Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/13/23
Провадження № 2/542/85/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 травня 2023 року смт Нові Санжари
Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - Шарової-Айдаєвої О.О.,
секретаря судового засідання Якуби М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Після отримання відповіді від Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області на запит суду про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 09 січня 2023 року за № 3/16.1-37 (а.с.93), суд своєю ухвалою від 10 січня 2023 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 94 т.1).
Ухвалою суду від 16 травня 2023 року вирішено здійснювати заочний розгляд справи.
Аргументи учасників справи
ОСОБА_1 у розписці підтвердила отримання банківської картки та ознайомлення з тарифами кредитування.
Позивачем повністю виконано свої зобов`язання за кредитним договором, надано кредит та відкрито кредитну лінію.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у наданій суду письмовій заяві просив справу слухати за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 15 т. 2).
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, про причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання не надсилала, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надавала.
Поштові відправлення із судовими повістками про проведення судових засідань, призначених на 23 лютого 2023 року, 20 березня 2023 року,18 квітня 2023 року та 16 травня 2023 року, які направлялись на зареєстровану адресу відповідача АДРЕСА_1 , повернулись до суду із зазначенням причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 195-197, 201-203, т 1), «не проживає» (а.с. 9-11, 12-14, т 2).
З огляду на положення пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, судові повістки вважаються врученими відповідачу, отже суд приходить до висновку про те, що відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.
Копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 10 січня 2023 року направлялась на адресу відповідача, однак 07 лютого 2023 року разом із судовою повісткою, копією позовної заяви з додатками, повернулась до суду із зазначенням причини невручення - «за закінченням терміну зберігання» (а.с102-103 т. 1).
З огляду на викладене, копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 10 січня 2023 року разом із копією позовної заяви та повісткою були направлені повторно відповідачу. Відповідне поштове відправлення із зазначеною копією позовної заяви та копією ухвали суду повернулось до суду із зазначенням причини невручення - «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 201-292 т. 1).
Відповідно до змісту пункту 5 частини 6 статті 272 ЦПК України, зазначена ухвала вважається такою, що вручена відповідачу.
В ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 10 січня 2023 року суд встановлював відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для надання до суду відзиву на позов.
Відзиву на позов від відповідача до суду не надходило.
Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів.
За вказаних обставин, відповідно до положень частини 1 статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.
Обставини справи, встановлені судом
На підтвердження отримання кредитної картки ОСОБА_1 складено розписку, у якій остання своїм підписом підтвердила отримання нею банківської платіжної картки АТ «ОТП БАНК» та те, що з правилами користування карткою та діючими тарифами АТ «ОТП БАНК» ознайомлена (а.с. 43 т. 1).
Отже, відповідач використала кредитні кошти, також ОСОБА_1 користувалась кредитною лінією, відкритою на її ім`я в АТ «ОТП «Банк», але взяті на себе зобов`язання виконувала з істотними порушеннями, що призвело до виникнення заборгованості, яка підтверджується довідкою про наявність заборгованості від 03 жовтня 2022 року (а.с. 20 т.1), звітом-рахунком за період з 17 липня 2018 по 03 жовтня 2022 року (а.с. 21-39 т.1).
Аналогічна інформація міститься у довідці про наявність заборгованості від 03 жовтня 2022 року (а.с. 20 т.1).
Позивачем, 10 жовтня 2022 року з метою досудового врегулювання спору на адресу за місцем реєстрації відповідача були направлені вимоги про дострокове виконання грошових зобов`язань, які було проігноровано (а.с. 69-70,73-74 т. 1).
З огляду на викладене, враховуючи наявний у відповідача борг за кредитним договором, позивач звернувся до суд із відповідним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 зазначену суму заборгованості.
Норми права, які підлягають застосуванню
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Згідно з частиною 1 статті 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.
Відповідно до приписів частини 2 статті 1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.
Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України.
Відповідно до положень частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положенням частини 1 статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
За правилами частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.
Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно з частинами 1, 2 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Висновки щодо правозастосування
При укладенні договору сторони керувались частиною 1 статті 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до Анкети-Заяви, підписаної відповідачкою, вона ознайомлена та згодна зі всіма умовами надання банківських послуг, з Правилами, Тарифами банку, Паспортом споживчого кредиту.
Відповідно до п. 1.3. Договору, повернення Кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати Позичальником Ануїтетних Платежів на Рахунок погашення Боргових зобов`язань, реквізити якого визначені у Додатку № 1 до Кредитного договору.
Відповідно до п. 1.4. Договору, датою (моментом) надання Банком та отримання Позичальником Кредиту вважається дата підписання Позичальником Кредитного договору. Кредит надається шляхом перерахування за дорученням Позичальника коштів на поточний рахунок Продавця 1 на придбання Товару. У разі отримання Кредиту також і на оплату Послуг у Продавця та/або на оплату Комісійної винагороди за видачу Кредиту. Кредит надається також шляхом перерахування банком відповідної частини Кредиту на поточний рахунок Продавця Послуг та/або утримання Банком Комісійної винагороди за видачу Кредиту.
Відповідно до п. 6 Договору, Кредитний договір/ Заяву-анкету укладено в 2-х оригінальних примірниках (по одному для кожної із Сторін), кожен з яких має рівну юридичну силу. Терміни, що використовуються у Кредитному договорі/ Заяві-анкеті визначені Кредитним договором та Правилами кредитування/Договором та Правилами. Кредитний договір/ Заява-анкета набуває чинності з моменту його/її підписання сторонами та всіх додатків до нього/неї і діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань по Кредитному договорі/ Заяві-анкеті в повному обсязі.
Відповідно до п. 7 Договору, Кредитний договір/Заява-анкета укладається відповідно до ст. 6, 207, 627, 634 Цивільного кодексу України і підписання її зі сторони банка відбувається шляхом нанесення на неї типографськими засобами відбитка печатки та підписів уповноважених представників банку. Сторони, підписанням Кредитного договору/Заява-анкета, надають свою письмову згоду на укладання Кредитного договору/Заява-анкета в порядку передбаченому цим пунктом. Підписанням Кредитного договору/Заяви-анкети Клієнт приєднується до Договору про порядок підписання правочинів, який розміщений на офіційному сайті, зміст якого йому повністю зрозумілий та з яким він повністю погоджується.
Також відповідно до підписаного власноручно відповідачкою паспорту споживчого кредитування (а.с. 42), та розписки про отримання банківської картки, їй повідомлені основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки, порядку повернення кредиту, інформація щодо процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних.
Як вбачається із матеріалів справи позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав повністю, надав можливість відповідачу розпоряджатись кредитним коштами на покупку побутової техніки, а також кредитними в межах встановленого кредитного ліміту.
Аналогічна інформація міститься у довідці про наявність заборгованості від 03 жовтня 2022 року (а.с. 20 т.1).
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачка не виконує умов кредитного договору і добровільно не сплачує визначені договором платежі.
При цьому, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статті 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Розподіл судових витрат
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі, з відповідача на користь банку підлягає стягненню 2481 грн судового збору.
На підставі викладеного, керуючись статтями 259, 263-265, 280-281 ЦПК України,
Позов Акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Інші учасники справи, а також відповідач у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство «ОТП БАНК», , місцезнаходження: вул. Жилянська, буд. 43, м. Київ, 01033;

відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 19 травня 2023 року.

Суддя О.О. Шарова-Айдаєва