідження № Д19/07/20 немає переваги над аварійним сертифікатом, а отже відповідач виконав свої зобов`язання перед позивачем у повному обсязі. Позивачем не було надано документів, що підтверджують факт проведення відновлювального ремонту транспортного засобу «Volkswagen Toureg», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на СТО, що є платником ПДВ, підстави для доплати розміру ПДВ у відповідача відсутні.

Сума матеріального збитку, яка підлягає доплаті відповідачем має бути визначена з вирахуванням ПДВ (20%) з матеріалів та складових та становить 262 644,52 грн (315 173,42 грн. - 20%) з урахуванням висновку № Д19*07/20, а саме:

вартість ремонтно-відновлювальних робіт 10 175,00 грн;

вартість необхідних для ремонту матеріалів 14 314,04 грн;

вартість складових, що підлягають заміні під час ремонту 262 644,52 грн;

коефіцієнт фізичного зносу складає 0,7;

10175,00 + 14 314,04 + 262 644,52 * (1-0,7) = 103 282,40 грн.

Враховуючи те, що відповідачем вже сплачено позивачу 63 004,85 грн, розмір доплати страхового відшкодування не може перевищувати 40 277,55 грн (103 282,40 63 004,85 = 40 277,55).

20.10.2022 року представник позивача ОСОБА_5 надала відповідь на відзив, згідно якого позивач вважає, що висновок автотоварознавчого дослідження № Д19/07/20 складений 31.07.2020 року відповідає вимогам встановленими законодавством України, а саме: з висновку вбачається, що він складений судовим експертом Чившишом О.П., з відповідною правовою кваліфікацією, а тому висновок експерта відповідає вимогам законодавства України, та є належним доказом. Разом з тим, позивач погодилась на розмір страхового відшкодування в сумі 40 277,55 грн, з вирахуванням ПДВ 20% з матеріалів та складових з урахуванням висновку № Д19*07/20.

Позивач у судове засідання не з`явилася, її представник ОСОБА_5 надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує у розмірі 40 277,55 грн, та просить стягнути з відповідача судові витрати.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.12.2020 року, яка набрала законної сили 14.12.2020 року у справі 216/5600/20 встановлено, що 07 липня 2020 року о 15:30 год водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «MAN TGA01A», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «Kogel SNCO 24», реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вулиці Кобилянського у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, при зміні напрямку руху не переконався в безпечності свого маневру, на перехресті вулиць Кобилянського та Азовська виїхав на зустрічну смугу руху і допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , яка зупинилась на цьому перехресті, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с.15-17).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , виданого 02.07.2020 року ТСЦ 1248 (а.с.13-14).

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 на момент ДТП 07.07.2020 року була застрахована у відповідача ТДВ «СК «Гардіан», що встановлено страховим полісом № АР/000397936 (забезпечено автомобіль ОСОБА_2 ), та страховим полісом № АР/0397934 (забезпечено причіп) (а.с.100).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За загальними правилами, визначеними ст.ст. 1166, 1167, 1187, 1190 ЦК України, тягар цивільної відповідальності має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП.

Після настання ДТП представник позивача за договором ОСОБА_3 звернувся до ТДВ «СК «Гардіан», та надав усі необхідні документи для здійснення ОСОБА_1 страхового відшкодування.

06.08.2021 року ТДВ «СК «Гардіан» по справі №G-1526-1 за договором страхування АР/397936 здійснила перерахування відшкодування ОСОБА_1 в сумі 62 689,83 грн.

На адресу ТДВ «СК Гардіан» було направлено адвокатський запит з вимогою про здійснення додаткової виплати потерпілій ОСОБА_1 з урахуванням висновку експертного автотоварознавчого дослідження № Д19/07/20 від 31.07.2020 року в сумі 59 214,05 грн в рахунок страхового відшкодування за полісом № АР0397936.

Однак, відповіддю ТДВ «СК «Гардіан» від 08.12.2021 року відмовлено у виплаті решти страхового відшкодування (а.с.26).

Частиною першою статті 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (ч. 1 ст. 1187 ЦК України).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховитим відшкодуванням) (стаття 1194 ЦК України).

У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхуванням є вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому ним Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Розмір шкоди перебуває в межах страхованого відшкодування, відповідно відповідальність перед потерпілим за відшкодування матеріальної шкоди несе страховик.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № Д19/07/20 від 31.07.2020 року, замовленого ОСОБА_1 встановлено, що сума матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_3 , на 23.07.2020 року складає 121 903,88 грн. (а.а.28-58).

Позивачу сплачено відповідачем суму страхового відшкодування в розмірі 62 689,83 грн, що підтверджено платіжним дорученням № 19069 від 06.08.2021 року (а.с.142).

Відповідно до ст.ст. 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Судом враховано, що визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами).

Розмір відшкодування шкоди має бути не більшим, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03 червня 2021 року у справі №461/2217/19.

Судом встановлено, що відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № Д19/07/20 від 31.07.2020 року з відрахуванням ПДВ в розмірі 20 % з вартості матеріалів та складових, та після застосування коефіцієнта фізичного зносу 0,7, розмір недоплаченого позивачу страхового відшкодування складає 40 277,55 грн (103 282,40 (вартість ремонтно-відновлювальний робіт) 63 004,85 (вартість сплаченого страхового відшкодування)). Враховуючи позицію представника відповідача у відзиві на позов, який допускає, що розмір доплати страхового відшкодування не може перевищувати 40 277,55 грн, та в ході розгляду справи зменшення вимог позивача до вказаної суми, суд вважає необхідним частково задовольнити позов, та стягнути з відповідача на користь позивача недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 40 277,55 грн, замість заявленої позивачем в позові 58 899,03 грн.

При цьому, суд враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3992,40 грн, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5-8, 10, 11, 12, 13, 141, 264-265 ЦПК України, ст.ст. 15, 1166, 1188 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», (, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 96), на користь ОСОБА_1 ,( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), страхове відшкодування в розмірі 40 277,55 грн, та судовий збір в розмірі 3992,40 грн, всього 44 269,95 грн (сорок чотири тисячі двісті шістдесят дев`ять гривень 95 коп.).

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.І.Хомик