Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/753/22

30 жовтня 2023 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

з участю: представника позивача, адвоката - Дикуна І.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності, -

ВСТАНОВИВ:

16.05.2022 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності.

Просила суд ухвалити рішення, яким поділити домоволодіння, розміщене за адресою: АДРЕСА_1 , що є спільною сумісною власністю подружжя, із закріпленням у власність рівних його часток в розмірі між нею та відповідачем.

Також просила стягнути з відповідача в її користь половину судових витрат по даній справі.

Згідно ухвали суду від 30.10.2023 року постановлено уточнити анкетні дані позивача по даній справі і вважати належним позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні представник позивача вимоги ОСОБА_1 підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив їх задоволити в повному обсязі. Крім того зазначив, що не заперечує щодо заочного розгляду даної справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Крім того, про час і місце слухання справи відповідач повідомлений належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутність на адресу суду не надходило.

Враховуючи наведене, згідно ухвали від 30.10.2023 року про розгляд вказаної справи в порядку заочного розгляду, суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України.

Вислухавши представника позивача, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи та за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно із ч.1 ст.36 цього Кодексу, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Із змісту положень глав 7 та 8 СК України, вбачається, що власність у сім`ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя, залежно від якого регулюється питання розпорядження таким майном.

У відповідності до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Як вбачається із ч.1 ст.68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

В судовому засіданні встановлено, що сторонами по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 28.08.2002 року було зареєстровано шлюб у Ланчинській селищній раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис №34.

Однак, згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.04.2021 року вказаний шлюб між ними було розірвано, що підтверджується копією даного рішення, яка долучена до матеріалів справи (а.с.11-13).

За час спільного проживання в подружжя народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які на даний час є неповнолітніми і проживають разом з позивачем.

Відповідно до рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29.11.2021 року з підстав, наведених у ньому, ухвалено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання зазначених вище неповнолітніх дітей, в твердій грошовій сумі в розмірі по 1900 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття (а.с.14-15).

Крім того, як з`ясовано судом, під час перебування у шлюбі та в ході ведення подружнього життя сторонами по даній справі було набуте спільне майно.

Зокрема, згідно договору дарування від 26.12.2003 року відповідачу ОСОБА_2 було подароване домоволодіння, що розміщене в АДРЕСА_1 (а.с.17, 18), яке, як вбачається із технічного паспорту від 03.10.2003 року складалось із одноповерхового житлового будинку, житловою площею - 20,8 м.кв., загальною площею - 50,6 м.кв.; стайні, площею - 26,1 м.кв.; вбиральні, площею - 1,0 м.кв. та огорожі, площею - 24,0 м.кв. (а.с.19-22).

Судом перевірено, що позивач ОСОБА_1 у вказаному будинку почала проживати з 2004 року, що стверджується відміткою в її паспорті, щодо зазначення дати реєстрації її місця проживання - 19.07.2004 року (а.с.7).

Разом з тим, в ході розгляду справи судом встановлено, що на території вказаного вище домоволодіння ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно було збудоване нове домоволодіння.

Дана обставина підтверджується наступними належними та допустимими доказами:

1) згідно технічного паспорта від 06.02.2018 року, копія якого міститься в матеріалах справи, будинок за адресою: АДРЕСА_1 - збудовано в 2017 році і він є двоповерховим. Загальна площа в ньому - 84,47 кв.м.; житлова площа - 39,29 кв.м.; допоміжна площа - 45,18 кв.м. Також у дане домоволодіння входить господарська будівля, площею - 61,90 кв.м.; вбиральня, площею - 1,0 кв.м. та огорожа, площею - 24,00 кв.м. (а.с.23-28);

2) відповідно до Декларації, копія якої долучена стороною позивача, про готовність до експлуатації об`єкта, за адресою: АДРЕСА_1 , будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта від 06.02.2018 року, він (об`єкт) зареєстрований в Управлінні Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області - 07.03.2018 року (а.с.29-31);

3) із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.05.2018 року вбачається, що об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 , складається з будинку та будівель, які наведені в технічному паспорті від 06.02.2018 року. При цьому підставою виникнення права власності зазначено в тому числі декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, серія та номер: ІФ47 (а.с.32);

4) зазначене домоволодіння було збудоване на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.04.2017 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.33).

В процесі розгляду справи з`ясовано, що в даному домоволодінні, що зареєстроване на відповідача ОСОБА_2 , сторони по справі, будучи подружжям, до розірвання шлюбу в судовому порядку, вели спільне господарство і продовжують його вести і на даний час, оскільки позивач зареєстрована за вказаною адресою.

Однак, як з`ясовано судом, після розірвання шлюбу між сторонами по даній справі виник спір з приводу володіння та користування спільним майном, а саме домоволодінням, що знаходяться в АДРЕСА_1 , в зв`язку з чим позивач просить поділити його (домоволодіння), що є спільною сумісною власністю подружжя, так як набуте в період шлюбу, із закріпленням у власність рівних часток в розмірі між нею та відповідачем.

Згідно абз.1 п.22 Постанови Пленуму ВС України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

В абзацах 1, 2 п.23 вказаної постанови закріплено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України, відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Відповідно до ст.370 ЦК України, співвласники мають право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває права власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Статтями 364, 367 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності, в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 ЦК України.

Як закріплено ч.ч.1-3 ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Верховний суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, в постанові від 01.07.2019 року у справі № 404/10673/14-ц висловив позицію, що системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку про те, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» судам розяснено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Згідно до положень статей 319, 321 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю (ч.3 ст.368 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною 1 ст.70 даного кодексу визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.1 ст.71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Із ч.ч.1-3 ст.370 ЦК України слідує, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29.07.2022 року за клопотанням сторони позивача було призначено судову будівельно-технічну експертизу, з метою визначення можливості розподілу спільного сумісного майна сторін по справі.

Згідно висновку експерта №010/05-23 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 08.05.2023 року, на час її проведення ринкова вартість будинковолодіння, що розміщене за адресою: АДРЕСА_1 , становила 804607 (вісімсот чотири тисячі шістсот сім) грн. 00 коп.

Крім того, дослідивши даний висновок експерта, судом з`ясована технічна можливість проведення реального розподілу в натурі спірного майна, а саме на розгляд суду запропоновані два можливі варіанти поділу вказаного вище будинковлодіння.

Перший варіант розподілу:

Виділити першому співвласнику 1/2 частини будинковолодіння наступні приміщення в житловому будинку літ.«А»: (червоний колір у схемі розподілу в додатку до висновку): по І-му поверсі: приміщення №1-1 «коридор», площею 8,86 м2., вартістю 60212 грн. 60 коп., приміщення №1-2 «вітальня», площею 12,47 м2., вартістю 84746 грн. 10 коп.; по ІІ-му поверсі: приміщення №1-8 «коридор», площею 6,82 м2., вартістю 46348 грн. 70 коп., приміщення №1-9 «кімната», площею 7,21 м2., вартістю 48999 грн. 10 коп., приміщення №1-10 «кімната», площею 6,86 м2., вартістю 46620 грн. 50 коп., загальною площею приміщень житлового будинку літ.«А» - 42,22 м2. та загальною вартістю 286927 грн. 12 коп., а також 1/2 частину господарських будівель і споруд: 1/2 частину господарської будівлі літ.«Б», площею 30,95 м2., вартістю 109835 грн. 00 коп.

Разом першому співвласнику 1/2 частини будинковолодіння виділяються приміщення житлового будинку літ.«А», господарські будівлі i споруди на загальну суму 396762 грн. 00 коп. (заокруглено), що становить 49,99% від загальної вартості будинковолодіння.

Виділити другому співвласнику 1/2 частини будинковолодіння наступні приміщення в житловому будинку літ.«А»: (синій колір у схемі розподілу в додатку до висновку): по І-му поверсі: приміщення №1-3 «кімната», площею 12,75 м2., вартістю 86649 грн. 00 коп., приміщення №1-4 «ванна», площею 8,90 м2., вартістю 60484 грн. 40 коп., приміщення №1-5 «комора», площею 8,79 м2., вартістю 59736 грн. 80 коп., приміщення №1-6 «тамбур», площею 1,58 м2., вартістю 10737 грн. 70 коп., приміщення №1-7 «кухня», площею 10,23 м2., вартістю 69523 грн. 00 коп., загальною площею приміщень житлового будинку літ.«А» - 42,25 м2. та загальною вартістю 287131 грн. 00 коп., а також 1/2 частину господарських будівель і споруд: 1/2 частину господарської будівлі літ.«Б», площею 30,95 м2., вартістю 109835 грн. 00 коп.

Разом другому співвласнику 1/2 частини будинковолодіння виділяються приміщення житлового будинку літ.«А», господарські будівлі i споруди на загальну суму 396966 грн. 00 коп. (заокруглено), що становить 50,01% від загальної вартості будинковолодіння.

У спільному користуванні обом співвласникам залишити: вбиральню «В», вартістю 5302 грн. 00 коп. та огорожу №1, вартістю 5577 грн. 00 коп.

За перевищення реальної частки над ідеальною другий співвласник 1/2 частини будинковолодіння повинен виплатити першому співвласнику 1/2 частини будинковолодіння компенсацію у розмірі перевищення частки над ідеальною, що становить - (0,02%): 793728,0 х 0,02% / 100% = 158,0 грн. 75 коп.

При даному варіанті реального розподілу необхідно виконати наступні ремонтно-будівельні роботи (див. додаток):

По 1-му поверсі: між приміщеннями «1-1» і «1-7», «1-1» і «1-4», «1-2» і «1-3», закласти дверний отвір; між приміщеннями «1-3» і «1-4», «1-4» і «1-5» пробити дверний отвір.

В наданому варіанті розподілу кожному із співвласників необхідно влаштувати індивідуальне електропостачання, та опалення своїх приміщень.

Для здійснення всіх переобладнань до житлового будинку, необхідно розробити та погодити у встановленому порядку проектну документацію.

При розподілі житлового будинку частина робіт по його реальному розподілу у внутрішніх приміщеннях виконується спільно, як позивачем, так і відповідачем. Також, експерту невідомо яким методом будуть проводитись ці роботи (господарським чи підрядним). Господарський метод полягає у виконанні робіт власними силами. Підрядний метод полягає у виконані робіт з залученням будівельних організацій. Вартість виконання робіт цими способами суттєво відрізняється. В зв`язку з чим вартість даних робіт не визначається.

Другий варіант розподілу:

Виділити першому співвласнику 1/2 частини будинковолодіння житловий будинок літ.«А», загальною площею 84,47 м2, вартістю 574058 (п`ятсот сімдесят чотири тисячі п`ятдесят вісім) грн. 00 коп., що становить 72% від загальної вартості будинковолодіння.

Виділити другому співвласнику 1/2 частини будинковолодіння господарську будівлю літ.«Б», загальною площею 61,90 м2, вартістю 219670 (двісті дев`ятнадцять тисяч шістсот сімдесят) грн. коп., та вбиральню літ.«В», вартістю 5302 (п`ять тисяч триста дві) грн. 00 коп., що становить 28% від загальної вартості будинковолодіння.

Господарська будівля літ.«Б» являється одноповерховою будівлею, що обладнана електропостачанням, газопостачанням, індивідуальним, пічним, опаленням з додатковими встановленими комунікаціями та опалювальними батареями.

Дана будівля відповідає вимогам ДБН В.2.2-15-2019 «Будинки та споруди. Житлові будинки. Основні положення», тому після проведення зміни цільового призначення, може експлуатуватися - як об`єкт житлової нерухомості.

У спільному користуванні обом співвласникам залишити: огорожу «№1», вартістю 5577 грн. 00 коп.

За перевищення реальної частки над ідеальною перший співвласник 1/2 частини будинковолодіння повинен виплатити другому співвласнику 1/2 частини будинковолодіння компенсацію у розмірі перевищення частки над ідеальною, що становить - (22%) і становить 175847 грн. 00 коп. (799305,0 х 22% / 100% = 175847 грн.)

В наданому варіанті розподілу кожному із співвласників необхідно влаштувати індивідуальне електропостачання, та газопостачання своїх приміщень.

Для здійснення всіх переобладнань до об`єктів дослідження, необхідно розробити та погодити у встановленому порядку проектну документацію.

Вислухавши думку представника позивача, суд прийшов до переконання, що поділ в натурі домоволодіння АДРЕСА_1 , що є об`єктом спільної сумісної власності, слід провести по першому варіанту поділу, визначеному у висновку судової будівельно-технічної експертизи за №010/05-23 від 08.05.2023 року.

Зокрема, слід виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованій та жительці: АДРЕСА_1 , згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи за №010/05-23 від 08.05.2023 року, 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме: 1/2 частину житлового будинку літ.«А»: по І-му поверсі: приміщення №1-1 «коридор», площею 8,86 м2., вартістю 60212 грн. 60 коп., приміщення №1-2 «вітальня», площею 12,47 м2., вартістю 84746 грн. 10 коп.; по ІІ-му поверсі: приміщення №1-8 «коридор», площею 6,82 м2., вартістю 46348 грн. 70 коп., приміщення №1-9 «кімната», площею 7,21 м2., вартістю 48999 грн. 10 коп., приміщення №1-10 «кімната», площею 6,86 м2., вартістю 46620 грн. 50 коп., загальною площею приміщень житлового будинку літ.«А» - 42,22 м2. та загальною вартістю 286927 грн. 12 коп., а також 1/2 частину господарських будівель і споруд: 1/2 частину господарської будівлі літ.«Б», площею 30,95 м2., вартістю 109835 грн. 00 коп.

Разом ОСОБА_1 , співвласниці 1/2 частини будинковолодіння виділяються приміщення житлового будинку літ.«А», господарські будівлі i споруди на загальну суму 396762 грн. 00 коп. (заокруглено), що становить 49,99% від загальної вартості будинковолодіння.

Виділити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованому та жителю: АДРЕСА_1 , згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи за №010/05-23 від 08.05.2023 року, 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме: 1/2 частину житлового будинку літ.«А»: по І-му поверсі: приміщення №1-3 «кімната», площею 12,75 м2., вартістю 86649 грн. 00 коп., приміщення №1-4 «ванна», площею 8,90 м2., вартістю 60484 грн. 40 коп., приміщення №1-5 «комора», площею 8,79 м2., вартістю 59736 грн. 80 коп., приміщення №1-6 «тамбур», площею 1,58 м2., вартістю 10737 грн. 70 коп., приміщення №1-7 «кухня», площею 10,23 м2., вартістю 69523 грн. 00 коп., загальною площею приміщень житлового будинку літ.«А» - 42,25 м2. та загальною вартістю 287131 грн. 00 коп., а також 1/2 частину господарських будівель і споруд: 1/2 частину господарської будівлі літ.«Б», площею 30,95 м2., вартістю 109835 грн. 00 коп.

Разом ОСОБА_2 , співвласнику 1/2 частини будинковолодіння виділяються приміщення житлового будинку літ.«А», господарські будівлі i споруди на загальну суму 396966 грн. 00 коп. (заокруглено), що становить 50,01% від загальної вартості будинковолодіння.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та жителя: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та жительки: АДРЕСА_1 , згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи за №010/05-23 від 08.05.2023 року, - грошову компенсацію у розмірі перевищення реальної частки над ідеальною, що становить 0,02%, в сумі - 158 грн. 00 коп.

