Справа № 214/9524/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 жовтня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, суд -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Соляник І.М., звернувся до суду з позовною заявою до ТДВ «Страхова компанія» «Гардіан», ОСОБА_2 , яку неодноразово уточнював, та відповідно до останньої редакції від 12 жовтня 2022 року, просить: стягнути з ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 несплачену частину страхового відшкодування в сумі 18 857,04 грн., та 1750,00 грн. вартості експертного транспортно -товарознавчого дослідження, а всього 20 607, 04 грн.; стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 розмір втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля в сумі 11 637,74 грн., 2600,00 грн. франшизи за договором страхування АР/1157091 та 1750,00 грн. вартості експертного транспортно-товарознавчого дослідження, а всього 15 987, 74 грн.

В обґрунтування пред`явлених вимог зазначено наступне. 13.09.2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілем «Toyota C-HR», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та «ЗАЗ FORZA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Оскільки водій ОСОБА_2 на місці ДТП визнав свою провину у даному ДТП, та цього ж дня учасниками ДТП було складено «європротокол» повідомлення про настання дорожньо-транспортної події задля отримання позивачем ОСОБА_1 страхової виплати. Цей «європротокол» був підписаний обома водіями та наданий відповідачу ТДВ «СК «ГАРДІАН», оскільки там була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , згідно полісу АР/1157091. У результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Toyota С-НК», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності позивачу, одержав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Надавши страховику ТДВ «СК «ГАРДІАН» «європротокол», позивач звернулась із заявою про проведення страхового відшкодування, у зв`язку з настанням страхового випадку. Розмір збитків відповідачем був оцінений в розмірі 15 000,00 грн. Позивач не погодилась із вищезазначеним розміром збитків, оскільки ця сума страхової виплати є значно заниженою. З метою розрахунку дійсної вартості нанесених збитків позивач звернулась до експерта Рейнюк О.В., який провів незалежне експертне транспортно-товарознавче дослідження, та відповідно до висновку №184/21 від 04.10.2021 року, вартість Матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля «Toyota C- HR» 1.21, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП 13.09.2021 року, становить 53 024,26 грн. Повідомивши суму збитків оцінених незалежним експертом, 21.10.2021 року на адресу щодо надання інформації про розгляд питання про виплату страхового відшкодування. Проте, відповідачем вказаний адвокатський запит було проігноровано, будь-якої відповіді не надано та 29.10.2021 року на рахунок позивача було зараховано 16905,22 грн., в якості страхового відшкодування згідно акту №G-13686-1, за пошкоджений автомобіль «Toyota C-HR», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Згідно Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 17.11.2011 №698 «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо- транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України» розмір виплати потерпілому від ДТП складає 50 000,00 грн. Отже, відповідачем не виконано покладені на нього зобов`язання та не сплачено позивачу різницю в межах страхової виплати у розмірі 18 857,04 грн. Крім цього, позивачем також понесені витрати на проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження, які складають 3500 грн. Відповідачем ТДВ «СК «ГАРДІАН» визнано випадок страховим та на підставі страхового акту №G-13686-1 здійснено виплату страхового відшкодування позивачу у розмірі 16 905,22 грн. Разом з цим, відповідно до висновку №184/21 від 04.10.2021 року, розмір втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля «Toyota C-HR» 1.2i, реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 11637,74 грн. Згідно п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Згідно полісу АР/1157091 страхова сума за шкоду завдану майну становить 130000,00 грн., франшиза 2600 грн., на яку зменшено суму страхового відшкодування. Отже, збитки, які складаються із втрати товарної вартості в сумі 11637,74 грн. та франшизи в сумі 2600 грн. мають бути відшкодовані винуватцем ДТП ОСОБА_2 . Як зазначено у ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено право особи на звернення в порядку, встановленому цим Кодексом, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст.5 ЦПК України, здійснюючі правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Згідно з частиною першою статті 1166, частини другої статті 1188 ЦК України шкода, завдану майну фізичної особи джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. За приписами статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування це вид цивільно- правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За приписами статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у 3 порядку, встановленому законодавством. Відповідно до пункту 34.2. статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Частина друга статті 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

