Справа № 303/4700/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 травня 2023 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Готра Т.Ю., Джуга С.Д.,

з участю секретаря: Савинець В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою АТ КБ "ПриватБанк" на заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 14 вересня 2021 року у справі № 303/4700/21 (Головуючий: Гутій О.В.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 17 347,43 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 15.03.2019 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», які розміщені на офіційному сайті позивача, «Тарифами Банку» складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Договір, укладений з відповідачем є договором приєднання, порядок укладення якого передбачений ст. 634 ЦК України.

Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, розмір якого у подальшому збільшився до 15 000,00 грн.. Для користування кредитним картковим рахунком, відповідач отримав кредитну картку.

У зв`язку із невиконанням відповідачем умов договору станом на 12.05.2021 року у нього виникла заборгованість в сумі 17 347,43 грн., яка складається з 13 948,25 грн. - заборгованість за тілом кредитом, в тому числі: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 13 948,25 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3399,18 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, які позивач просить стягнути з відповідача та судовий збір у сумі 2270,00 грн.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 14 вересня 2021 року у задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення як таке, що ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки сторонами були досягнуті усі істотні умови кредитування та розрахунок заборгованості здійснено банком на підставі узгоджених сторонами умов кредитування. Належним доказом укладення договору є анкета-заява та отримана за бажанням кредитна карта, користування якою клієнт визначає самостійно за своєю потребою. Крім цього 15.03.2019 року відповідачем було підписано Паспорт споживчого кредиту в якому зазначена відсоткова ставка та інші істотні умови кредитного договору. Також отримання та використання позичальником кредитних коштів підтверджується випискою по рахунку відповідача.

Заслухваши пояснення представника АТ КБ «ПриватБанк» - Гринихи Т.Ю., яка підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

ОСОБА_1 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи належним чином був повідомлений шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, а тому його неявка не перешкоджає розгляду справи у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 15.03.2019 року підписав заяву б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

Також 15.03.2019 року ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту, де зазначені основні умови кредитування та процентна ставка.

За укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 кредитним договором, останній отримав кредитну картку на яку встановлено кредитний ліміт, який з часом збільшився до 15 000 грн.

Згідно з наданим Банком розрахунком заборгованість ОСОБА_1 станом на 12.05.2021 року становить 17 347,43 грн., яка складається з 13 948,25 грн. - заборгованість за тілом кредитом; 3399,18 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку AT КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 10561 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

У заяві позичальника від 15.03.2019 року процентна ставка не зазначена.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту просив стягнути крім тіла кредиту заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитними коштами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у цій частині посилається на те, що відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold», які розміщені на сайті, що подані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені в тому числі пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін.

Оскільки відповідачем у даній справі не підписані Тарифи, Умови та Правила надання банківських послуг, а анкета-заява не містить положень про нарахування процентів, штрафів, пені, суд першої інстанції правильно відмовив в задоволенні вимоги стягнення щодо стягнення відсотків.

03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа № 342/180/17).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Вказані висновки Великої Палати Верховного Суду є обов`язковими до врахування судом.

Паспорту споживчого кредиту, на який в апеляційній скарзі посилається позивач, хоч і підписаний відповідачем та містить основні умови кредитування та інформацію щодо процентної ставки, не може вважатися належним доказом узгодження сторонами розміру процентної ставки, оскільки вся інформація зазначена у паспорті споживчого кредиту зберігала чинність та була актуальною до 30.03.2019 року, тобто така була дійсною та актуальною протягом 16-ти днів. Більш того, зі змісту цього паспорту слідує, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

У розділі 4 вказаного Паспорту зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит.

Отже, зазначений Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватись за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Разом з тим, із виписки за договором № б/н вбачається, що відповідач користувався коштами, які містилися на картковому рахунку, розраховувався кредитними коштами в магазинах, знімав готівку в банкоматах та періодично частково погашав заборгованість, що свідчить про факт отримання відповідачем кредиту, а тому позивач має право вимагати повернення фактично наданих відповідачу коштів.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованісті, заборгованість ОСОБА_1 за тілом кредиту становить 13 948,25 грн.

Також у даному розрахунку заборгованості вказано, що відповідачем погашено заборгованість за нарахованими відсотками, які не повинні були стягуватися у сумі 1176,83 грн., а відтак, на переконання колегії суддів, з відповідача ОСОБА_1 на користь банку підлягає стягненню сума коштів, яка не була погашена саме по тілу кредиту у розмірі 12 771,42 грн. (13948,25 - 1176,83 = 12771,42 грн.).

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у відповідності до п.п. 1, 3, 4 ст. 376 ЦПК України із ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково, стягнувши із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту у розмірі 12 771,42 грн., а у решті позову відмовити із вищезазначених підстав.

Судові витрати у розмірі 4 176 грн. 80 коп. у відповідності до ст.ст. 133, 141 ЦПК України підлягають стягненню із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк», пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу АТ КБ "Приват Банк" задовольнити.

Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 14 вересня 2021 року скасувати.

Позов АТ КБ "ПриватБанк" задовольнити частково

Стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 12 771,42 грн заборгованості за кредитним договором та судові витрати у розмірі 4176,80 грн.

У решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення

Повний текст постанови складено - 17 травня 2023 року.

Головуючий

Судді: