233 Справа № 233/6147/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2023 року

Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Левчук О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 (зареєстрована за адресом: АДРЕСА_1 ) про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини з ОСОБА_2 (мешкає за адресом: АДРЕСА_2 ), -

В С Т А Н О В И В:

23.10.2023 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її користь на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх заробітків (доходів) боржника, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття починаючи з дати подання заяви і до повноліття доньки.

Відповідно до ч.5 ст.165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Відповідно до отриманої судом інформації від Міністерства соціальної політики України станом на 10.11.2023 в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб міститься інформація про ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який з 15.07.2014 року фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (далі - Закон) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

При цьому вдавшись до аналізу положень Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" звертаю увагу, що Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 29.07.2019 у справі № 409/2636/17, де Верховний Суд зазначив, що, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", згідно ст.5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст. 1 цього Закону.

З системного аналізу вказаних норм вбачається, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування внутрішньо переміщеної особи може бути у тому числі місце реєстрації, яке підтверджується довідкою, виданою у встановленому законом порядку.

Таким чином, ОСОБА_2 , який є особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку за місцем свого перебування в м. Київ, має право відповідно до зазначених вище вимог закону за зареєстрованою адресою отримувати судові повістки, копії документів, приймати участь у судових засіданнях та інше, тобто реалізовувати принцип безперешкодного доступу до правосуддя, який визнається міжнародним співтовариством як фундаментальний згідно з Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (п. 1 ст. 6) та Міжнародним пактом про громадянські і політичні права (п. 1 ст. 14).

У зв`язку з наведеним, суд вважає необхідним відмовити заявнику у видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх заробітків (доходів) боржника, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття починаючи з дати подання заяви і до повноліття доньки.

Керуючись ст.ст.165, 161, 164, 293-294 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 (зареєстрована за адресом: АДРЕСА_1 ) про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини з ОСОБА_2 (мешкає за адресом: АДРЕСА_2 ).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу не було вручено в день її проголошення або складання, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Костянтинівського

міськрайонного суду О.О. Левчук