Справа № 490/9587/18
н/п 4-с/490/4/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

21 листопада 2023 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.

при секретарі Постолатій К.О.,

за участі представника особи, дії якої оскаржуються, Тарасенко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця та начальника Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), заінтересовані особи: Інгульський відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій скаржник просить:

визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Рудик О.М. Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не закінчення виконавчого провадження № 60919470 (наразі входить до зведеного виконавчого провадження № 62224130) щодо примусового виконання судового наказу за № 2-н/490/1057/2018, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 23 листопада 2018 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 50% усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з 19 листопада 2018 року до досягнення дітьми повноліття, та як наслідок не зняття арешту з усього майна боржника;

зобов`язати державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) закінчити виконавче провадження № 60919470 на підставі п. 10 чатсини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»;

визнати протиправною бездіяльність начальника Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не закінчення виконавчого провадження № 60919470 (наразі входить до зведеного виконавчого провадження №62224130) щодо примусового виконання судового наказу за № 2-н/490/1057/2018, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 23 листопада 2018 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 50% усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з 19 листопада 2018 року до досягнення дітьми повноліття, та як наслідок не зняття арешту з усього майна боржника;

визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Рудик О.М. Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо ненадання розрахунку заборгованості боржнику у зведеному виконавчому провадженні №62224130 щодо примусового виконання судового наказу № 2-н/490/1057/180 виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 23 листопада 2018 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 усіх видів його заробітку щомісячно, а також щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого 10 грудня 2019 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої дитини, яка навчається у розмірі 1/10 частки від доходу боржника;

зобов`язати державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рудик О.М. надати розрахунок заборгованості за аліментами боржнику ОСОБА_1 станом на 01 жовтня 2021 року у зведеному виконавчому провадженні № 62224130;

визнати протиправною бездіяльність начальника Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Павлюка П.М. щодо ненадання розрахунку заборгованості боржнику у зведеному виконавчому провадженні №62224130 щодо примусового виконання судового наказу № 2-н/490/1057/180 виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 23 листопада 2018 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 усіх видів його заробітку щомісячно, а також щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого 10 грудня 2019 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої дитини, яка навчається у розмірі 1/10 частки від доходу боржника;

стягнути з Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на його користь 5000,00 грн витрат на правову допомогу.

Відповідно до чатсини другої статті 447 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У судове засідання з`явився заступник начальника Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тарасенко К.В., який просив у задоволенні скарги відмовити, посилаючись на правомірність дій державного виконавця під час здійснення виконавчих проваджень № 62224130 та № 60919470.

Скаржник та зацікавлена особа ОСОБА_2 до суду не з`явивилися, не повідомивши суд про причини неявки.

Від ОСОБА_2 до суду надійшла заява про проведення судового засідання 20 листопада 2023 року в режимі відеоконференції, про що судом 08 листопада 2023 року постановлено ухвалу.

У призначений час секретар судового засідання, надіслала ОСОБА_2 запрошення для приєднання до відеоконференції, однак вона не вийшла на зв`язок. На телефонні дзвінки секретаря судового засідання та на відправлені на її вайбер повідомлення ОСОБА_3 не відповідала. Про причини неможливість взяти участь у судовому засіданні суду не повідомила.

За такого, зважаючи на те, що судом вжито усіх можливих заходів для проведення судового засідання за участі ОСОБА_2 врежимі відеоконференції, суд дійшов всиновку про можливість проведення розгляду скарги за її відсутності, а також за відсутності скаржника.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке.

Центральний районний суд м. Миколаєва 23 листопада 2018 року видав судовий наказ № 490/9587/18 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНН НОМЕР_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 19 листопада 2018 року і до досягнення ними повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 176 грн 20 коп.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 вересня 2021 року закрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити дії з примусового виконання виконавчого листа Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 грудня 2018 року № 2-н/490/1057/2018.

На зазначену ухвалу ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, однак ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 21 червня 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва 10 серпня 2021 року у справі № 490/9589/18 задоволено позов ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 у розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 листопада 2018 року і до закінчення ОСОБА_7 навчання, але не більше ніж до 23 років.

З матеріалів справи слідує, що постановою головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Переверзєвою Н.М. від 22 грудня 2018 року відкрито виконавче провадження №57969075 з виконання зазначеного судового наказу.

На час розгляду скарги, Інгульським відділом державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснюється зведене виконавче провадження № 62224130, до якого входить виконавче провадження №57969075 та виконавче провадження № 60919470 з примусового виконання виконавчого листа № 2/490/3051 від 30 грудня 2019 року, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_7 у розмірі 1/10 частин з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, відповідного віку, починаючи з 19 листопада 2018 року і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до 23 років, яке відкрито постановою державного виконавця 20 грудня 2019 року.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості скарги, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Підстави для закінчення виконавчого провадження визначені статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Однією з підстав для закінчення виконавчого провадження є фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом виконавчих документів, на підставі яких здійснюється зведене виконавче провадження №62224130 (зокрема, судовий наказ № 490/9587/18) слідує, що з боржника судом стягнуто аліменти на утримання дітей у відповідних розмірах з усіх видів його заробітку (доходу).

У постанові Миколаївського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 08 грудня 2021 року, у справі № 490/9589/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, судом апеляційної інстанції визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження № 60919470 щодо не встановлення всіх джерел доходу боржника.

Надалі на запити державного виконавця Головним управлінням статистики у Миколаївській області надано інформацію про те, що ОСОБА_1 орендує земельні ділянки для посіву зернових (кадастрові номери цих земельних ділянок зазначено у розрахунку заборгованості по аліментам).

У судовому засіданні ОСОБА_8 вказав на те, що на адресу ОСОБА_1 направлялися вимоги про надання інформації про доходи, отримані ним від оренди земельних ділянок. Однак боржник не надав запитуваної інформації. Доказів на спростування цього скаржником ОСОБА_1 до суду не надано.

Отримавши витребувану інформацію, державний виконавець здійснив розрахунок заборгованості зі сплати аліментів боржником ОСОБА_1 у зведеному виконавчому провадженні № 62224130, копія якого надана суду.

Відповідно до розрахунку від 19 серпня 2022 року № 27713, борг ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 13 вересня 2021 року становить 166 937 грн 84 коп.

Вивчивши доводи скарги, наявні у справі матеріали, суд дійшов висновку, що під час здійснення зведеного виконавчого провадження № 62224130 державний виконавець діяв відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» та з урахуванням висновків суду, викладених у постанові Миколаївського апеляційного суду від 10 серпня 2021 року у справі № 490/9589/19.

Державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості по аліментам з урахуванням доходів боржника, отриманих від оренди земельних ділянок, відповідно до якого борг зі сплати аліментів станом на 13 вересня 2021 року становить 166 937 грн 84 коп.

Оскільки борг по аліментам ОСОБА_1 не сплачено, підстави для закінчення виконавчого провадження, та зняття арешту з майна, у зв`язку із фактичним виконанням виконавчого документу відсутні.

Суд не вбачає підстав для закінчення виконавчого провадження і на підставі пункту 10 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Підсумовуючи викладене суд дійшов висновку про необґрунтованість скарги ОСОБА_1 та про необхідність залишення його без задоволення.

Судові витрати відносяться на рахунок скаржника.

На підставі наведеного та керуючись статтями 260, 261, 353, 447-453 ЦПК України суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , від імені якого діє предстанвик ОСОБА_9 , про визнання неправомірної бездіяльності Інгульський відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відмовити.

Ухвала набирає законної сили у порядку статті 261 ЦПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Повний текст ухвали складено 21 листопада 2023 року о 16 год. 10 хв.

Суддя Л.М. Шолох