12 січня 2022 року від ТзДВ «Страхова компанія Гардіан» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування відзиву наводить наступне. Відповідач підтверджує факт укладання договору про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/11157091, яким було забезпечено ТЗ «ЗАЗ Forza AF8654», д.н.з. НОМЕР_2 . Страхова сума за договором за шкоду завдану майну становить 130 000,00 грн. Франшиза 2600,00 грн.. Відповідач також визнає факт настання ДТП від 13.09.2021 року, внаслідок якого було пошкоджено ТЗ позивача «Toyota C-HR», д.р.н. НОМЕР_1 . Відповідальним за завдану шкоду є водій забезпеченого ТЗ «ЗАЗ Forza AF8654», д.н.з. НОМЕР_2 . 15.09.2021 року позивач надала відповідачеві повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку. Відповідно до п.34.2 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961) протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника на місце настання страхового випадку та/або місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. 17.09.2021 року відповідачем було здійснено огляд пошкодженого ТЗ «Toyota C-HR», д.р.н. НОМЕР_1 . За результатами огляду було складено акт огляду транспортного засобу від 17.09.2021 року, у якому зазначено детальний перелік механічних пошкоджень, які отримав вищевказаний транспортний засіб, а також перелік ремонтних операцій, які необхідно провести для відновлення автомобіля до того стану, у якому він перебував до ДТП. Як вбачається із вищевикладеного, довірена особа позивача повідомила відповідача про всі пошкодження, які утворились на ТЗ «Toyota C-HR», д.р.н. НОМЕР_1 під час ДТП від 13.09.2021 року. На виконання п. 34.4 ст. 34 Закону №1961 - для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. На виконання п.34.4 ст. 34 Закону №1961, аварійним комісаром Видутою Д.Ю. було складено аварійний сертифікат №40-D/95/6 від 20.09.2021 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу (далі Аварійний сертифікат №40-D/95/6). Відповідно до аварійного сертифікату №40-D/95/6, вартість відновлювального ремонту ТЗ «Toyota C-HR», д.р.н. НОМЕР_1 за вирахуванням ПДВ становить 19 505,22 грн. Згідно із п. 36.2 ст. 36 Закону №1961 якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі , що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документально підтвердженого факту оплати проведеного ремонту. Оскільки позивачем не було надано документів, що підтверджують факт проведення відновлювального ремонту ТЗ «Toyota C-HR», д.р.н. НОМЕР_1 на СТО, що є платником ПДВ підстави для доплати розміру ПДВ у відповідача відсутні. Відповідно до ст.. 12 З№1961 - страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Враховуючи вищевикладене сума страхового відшкодування була розрахована наступним чином 19 505,22 грн. -2600,00 грн. (франшиза) =16 905,22 грн. Отже на підставі аварійного сертифікату №№40-D/95/6 відповідачем було сплачено на користь позивача 16 905,22 грн. страхового відшкодування (без ПДВ). Відтак, на виконання п.22.1 ст. 22, п.34.2 ст. 34, ст. 35, п.36.2 ст. 36 Закону №1961 відповідачем було здійснено весь комплекс заходів щодо оцінки розміру шкоди, завданого позивачеві у зв`язку з пошкодженням ТЗ «Toyota C-HR», д.р.н. НОМЕР_1 , а також здійснено виплату страхового відшкодування у строки передбачені законом. Отже відповідач виконав зобов`язанні перед позивачем у повному обсязі. Крім того, відповідач зауважує, що у висновку №184/21 розмір збитку, завданий позивачеві у зв`язку з пошкодженням ТЗ «Toyota C-HR», д.р.н. НОМЕР_1 розрахований з включенням втрати товарної вартості, яка згідно вказаного дослідження становить 11 637,74 грн. Відповідно до п. 32.7 ст. 32 Закону №1961- страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. За наведених обставин, Відповідач вважає незаконним включення втрати товарної вартості до розміру страхового відшкодування та не вбачає правових підстав для її стягнення. Щодо врахування ПДВ у Висновку №184/21 зазначає, що розмір збитку визначеного з урахуванням ПДВ, відповідно розмір позовних вимог також збільшено на розмір ПДВ. Однак, позивачем не долучено до позовної заяви жодного документу, що підтверджує факт здійснення відновлювального ремонту ТЗ «Toyota C-HR», д.р.н. НОМЕР_1 на СТО , що є платником ПДВ. Також, щодо виклику заінтересованих осіб на огляд пошкодженого автомобіля, зазначає, що відповідачем було здійснено огляд пошкодженого автомобіля «Toyota C-HR», д.р.н. НОМЕР_1 та зафіксовано пошкодження, що утворились на ньому внаслідок ДТП від 13.09.2021 року. Водночас, довірена особа позивача своїм підписом на акті огляду підтвердила, що дана інформація відповідає дійсності. Відповідно до п.5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів - у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати та місця та часу проведення огляду КТЗ здійснюється замовником дослідження шляхом відповідного виклику під розписку особі, що викликається або телеграмою з повідомленням про її вручення. Проте всупереч вказаних вимог відповідач не був повідомлений про час та місце огляду ТЗ «Toyota C-HR», д.р.н. НОМЕР_1 , на основі якого був виконаний Висновок №184/21 та не був присутній під час вищезазначеного огляду. У зв`язку з чим, відповідач наголошує, що не долучення висновку №184/21 до огляду ТЗ «Toyota C-HR», д.р.н. НОМЕР_1 , на підставі якого було виконано авто товарознавче дослідження мало необґрунтоване включення у Висновок №184-21 низки ремонтних операцій, які відсутні у Аварійному сертифікаті. Таким чином, не долучення відповідача до огляду пошкодженого ТЗ «Toyota C-HR», д.р.н. НОМЕР_1 мало наслідком включення у Висновку №184/21 низки ремонтних операцій, які відсутні у акті огляду, виконаному відповідачем та підписаному довіреною особою Позивача, що в свою чергу, призвело до необґрунтованого збільшення розміру вартості ремонту ТЗ «Toyota C-HR», д.р.н. НОМЕР_1 , встановлено висновком №184/21. Водночас , присутність представника відповідача при огляді транспортного засобу дала б змогу усунути протиріччя, які виникли розрахунку матеріального збитку, завданого позивачеві у зв`язку з пошкодженням ТЗ «Toyota C-HR», д.р.н. НОМЕР_1 . Щодо стягнення з відповідача є стягнення 3500,00 грн. витрат із проведенням авто товарознавчої оцінки ТЗ «Toyota C-HR», д.р.н. НОМЕР_1 , відповідач не погоджується, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів тієї обставини, що розмірі матеріального збитку, завданий йому у зв`язку з пошкодженням ТЗ «Toyota C-HR», д.р.н. НОМЕР_1 складає 53 024,26 грн. В свою чергу відповідач виконав свої зобов`язання перед позивачем у повному обсязі.

03 лютого 2022 року від представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Соляника І.М. надійшла відповідь на відзив відповідно до якого останній вказує, що відповідно до вимог п. 34.2 ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач направляв свого представника на місце настання страхового випадку, яким було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу та складено відповідний акт від 17.09.2021 року, у якому зазначено детальний перелік механічних пошкоджень, які отримав ТЗ «Toyota C-HR», д.р.н. НОМЕР_1 , а також перелік ремонтних операцій, які необхідно провести для його відновлення. Отже, представнику відповідача було надано пошкоджений транспортний засіб для його повного огляду та виявлення всіх пошкоджень в результаті ДТП. Оскільки позивач вважала суму збитків значно зменшеною в порівнянні з пошкодженням транспортного засобу та вартістю його ремонту, вона звернулася до експерта Рейнюк О.В., який провів незалежне експертне транспортно-товарознавче дослідження та надав висновок №184/21 від 04.10.2021 року. Однак, у відзиві представник відповідача не погоджується з тим, що його представника не було запрошено на повторний огляд пошкодженого автомобіля. Пунктом 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, встановлюється , що у разі потреби виклику заінтересованих осіб. Тобто, виклик представника відповідача на повторний огляд транспортного засобу є правом позивача, у якому на її думку не було потреби, оскільки детальний огляд вже був проведений та складався відповідний акт. Крім того, згідно до п. 37.2 ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду пов`язану із втрати товарної вартості транспортного засобу. У зв`язку із чим запрошення направлялося винуватцю ДТП ОСОБА_2 . Таким чином, заперечення відповідача у цій частині є безпідставними та необґрунтованими.

16.06.2023 року до суду від представника позивачки ОСОБА_1 - Соляника І.М. надійшла заява про відмову від позовних вимог до ТДВ «СК «Гардіан» та закриття провадження по справі в цій частині позовних вимог.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 жовтня 2023 року прийнято відмову представника позивачки від позовних вимог в частині вимог до ТДВ «СК «Гардіан» та закрито в цій частині провадження по справі.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, від представник позивачки до суду надійшло клопотання, в якому останній просить справу розглядати за його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не подавав, відзиву не надавав, у зв`язку з чим на підставі ст.ст. 223, 280 ЦПК України судом, за згодою представника позивачки, проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні дослідженні наступні письмові докази: повідомлення (том №1 а.с. 11-12), виписка (том №1 а.с.14), договір (том №1 а.с.15), квитанція (том №1 а.с.16), висновок експертного дослідження (том №1 а.с. 17-28), ремонтна калькуляція (том №1 а.с. 29-32), звіт про комплектацію т/з (том №1 а.с. 33), додаток до висновку (том №1 а.с. 34-38), протокол огляду т/з (том №1 а.с. 39-41), фототаблиця (том №1 а.с. 42-46), свідоцтво про реєстрацію т/з (том №1 а.с. 59), поліс (том №1 а.с. 60), заява (том №1 а.с. 61), аварійний сертифікат (том №1 а.с. 85-90), додаток (том №1 а.с. 92), ремонтна калькуляція (том №1 а.с. 93), фото (том №1 а.с. 94-106), акт огляду т/з (том №1 а.с. 107-108), платіжне доручення (том №1 а.с. 109), страховий акт (том №1 а.с. 110), електронний поліс (том №1 а.с.180), повідомлення про ДТП (том №1 а.с. 181), заява про виплату страхового відшкодування (том №1 а.с. 182-183), посвідчення водія (том №1 а.с.190-191), пояснення (том №1 а.с.192), довідка за реквізитами (том №1 а.с. 193), рахунок (том №1 а.с.196), електронний європротокол (том №1 а.с. 197), фото (том №1 а.с. 198,199), посвідчення водія (том №1 а.с. 200), свідоцтво про реєстрацію т/з (том №1 а.с.201), схема ДТП (том №1 а.с. 204), ремонтна калькуляція (а.с. 223).

Суд, керуючись вимогамист.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належним доказом: свідоцтво про реєстрацію т/з (том №1 а.с. 59) так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме, що ОСОБА_1 є власником автомобіля «Toyota C-HR» д.н.з. НОМЕР_1 .

Суд вважає належними доказами: повідомлення (том №1 а.с. 11-12), виписка (том №1 а.с.14), договір (том №1 а.с.15), квитанція (том №1 а.с.16), висновок експертного дослідження (том №1 а.с. 17-28), ремонтна калькуляція (том №1 а.с. 29-32), звіт про комплектацію т/з (том №1 а.с. 33), додаток до висновку (том №1 а.с. 34-38), протокол огляду т/з (том №1 а.с. 39-41), фототаблиця (том №1 а.с. 42-46), поліс (том №1 а.с. 60), заява (том №1 а.с. 61), аварійний сертифікат (том №1 а.с. 85-90), додаток (том №1 а.с. 92), ремонтна калькуляція (том №1 а.с. 93), фото (том №1 а.с. 94-106), акт огляду т/з (том №1 а.с. 107-108), платіжне доручення (том №1 а.с. 109), страховий акт (том №1 а.с. 110), електронний поліс (том №1 а.с.180), повідомлення про ДТП (том №1 а.с. 181), заява про виплату страхового відшкодування (том №1 а.с. 182-183), посвідчення водія (том №1 а.с.190-191), пояснення (том №1 а.с.192), довідка за реквізитами (том №1 а.с. 193), рахунок (том №1 а.с.196), електронний європротокол (том №1 а.с. 197), фото (том №1 а.с. 198,199), посвідчення водія (том №1 а.с. 200), свідоцтво про реєстрацію т/з (том №1 а.с.201), схема ДТП (том №1 а.с. 204), ремонтна калькуляція (а.с. 223), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме, що автомобілі ««TOYOTA С -НR», д.н.з. НОМЕР_1 та «ЗАЗ FORZA», д.н.з. НОМЕР_2 отримали механічні пошкодження, понесений позивачкою матеріальний збиток та інші понесені позивачкою витрати, отримання позивачкою страхової виплати.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази, які визнані належними, допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази, які визнані допустимими та належними є достовірними.

Керуючись вимогами ст.80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля «Toyota C-HR» д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 .

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність автомобіля марки «ЗАЗ FORZA», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована в ТзДВ «Страхова компанія «Гардіан» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/1157091.

13.09.2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Toyota C-HR» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та «ЗАЗ FORZA» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , за результатами чого було складено «Європротокол», який було підписано обома водіями.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 звернулась до ТзДВ «Страхова компанія «Гардіан» із повідомленням про дорожньо-транспорту пригоду, в якому повідомила страховика про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 13.09.2021 року в м. Кривому Розі за участю автомобілей «Toyota C-HR» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та «ЗАЗ FORZA» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Відповідно до аварійного сертифікату №40-D/95/6 вартість матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу «Toyota C-HR» д.н.з. НОМЕР_1 станом на 13.09.2021 року складає 22 616,26 грн.

Не погоджуючись з вказаною сумою розміру збитків, позивачкою було замовлено експертне транспортно-товарознавче дослідження колісного транспортного засобу «Toyota C-HR» д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідно до звіту № 184/21 про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Toyota C-HR» д.н.з. НОМЕР_1 , складеним на замовлення позивача, вартість матеріального збитку заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля «Toyota C-HR» д.н.з. НОМЕР_1 ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 , складає 53 024,26 грн.

Відповідно до висновку №184/21 від 04.10.2021 року, розмір втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля «Toyota C-HR» 1.2i, реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 11637,74 грн.

Згідно полісу АР/1157091 страхова сума за шкоду завдану майну становить 130000,00 грн., франшиза 2600 грн., на яку зменшено суму страхового відшкодування.

Згідно заяви про виплату страхового відшкодування від 22.11.2021 року, ОСОБА_1 отримала суму страхового відшкодування у розмірі 16 905,22 грн.

Відповідачем ОСОБА_2 дані докази належним чином не спростовані, їх неналежність або недопустимість відповідачем не доведена.

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України, Законом України від «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч.ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Відповідно до звіту № 184/21 про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Toyota C-HR» д.н.з. НОМЕР_1 , складеним на замовлення позивача, вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки власнику автомобіля «Toyota C-HR», д.н.з. НОМЕР_1 ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 , складає 53 024,26 грн.

Згідно заяви про виплату страхового відшкодування від 22.11.2021 року ОСОБА_1 отримала суму страхового відшкодування у розмірі 16 905,22 грн.

Згідно полісу АР/1157091 страхова сума за шкоду завдану майну становить 130000,00 грн., франшиза 2600 грн., на яку зменшено суму страхового відшкодування.

Відповідно до висновку №184/21 від 04.10.2021 року, розмір втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля «Toyota C-HR» 1.2i, реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 11637,74 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Відповідно до ст. 29 Закону №1961-IV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

В свою чергу, статтею 32 Закону №1961-IV встановлені випадки, коли страховиком шкода не відшкодовується.

Так, згідно п.32.7 ч.1 ст.32 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкоду, пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

В постанові Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі №359/2309/17 вказано: «…правильним є стягнення з винного водія різниці між сплаченою фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати)…»

«…Системний аналіз п.32.7 ч.1 ст.32 Закону №1961-IV, ст.22, абз.3 п.3 ч.1 ст.988, ст.ст.1166, 1187, 1194 ЦК, пп.1.6,8.6,8.6.1,8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку…»

Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню розмір втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля в сумі 11 637,74 грн., 2600,00 грн. франшизи за договором страхування АР/1157091 та 1750,00 грн. вартості експертного транспортно-товарознавчого дослідження, всього 15 987, 74 грн.

Отже, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 12 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, та ст. 13 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню.

Стосовно вимог представника позивачки в заяві про стягнення витрат на правничу професійну допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги, суду надано Договір № 20/10-21 від 20.10.2021 року про надання юридичних послуг та додаткова угода №1 до договору про надання правової допомоги відповідно до яких вартість послуг у фіксованому розмірі становить становить 6000,00 грн.

Враховуючи викладене, а також те, що заявлені представником позивачки витрати у сумі 6000,00 грн. є співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, затраченим ним часом на надання правничої допомоги, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, тому суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі ст.ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду в сумі 908,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 15,16, 22, 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст. ст.2,4,13,76-81,95,258-259, 263 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) - задовольнити повністю.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 розмір втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля в сумі 11 637,74 грн., 2600,00 грн. франшизи за договором страхування АР/1157091 та 1750,00 грн. вартості експертного транспортно-товарознавчого дослідження, а всього 15 987, 74 грн.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн. 00 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його підписання не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов