Справа № 331/4990/23
Провадження № 2-о/331/560/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

10 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді: Антоненко М.В.,

при секретарі Байрамовіій Д.А.,

присяжних: Заболотнього С.В., Ланіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, -

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2023 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, заінтересована особа Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради.

В обґрунтування заяви зазначено, що 11 вересня 2010 року вона уклала шлюб з громадянином ОСОБА_2 .. Від шлюбу з ОСОБА_2 заявниця має неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає із заявницею.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. ОСОБА_2 є солдатом в/ч НОМЕР_1 .

17 квітня 2022 року ОСОБА_2 зник безвісті під час ведення бою з противником, виконуючи конституційний обов`язок щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості виконували бойові завдання в районі населених пунктів Приютне, Вишневе, Степове та Новоукраїнське Запорізької області, що підтверджується повідомленням на зниклого безвісті за підписом Начальника ОСОБА_4, майором ОСОБА_5 .

На цей час заявниця має намір зареєструвати місце проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і тому їй потрібен дозвіл батька на реєстрацію дитини.

Внаслідок того, що ОСОБА_2 зник безвісті, заявниця не має можливості отримати від батька дитини дозвіл на реєстрацію місця проживання їх спільного сина.

Прийнятими мірами місце знаходження ОСОБА_2 встановити не вдалося.

У зв`язку з чим заявник просила оголосити ОСОБА_2 безвісно відсутнім.

Представник заявника адвокат Мельнікова А.А. до суду не з"явилась , надала заяву про розгляд справи без її участі та без участі заявниці. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі , просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявниця перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 11 вересня 2010 року Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 442. Від шлюбу з ОСОБА_2 вона має неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає із заявницею.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 березня 2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

ОСОБА_2 є солдатом в/ч НОМЕР_1 . 17 квітня 2022 року ОСОБА_2 зник безвісті під час ведення бою з противником, виконуючи конституційний обов`язок щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості виконували бойові завдання в районі населених пунктів Приютне, Вишневе, Степове та Новоукраїнське Запорізької області, що підтверджується повідомленням на зниклого безвісті за підписом Начальника ОСОБА_4, майором ОСОБА_5 , по теперішній час не повернувся додому, його місце перебування невідоме.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Безвісна відсутність, - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місцезнаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. При визнані фізичної особи безвісно відсутньою настають правові наслідки, визначені ст. 44 ЦК України.

Згідно статті 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визначити фізичну особу безвісно відсутньою, обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи.

Таким чином, з аналізу вказаних правових норм, для визнання фізичної особи безвісно відсутньою слід встановити кілька юридичних фактів у їх сукупності, а саме: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання (тобто за місцем реєстрації) протягом тривалого часу; 2) відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливість їх одержання усіма доступними способами та вжитими заходами; 3) закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування даної особи; 4) визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Разом з тим, сама по собі тривала відсутність особи за місцем проживання або реєстрації не може бути підставою для визнання такої особи безвісно відсутньою, оскільки безвісна відсутність є засвідчений у судовому порядку факт довготривалої відсутності фізичної особи в місці свого проживання, якщо не вдалося встановити місця її перебування.

За своїм змістом стаття 43 ЦК України передбачає з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.

Визнання особи безвісно відсутньою має широке коло правових наслідків, тому мають бути вжитті всі заходи для з`ясування обставин зникнення особи, заходи щодо її розшуку.

Процес розшуку безвісно відсутніх осіб регулюється такими нормативно-правовими актами законодавчого рівня, як Кримінальний кодекс України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Закони України «Про Національну поліцію» та «Про оперативну-розшукову діяльність».

Законом України «Про Національну поліцію»визначено, що одним із повноважень поліції є розшук безвісно зниклих осіб; початок розшуку безвісно зниклих осіб є підставою для відкриття кримінального провадження. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» інформація про безвісно зниклу особу є підставою для здійснення оперативно-розшукової діяльності.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім, оскільки факт відсутності останнього за місцем свого постійно проживання підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються, заявнику та іншим заінтересованим особам нічого не відомо про місце перебування ОСОБА_2 , а вжиті заходи для встановлення місця перебування фізичної особи не дали результатів.

Також судом встановлено, що заявнику необхідно визнання її чоловіка безвісно відсутнім для врегулювання та здійснення реєстрації місця проживання неповнолітньої дитини.

Згідно з ч. 1 ст.309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою.

На підставі ст. 43 ЦК України, керуючись статтями 10, 19, 76-78, 81, 89, 263-265, 268, 273, 293, 305, 306 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 безвісно відсутнім з 17 квітня 2022 року.

Роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою, в порядку, передбаченому ч. 1ст. 309 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: М.В. Антоненко

Присяжні: С.В. Заболотній

І.В. Ланіна