Справа №6-455/10
Провадження №6/751/424/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

у складі: головуючого-судді Деркача О. Г.

секретаря судового засідання Курач В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", ОСОБА_1 про заміну стягувача його правонаступником,-

Встановив:

16.10.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулось до суду з заявою, в якій просить замінити вибулого стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (, місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Ігоря Сікорського, буд. 8) у справі №6-455/10 за позовом Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №SME0013705 від 30.05.2008 року.

Заявлені вимоги мотивує тим, що ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 06.04.2010 заяву ПАТ «Альфа-Банк» про видачу виконавчого документа було задоволено, видано виконавчий лист № 6-455/10 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ Альфа-Банк боргу за кредитним договором № SME0013705 від 30.05.2008 року.

26.07.2021 року Новозаводський районний суд міста Чернігова постановив ухвалу по даній справі, якою замінив стягувача по справі на ТОВ ФК "Довіра та Гарантія".

14.04.2022 року між ТОВ ФК "Довіра та Гарантія" та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», відповідно до чинного законодавства України, був укладений Договір факторингу №1404ДГФ, за яким ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № SME0013705 від 30.05.2008 року.

Представник заявника та представник заінтересованої особи ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» в судове засідання не з`явилися, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином. В поданій заяві заявник просить розглянути справу без участі його представника.

Боржник в судове засідання не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Заяв та клопотань до суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, суд ухвалив проводити судове засідання у відсутність сторін, оскільки їх неявка не перешкоджає вирішенню даного питання.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наведені підстави для заміни сторони у виконавчому провадженні, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 06.04.2010 року Новозаводським районним судом міста Черніова винесено ухвалу по цивільній справі №6-455/10, на підставі якої видано ПАТ «Альфа-Банк» виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 22.06.2009 року по цивільній справі за позовом ЗАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором: позовні вимоги ЗАТ «Альфа-Банк» задоволено в повному обсязі і стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ЗАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 16342,71 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ЗАТ «Альфа-Банк» пеню за договором поруки у сумі 3770,56 грн.; стягнуто солідарно судові витрати з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а саме - витрати по сплаті третейського збору в сумі 200,00 грн. 19.08.2009 року відбулась державна реєстрація змін найменування банку, а саме найменування Закрите акціонерне товариство було змінено на Публічне акціонерне товариство.

24.02.2011 року Олександрівським ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного МУМЮ (м. Дніпро) відкрито провадження щодо ОСОБА_1 № НОМЕР_1 . (а.с. 12)

24.02.2011 року Олександрівським ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного МУМЮ (м. Дніпро) відкрито провадження щодо ОСОБА_1 № НОМЕР_2 . (а.с.13)

26.09.2016 року між ПАТ Альфа-Банк, яке є стягувачем у виконавчому провадженні, та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу №2016-3АБ/ДГ, згідно якого ПАТ "Альфа-Банк" відступило ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» свої права грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № SME0013705 від 30.05.2008 року. (а.с.4-9)

14.04.2022 року між ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», яке є стягувачем у виконавчому провадженні, та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір факторингу №1404ДГФ, згідно якого ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» свої права грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № SME0013705 від 30.05.2008 року, (а.с.43-44)

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон)).

Відповідно до частин першої, другої статті 15 Закону сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ.

Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (частини перша та друга статті 55 ЦПК України).

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша та друга статті 442 ЦПК України). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (частини перша та друга статті 15 Закону про виконавче провадження).

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

Доказами правонаступництва, залежно від підстав виникнення, можуть бути: свідоцтво про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України), передавальний акт комісії з припинення юридичної особи (статті 104, 106 ЦК України), правочин щодо заміни кредитора або боржника у зобов`язанні (статті 512, 513, 520, 521 ЦК України).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 08.02.2022 у справі №2-7763/10 зробила висновок про те, що:

- особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження (п. 75);

- враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі (п. 94);

- не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення. Разом з тим і заміна стягувача у виконавчому документі як сторони справи має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані. Саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом, оскільки не відповідає вимогам частини першої статті 2 ЦПК України. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства. Якщо, наприклад, суд підтвердив зобов`язання однієї сторони договору перед іншою та відповідне судове рішення набуло законної сили, то суд не здійснює заміну його сторони у випадку уступки відповідним кредитором за цим договором своїх прав та обов`язків іншій особі на цю іншу особу лише заради процесуальної констатації цього матеріального правонаступництва. Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог ч. 1 ст. 2 ЦПК України (п. 115).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Чернігівського апеляційного суду від 31.01.2023 року у справі №751/8223/13.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10, провадження №14-197 цс 21 зазначила, що стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу має встановлені строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки, якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (п.2 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», п. 1 ч. 2 ст. 26 Закону №606-Х1У), Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження як завершальної стадії судового процесу спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно ч. 1 ст. 12 Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Отже, згідно ст. 12 Закоку України "Про виконавче провадження", строк пред`явлення виконавчого листа № 6-455/10 від 06.04.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Альфа-Банк боргу за кредитним договором № SME0013705 від 30.05.2008 року, пропущено.

Крім того, згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень з відкритим доступом за параметрами пошуку за прізвищем, ім`ям та по батькові боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконавчі провадження №24619875, №24619923, де стягувачем зазначено ПАТ «Альфа-Банк» завершено, відкриті виконавчі провадження відсутні, що підтверджує факт відсутності на виконанні у будь-якому відділі державної виконавчої служби чи приватного виконавця виконавчих листів про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ПАТ «Альфа-Банк».

Інших доказів матеріали справи не містять.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що заява ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», статтями 11, 512 ЦК України, статтями 247, 258, 260, 354-355, 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", ОСОБА_1 про заміну стягувача його правонаступником - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 10.11.2023 року.

Суддя О. Г. Деркач