ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року

м. Черкаси

Справа № 705/2175/23
Провадження № 22-ц/821/1856/23
Категорія: скарга на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.

суддів: Василенко Л.І., Карпенко О.В.,

секретаря: Винник І.М.

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1

особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 11 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа: Ватутінський міський суд Черкаської області про відшкодування моральної шкоди завданої незаконним рішенням,-

в с т а н о в и в :

10 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Звенигородського районного суду Черкаської області із заявою про виправлення описки в ухвалі суду від 09 жовтня 2023 року, а саме: з «Звенигородський районний суд Черкаської області» на «Звенигородський районний суд».

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 вказувала, що відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію, такої назви юридичної особи як «Звенигородський районний суд Черкаської області» не існує, натомість, є юридична особа «Звенигородський районний суд».

Отже, в ухвалі невірно зазначено назву судової установи Звенигородський районний суд Черкаської області. Вважає, що при виготовленні тексту ухвали було допущено описку.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 11 жовтня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в судовому рішенні відмовлено.

Мотивуючи прийняте судове рішення, суд першої інстанції вказав, що Указом Президента України № 7/2020 від 14 січня 2020 року було призначено на посаду судді Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Дар`ю Ігорівну. Ухвала суду від 09 жовтня 2023 року виносилась суддею зазначеного суду одноособово. Відтак, в ухвалі суду від 09 жовтня 2023 року міститься точне найменування посади.

Ухвала Звенигородського районного суду Черкаської області від 09 жовтня2023 року не містить жодних описок щодо невірного зазначення назви судової установи, тому, на переконання суду, заява про виправлення описки є необґрунтована.

Не погоджуючись з ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 11 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, просила її скасувати та прийняти нове судове рішення, яким заяву про виправлення описки задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суддя Д.Сакун підкреслила реальний конфлікт інтересів щодо суперечності між її призначенням на посаду та назвою судового органу, в якому вона працює, що, очевидно, вплинуло на об`єктивність або неупередженість прийнятого нею рішення та не вчинення дії щодо заявлення самовідводу під час виконання повноважень щодо здійснення правосуддя.

Скаржник вважає, що під час постановлення ухвали суддею Д. Сакун грубо проігноровані норми процесуального закону щодо участі у розгляді справи неповноважного складу суду, невідповідності ухвали суду вимогам ч. 1 ст. 263 ЦПК України, а саме: судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відзив на апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду не надходив.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до положень частини другої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37- 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. З рештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Положення вказаної статті передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки. Виходячи із системного аналізу приписів ЦПК України, описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо).

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номеру і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо), або мають технічний характер (тобто, які виникли в процесі виготовлення тексту рішення).

Таким чином, виправлення допущених у рішенні, постанові, ухвалі описок, арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть судового рішення.

Згідно роз`яснень Пленуму ВСУ від 18 грудня 2009 року N 14 у п.19 постанови «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Описки це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в суді першої інстанції просила виправити допущену описку в ухвалі Звенигородського районного суду Черкаської області від 09 жовтня 2023 року, а саме: змінити назву юридичної особи по тексту ухвали з «Звенигородський районний суд Черкаської області» на «Звенигородський районний суд», оскільки такої юридичної особи як Звенигородський районний суд Черкаської області не існує.

На підтвердження вказаних обставин ОСОБА_1 надала: Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 561072 відповідно до якого юридична особа Звенигородський районний суд зареєстровано 19.11.1992 (а.с. 42, т. 2); Відповідь № 145308 про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС, відповідно до якої у Електронному кабінеті у підсистемі Електронний суд ЄСІТС 14.06.2019 зареєстрована юридична особа Звенигородський районний суд (а.с. 43, т. 2 на звороті).

Колегія суддів зазначає, що опискою визнається помилка, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, які мають вплив на зміст судового рішення та його виконання. Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка тощо).

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Не вважаються опискою помилки, які не викривляють зміст, а також виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.

Такий правовий висновок викладено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 23 березня 2023 року у справі № 990/106/22.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що зазначена скаржницею описка в ухвалі Звенигородського районного суду Черкаської області від 09 жовтня 2023 у даній справі, не відповідає змісту визначення поняття описки в розумінні процесуального закону. Відтак, оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 11 жовтня 2023 року прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування скаржницею не доведено та колегія суддів не вбачає.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування чи зміни ухвали суду, відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 11 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа: Ватутінський міський суд Черкаської області про відшкодування моральної шкоди завданої незаконним рішенням - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий В.Г. Бородійчук

Судді Л.І. Василенко

О.В. Карпенко