Провадження № 2/727/44/23
УХВАЛА

18 травня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі: головуючого-судді: Одовічен Я.В., за участю: секретаря: Гермак К.О., розглянувши у письмовому провадженні заяву про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Імперіал Буд», треті особи: Чернівецька міська рада, Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобус 2020» про визнання договору інвестиційним та визнання майнових прав,-

ВСТАНОВИВ :

18.05.2023 року від ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 надійшла заява про відвід головуючого-судді Одовічен Я.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Імперіал Буд», треті особи: Чернівецька міська рада, Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобус 2020» про визнання договору інвестиційним та визнання майнових прав.

В обґрунтування поданої заяви позивач та його представник посилалися на те, що спосіб захисту своїх прав, який обрав ОСОБА_2 , визначив суд у своїх рішеннях по справі №727/54068/22 від 06.10.2022 року та №727/4076/22 від 08.11.2022 року, якими договори укладені між замовниками та виконавцем визнані інвестиційними та визнано майнове право на об`єкти нерухомості на об`єкти зазначені у цих договорах.

Суддя Одовічен Я.В. у справі №727/4076/22 від 08.11.2022 року захистила законні права інвестора - позивача. Однак, своїм рішенням від 10.05.2023 року у справі №727/11576/22, за аналогічних обставин, що склалися між сторонами у справі, позивачу безпідставно було відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Із такими діями судді вони не погоджуються, оскільки жодних підстав для відмови у задоволенні вказаної позовної заяви у головуючого-судді Одовічен Я.В. не було.

Наведені обставини є такими, що можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Одовічен Я.В.

Просила заяву про відвід судді Одовічен Я.В. задовольнити та відвести суддю від участі у даній справі.

Згідно ст.40 ЦК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Як було встановлено судом, заява про відвід судді надійшла до суду 18.05.2023 року, в той час як наступне судове засідання було призначено до розгляду на 18.05.2023 року, а отже менше ніж за три робочі дні, а тому подана заява про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За змістом ч.7, ч.8 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

З урахуванням зазначеного, суд вирішує заяву про відвід невідкладно у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши подану заяву, суд приходить до наступного.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2009 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

При вирішенні справи «Biluha v. Ukraine» Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Окрім того, за практикою Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумніватися у неупередженості конкретного судді позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованого сумніву в неупередженості суду. Особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного.

Отже, при об`єктивному підході до встановлення наявності/відсутності упередженості суду (суддів) необхідно визначити, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність, зважаючи на безпосередню поведінку судді. Суб`єктивний критерій, у свою чергу, вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи, й лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна було б кваліфікувати як прояв упередженості, можливо ставити під сумнів його безсторонність.

Так, згідно ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути мотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

За змістом ст. 36 Кодексу, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4)було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді

Разом з тим, у поданій заяві про відвід не наведено жодних фактів, які б свідчили про те, що суддя прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи. Крім того, не наведено інших обставин, які свідчать про необ`єктивність та упередженість судді при розгляді справи, передбачених ст. 75, 76 КПК України.

Зокрема, обставини наведені у заяві про відвід судді від 18.05.2023 року є надуманими та не свідчать про упередженість судді.

Так, як було встановлено судом ОСОБА_2 не був стороною у справі №727/4076/22 та у справі №727/11576/22 року, а тому ухвалені судом рішення у вказаних правах не стосуються прав та інтересів ОСОБА_2 та не свідчать про упередженість та необ`єктивність судді під час розгляду справи №727/11524/22.

Тобто, у поданій заяві про відвід судді Житарюк С.М. та його представник фактично не погоджуються з рішенням суду від 10.05.2023 року, ухваленому по справі, в якій позивач участі не приймав та рішення у якій не стосується його прав та інтересів.

Суд зауважує, що положення Цивільно-процесуального кодексу передбачають порядок перевірки законності процесуальних дій судді і прийнятих ним процесуальних рішень, а також порядок їх оскарження у передбачених законодавством випадках.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому суд наголошує, що незгода ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Процесуальні рішення судді не свідчать про необ`єктивність та упередженість суду, а створюють необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Окрім того, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Рішення суду, дії або бездіяльність суддів під час здійснення правосуддя можуть оскаржуватися в апеляційному та касаційному порядку. Незгода учасників провадження з рішеннями суду не може викликати обґрунтованих сумнівів в неупередженості судді або колегії суддів при розгляді кримінального провадження. Також це не є підставою для відводу судді або колегії суддів.

Тому, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про відвід судді, так як позивач та його представник не навели жодних фактів про причетність судді до спірних правовідносин, чи професійну упередженість судді. Побоювання наведені ОСОБА_2 у поданій заяві про відвід не є об`єктивно обґрунтованими та не свідчать про особисту зацікавленість чи упередженість судді. Обставини, на які посилається позивач, не передбачені статтями 36-37 ЦПК України в якості підстав для відводу судді.

Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 35,36,37,38,39,40 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 про відвід головуючого-судді Одовічен Я.В. по цивільній справі №727/11524/22 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Імперіал Буд», треті особи: Чернівецька міська рада, Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобус 2020» про визнання договору інвестиційним та визнання майнових прав - відмовити.

Суддя Одовічен Я.В.