Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 553/1504/21
Провадження № 2/553/74/2023
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2023 року м. Полтава
Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря судового засідання Зубань Н.Л.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням,
Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 06.01.2021 приблизно о 23 год. 02 хв. по вул. Небесної Сотні, 124 у м. Полтаві сталася дорожньо-транспортної пригода за участі автомобіля ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля Toyota COROLA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 .. Відносно водія автомобіля ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що спричинив ДТП, складено протокол про адміністративне правопорушення та передано матеріали до Ленінського районного суду м. Полтави. Внаслідок пригоди обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Ленінського районного суду м. Полтави у справі № 553/57/21 від 22.01.2021, яка набрала законної сили 02.02.2021, винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, було визнано, водія автомобіля ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 .. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована в ТДВ «СК «ГАРДІАН», поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/1136594 від 18.12.2020. Максимальний розмір страхового відшкодування за шкоду завдану майну третьої особи за полісом АР/1136594 від 18.12.2020 складає 130000,00 грн., розмір франшизи складає 2600 грн.
Відповідно до виконаного оцінювачем ОСОБА_5 звіту №16/02/21 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, ринкова вартість автомобіля Toyota COROLA, реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на 06.01.2021 складає 269866,45 грн, вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota COROLA, реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на 06.01.2021 складає 201663,87 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали), відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля Toyota COROLA, реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на 06.01.2021 складає 126 232,18 грн (включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали).
ОСОБА_2 зобов`язаний відповідно до ст.ст.11,22,1194 ЦК України сплатити ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром майнової шкоди, та розміром страхового відшкодування та витрати, які позивач поніс з метою відновлення свого порушеного права.
Відповідно до виконаного оцінювачем ОСОБА_5 звіту №16/02/21 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota COROLA, реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на 06.01.2021 складає 201 663,87 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали), без ПДВ вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota COROLA, реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на 06.01.2021 року складає 171 818,06 грн.
Провадження у справі відкрито за ухвалою суду від 28.07.2021, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 19.01.2022 за клопотанням позивача у вказаній справі була призначена судова автотоварознавча експертиза, проведення якої доручено експертам Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.засл.проф. М.С. Бокаріуса, а провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.
Ухвалою суду від 08.08.2022 провадженні у справі поновлено у зв`язку з надходженням на адресу суду клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи та уточнення даних, необхідних для проведення судової автотоварознавчої експертизи.
Ухвалою суду від 14.12.2022 задоволено клопотання судового експерта Балинського Євгена від 29.07.2022, а провадження у справі зупинено.
Ухвалою суду від 11.09.2023 провадження у вказаній цивільній справі було поновлено.
Також від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про закриття провадження у справи у зв`язку із відмовою від позову в частині позовних вимог до ТДВ «СК «Гардіан».
Ухвалою суду від 16.11.2023 прийнято відмову позивача ОСОБА_1 від позову в частині позовних вимог до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», а провадження у справі в цій частині - закрито
Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони до суду не прибули.
Від представника позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги до ОСОБА_2 останній підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 правом подання відзиву не скористався, причин не прибуття в судове засідання не повідомив.
За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України, 16.11.2023 судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду справи.
Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи й підлягають установленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1,2 ст.77 ЦПК).
У ч.1 ст.89 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх поцесуальних прав та обв`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Виходячи з вищенаведеного, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами.
Згідно вказаної постанови суду від 22.01.2021, 06.01.2021 близько 23 год. 02 хв. по вул. Небесної Сотні, 124 у м. Полтаві, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2109», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «TOYOTA COROLA», державний номер НОМЕР_2 (водій ОСОБА_6 ). У результаті дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобілі зазнали механічних пошкоджень.
Позивач ОСОБА_6 є власником автомобіля «TOYOTA COROLA», державний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .
Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ 2109», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТДВ «СК «ГАРДІАН» згідно полісу № АР/001136594, максимальний розмір страхового відшкодування за шкоду майну складає 130000,00 грн, розмір франшизи складає 2600 грн.
11.01.2021 ОСОБА_1 подав письмове повідомлення до ТДВ «СК «ГАРДІАН» про настання дорожньо-транспортної пригоди та 23.02.2021 заяву про виплату страхового відшкодування,
Відповідно до виконаного оцінювачем ОСОБА_5 звіту №16/02/21 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, ринкова вартість автомобіля Toyota COROLA, реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на 06.01.2021 складає 269866,45 грн, вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota COROLA, реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на 06.01.2021 складає 201663,87 грн (включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали), вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля Toyota COROLA, реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на 06.01.2021 складає 126232,18 грн (включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали).
Згідно з висновком експерта №234-235 від 31.08.2023 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Toyota COROLA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_4 , без врахування ПДВ станом на 06.01.2021 складала 195246,73 грн. Вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу КТЗ автомобіля марки «Toyota COROLA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_4 , без врахування ПДВ станом на 06.01.2021 складала 129687,70 грн.
Після надходження висновку експерта, позивачем були збільшені вимоги до ТДВ «СК «ГАРДІАН» та ОСОБА_2 та в подальшому у зв`язку із відмовою позивача від вимог до страхової компанії, провадження у справі в цій частині закрито.
Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України(далі -ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Зі змісту ст. 979 ЦК України слідує, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
За змістом ст.ст.28,29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Проте, межі відповідальності страховика встановлюються тим же Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема, відповідно до тих же ст.ст. 29, 36 Закону страховики у разі заподіяння майнової шкоди шляхом пошкодження транспортного засобу відшкодовують лише шкоду у розмірі ремонту з урахування зносу, при цьому, завжди зменшуючи розмір такого відшкодування на розмір ПДВ, решту - різницю між повною вартістю ремонту - відшкодовує заподіювач шкоди у порядку ст. 1194 ЦК України.
Різниця між виплаченою позивачу страховиком відповідача сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого у ДТП, зумовлена законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, зокрема, врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу.
Тому саме відповідач, як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.
Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суд, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинен виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи.
Також з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути розмір витрат на проведення незалежним оцінювачем оцінки майна, що складає 2800 грн.
Статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76-83, 89, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач:ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 .

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих