Справа № 282/621/23
Провадження № 2/282/161/23
У Х В А Л А

Іменем України

22 листопада 2023 року

смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Носача В.М.,

при секретарі судового засідання Демчук В.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_4 про надання строку на примирення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Любарського районного суду Житомирської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 по розірвання шлюбу.

22 листопада 2023 року через канцелярію суду надійшла заява від представника відповідача про надання строку на примирення.

В судовому засіданні відповідач заяву свого представника підтримав, просив відкласти розгляд справи та надати строк для примирення.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Позивачка категорично заперечувала проти надання строку на примирення, та вказала, що рішення про розірвання шлюбу прийнято сторонами особисто та відповідачу достеменно було відомо про наявність в Любарському районному суді справи про розірвання шлюбу. Також вказала, що відповідач жодних дій щодо збереження сім`ї не здійснював, натомість неодноразово погрожував їй та її родині фізичною розправою, ображав її, а тому примирення між ними не можливе.

Суд, дослідивши заяву, вислухавши пояснення сторін, дійшов наступного висновку.

Стеттею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Частиною 7 ст. 240 ЦПК України передбачено, що у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Наявність наміру для примирення лише в одного подружжя без згоди на це іншого подружжя не є правовою підставою для надання строку для примирення. При цьому надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом.

Сторони зазнають, що проживають окремо, позивачка категорично заперечує проти примирення, в позовній заяві зазначила, що вона вже зверталась з позовом про розірвання шлюбу, який було залишено без розгляду через їх з відповідачем примирення.

А тому, суд дійшов висновку, що надання подружжю строку для примирення, всупереч бажанню позивачки, буде суперечити закону та моральним засадам суспільства, оскільки суд не може примушувати одного з подружжя вчиняти дії, направлені на примирення з іншим.

А відтак, суд дійшов висновку, що за вказаних обставин суд не має підстав для застосування ст. 111 СК України та надання сторонам строку для примирення.

Керуючись ст.ст. 240, 258-261, 353 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволення заяви представника відповідача ОСОБА_4 про надання строку примирення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.М. Носач