Справа № 212/8044/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Козлова Д. О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

13 жовтня 2023 року до суду позивач звернувся із даним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем з 28.05.1998 р. по 17.11.2020 р., де працював горновим доменної печі в доменному цеху № 1 Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь», ВАТ «Криворізький гірничо-металургійний комбінат Криворіжсталь», ВАТ «Міттал Стіл Кривий Ріг», ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», правонаступником яких є ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Відповідач не заперечує право на отримання позивачем одноразової допомоги при звільненні в розмірі 3-х середніх заробітків. Однак при розрахунку та виплаті одноразової допомоги відповідач неправильно розрахував середню зарплату ОСОБА_1 , що призвело до виплати йому при звільненні одноразової допомоги в меншому розмірі. Так з довідки про середню зарплату ОСОБА_1 видно, що відповідач для розрахунку середньомісячної зарплати взяв за основу вересень та жовтень 2020 р., в той час коли позивач в жовтні відпрацював лише 36 годин, замість запланованих 180, тому жовтень 2020 р. повинен був бути виключений відповідачем із розрахункового періоду для розрахунку середньої зарплати позивача, оскільки жовтень 2020 р. є періодом протягом якого він не працював, отже такий період виключається з розрахункового. Згідно із відповіддю відповідача від 12.06.2023 р. повний місяць у 180 годин позивач відпрацював у липні та вересні 2020 р., тобто саме ці місяці повинні були бути взятими відповідачем за основу для розрахунку середньомісячного та середньоденного заробітку ОСОБА_1 . Так дохід ОСОБА_1 склав у липні 2020 року 28115,61 грн., а у вересні 2020 року 24482,26 грн. Таким чином середньоденна зарплата склала у позивача 146,11 грн., а не 140,39 грн., як розрахував відповідач. Тому середньомісячна зарплата ОСОБА_1 склала 26299,80 грн., а не 25270,20 грн., як розрахував відповідач у своїй довідці. Фактично відповідач при звільненні нарахував та виплатив позивачу одноразову виплату у розмірі 75810,60 грн., в той час коли повинен був виплатити 78899,40 грн., тому не доплатив 3088,80 грн. Отже, відповідач не провів з ОСОБА_1 повний розрахунок при звільненні, внаслідок чого повинен виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При цьому час затримки розрахунку при звільненні складає з 17.11.2020 р. по 30.09.2023 р. 735 днів. Однак за ст. 117 КЗпП встановлено обмеження щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні 6 місяцями, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає середній заробіток за 186 днів в сумі 157798,80 грн. Враховуючи, що одноразова допомога, яка мала бути виплачена позивачу у зв`язку з виходом на пенсію за власним бажанням, входить до виплат, які входять до структури заробітної плати, то право ОСОБА_1 на звернення до суду за захистом своїх прав не обмежено строком за ч. 2 ст. 233 КЗпП. На підставі переліченого просив суд стягнути з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 в рахунок невиплаченої одноразової допомоги при звільненні 3088,80 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 157798,80 грн.

Не погоджуючись із заявленими позовними вимогами, представник відповідача подав відзив, де вказував, що позивач отримав при звільненні одноразову виплату робітникам на пільгових умовах, яку відповідач виплатив йому у повному обсязі. Однак позивач не вірно трактує п. 2 Розділу ІІ Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», тому ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» правильно розрахував середню зарплату позивачу, що відобразилось у довідці доданій до позову, оскільки позивач помилково вважає, що у період його роботи на підприємстві у жовтні 2020 р. за ним не зберігався заробіток, що підтверджується розрахунковими листами ОСОБА_1 за листопад 2020 р., з яких вбачається, що у період з 01.11.2020 року по 14.11.2020 року він перебував у щорічній відпустці, на період якої зберігається заробіток, а у період з 14.11.2020 р. по 17.11.2020 р. відпрацював 36 годин. Збереження та нарахування зарплати позивачу за весь період жовтня 2020 року також підтверджується копією довідки за формою ОК-7, додану до позову ОСОБА_1 . Отже, підстави для стягнення з відповідача невиплаченої одноразової допомоги у розмірі 3088,80 грн. та відповідно середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відсутні. Крім того зауважував, що позивачем пропущено строк звернення до суду з відповідним позовом, виходячи з чинної редакції ст. 233, 234 КЗпП. При цьому позивачем не наведено жодної обставини, яка перешкоджала йому звернутися до підприємства з метою з`ясування нарахованих та виплачених сум раніше ніж липень 2022 року. Додавав, що одноразова допомога при звільненні та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не належать до структури заробітної плати, тому в даному випадку є підстави для застосування ч. 1 ст. 233 КЗпП (в редакції до липня 2022 року), тому пропуск строків, передбачених даною нормою, є підставою для відмови в позові у зв`язку з пропуском строку звернення до суду. На підставі викладеного просив суд відмовити у позові ОСОБА_1 у повному обсязі.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2023 року при відкритті провадження у справі судом було визначено проводити розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи.

Від позивача, ОСОБА_1 , суду було подано клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Від представника відповідача, ОСОБА_2 , не надходило заперечень проти проведення розгляду справи без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, виходячи з наступного вмотивування.

Відповідно до п. «є», «л» п. 1 Розділу І «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (в редакції на момент звільнення ОСОБА_1 ) (далі за текстом Порядок) вказаний Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках, зокрема, виплати вихідної допомоги; в інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

Так згідно із змістом абз. 3, 4 п. 2 Розділу ІІ Порядку вбачається, що середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

На підставі абз. 6 п. 2 Порядку час, протягом якого працівники згідно з чинним законодавством або з інших поважних причин не працювали і за ними не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду.

Судом було встановлено, що ОСОБА_1 був звільнений 17 листопада 2020 року з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», що визнавалось сторонами та підтверджується інформацією відповідача від 4 серпня 2023 року.

Також суд встановив, що ОСОБА_1 при звільненні 17 листопада 2020 було виплачено ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» одноразову допомогу робітникам на пільгових умовах за стаж роботи на підприємстві більше 22 років у розмірі 3-х середніх заробітних плат, що дорівнює 75810,60 грн., що вбачається з відповіді ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 4 серпня 2023 року на запит позивача та з розрахункового листа ОСОБА_1 за листопад 2020 року, з яким позивач був ознайомлений 17.11.2020 року.

Відповідно до довідки про середню заробітну плату ОСОБА_1 на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», обчислену на підставі «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, при обрахунку середньомісячної зарплати позивачу було враховано отриманий позивачем дохід за вересень 2020 року (23016,83 грн.) та жовтень 2020 року (4981,88 грн.), внаслідок чого середньомісячна зарплата ОСОБА_1 становила 25270,20 грн., а середньо годинна 140,39 грн.

Нарахування та виплата ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» заробітної плати ОСОБА_1 за вересень 2020 року, жовтень 2020 року та листопад 2020 року підтверджується також Формою ОК-7 ПФУ.

Крім того з відповіді від 12 червня 2023 року на звернення ОСОБА_1 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» повідомив, що позивач перебував у відпустці з 01.11.2020 року по 14.11.2020 року та був тимчасово непрацездатним з 14.10.2020 року по 30.10.2020 року, маючи 40 годинний робочий тиждень. При цьому ОСОБА_1 на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» відпрацював 15 днів (180 годин) у вересні 2020 року та 3 дні у жовтні 2020 року (36 годин).

На підставі вивчених доказів суд встановив, що при обчисленні ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» позивачу середньомісячної зарплати для обрахунку виплати йому одноразової допомоги при його звільненні було взято саме два останніх календарні місяці, коли ОСОБА_1 працював на підприємстві відповідача, тобто вересень 2020 року та жовтень 2020 року, які передували звільненню позивача у листопаді 2020 року.

Так судом було встановлено, що протягом вересня 2020 року та жовтня 2020 року ОСОБА_1 працював на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» 15 днів та 3 дні відповідно.

При цьому суд зауважує, що період тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 з 14.10.2020 року по 30.10.2020 року, не впливає на вірність обрахунку середнього заробітку позивача представниками відповідача, оскільки такі дні непрацездатності оплачувались останньому з боку ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», тому вони не відносяться до періоду, коли за ОСОБА_1 не зберігався заробіток або зберігався частково, отже жовтень 2020 року не повинен був бути виключений із розрахункового періоду при обчислені позивачу середньої заробітної плати.

Таким чином суд встановив, що ОСОБА_1 на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» працював протягом вересня 2020 року - жовтня 2020 року та за ним зберігався заробіток у такий період, внаслідок чого відсутні підстави для обчислення середньої заробітної плати позивача за інший період, серпень - вересень 2020 року.

Крім того Порядком передбачено обрахунок середньої заробітної плати працівнику лише за два попередні два місяці роботи, тому суд не приймає до уваги обраний позивачем у своєму розрахунку довільний період такого обрахунку, тобто липень 2020 року та вересень 2020 року.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що одноразова допомога при звільненні з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» була обрахована ОСОБА_1 відповідно до «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, яка була йому в розмірі 75810,60 грн. сплачена повністю та вчасно, тому для стягнення з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 невиплаченої одноразової допомоги при звільненні в сумі 3088,80 грн., а так само й середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 157798,80 грн. законних підстави немає.

Отже, у задоволенні заявлених позивних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» слід відмовити у повному обсязі, внаслідок чого сплачений позивачем судовий збір при подачі позову до суду не підлягає відшкодуванню.

Керуючись ст. 4-5, 13, 19, 76-81, 89, 133-141, 258-259, 263, 265 ЦПК, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 22 листопада 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг», , адреса: м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі 1.

Суддя: Д. О. Козлов