У спільному користуванні обом співвласникам: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити: вбиральню «В», вартістю 5302 грн. 00 коп. та огорожу №1, вартістю 5577 грн. 00 коп.

При даному варіанті реального розподілу співвласникам необхідно виконати наступні ремонтно-будівельні роботи, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи за №010/05-23 від 08.05.2023 року (схема розподілу в додатках до висновку): між приміщеннями «1-1» і «1-7», «1-1» і «1-4», «1-2» і «1-3» - закласти дверний отвір; між приміщеннями «1-3» і «1-4», «1-4» і «1-5» - пробити дверний отвір;

Кожному iз співвласників необхідно влаштувати індивідуальне електропостачання та опалення своїх приміщень.

Для здійснення вcix переобладнань до житлового будинку, необхідно розробити та погодити у встановленому порядку проектну документацію.

При розподілі житлового будинку частина робіт по його реальному розподілу у внутрішніх приміщеннях виконується спільно, як позивачем ОСОБА_1 , так і відповідачем ОСОБА_2 .

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи за №010/05-23 від 08.05.2023 року, - експерту невідомо яким методом будуть проводитись вказані роботи (господарським чи підрядним). Господарський метод полягає у виконанні робіт власними силами. Підрядний метод полягає у виконані робіт з залученням будівельних організацій. Вартість виконання робіт цими способами суттєво відрізняється, в зв`язку з чим вартість даних робіт не визначена.

Суд вважає, що такий варіант поділу спірного майна буде відповідати інтересам сторін та вимогам чинного законодавства, оскільки він більш наближений до ідеальних часток, які необхідно виділити кожному із співвласників.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 ст.77 ЦПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, а відповідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на всі зазначені вище, повно та всебічно з`ясовані обставини, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Що стосується розподілу судових витрат по справі, суд приходить до наступного висновку.

У позовній заяві ОСОБА_1 заявлено вимогу про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на її користь половини понесених судових витрат по справі.

Згідно п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до абз.1 ч.2 ст.135 ЦПК України, суд може зобов`язати учасника справи, який заявив клопотання про виклик свідка, призначення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача, забезпечення, витребування або огляд доказів за їх місцезнаходженням, попередньо (авансом) оплатити витрати, пов`язані з відповідною процесуальною дією.

Як визначено ч.6 ст.139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Вирішуючи клопотання сторони позивача про призначення судової будівельно-технічної експертизи, з метою визначення можливості розподілу спільного сумісного майна сторін по справі, ухвалою суду від 29.07.2022 року, витрати за її проведення було покладено на позивача по справі ОСОБА_6 .

В подальшому, останньою було сплачено 20600 грн. 00 коп. за проведення даної експертизи (висновок експерта №010/05-23 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 08.05.2023 року), тобто понесено судові витрати, пов`язані із залученням експерта, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки #0.0.1 від 07.09.2022 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 і поділу в натурі домоволодіння АДРЕСА_1 , що є об`єктом спільної сумісної власності, виділивши сторонам по частині вказаного спірного майна, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 10300 грн. 00 коп. понесених останньою судових витрат, що становить частину вартості проведення судової будівельно-технічної експертизи (висновок експерта №010/05-23 від 08.05.2023 року).

Крім того, згідно першого варіанту поділу, визначеного у висновку експерта №010/05-23 від 08.05.2023 року та за яким суд прийшов до переконання про поділ в натурі домоволодіння АДРЕСА_1 , що є об`єктом спільної сумісної власності, встановлено, що загальна вартість частини житлового будинку, господарських будівель i споруд, які виділяються ОСОБА_1 становить 396762 грн. 00 коп., а загальна вартість частини вказаного майна, що виділяється ОСОБА_2 становить 396966 грн. 00 коп.

Як перевірено судом, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в мінімальному розмірі, в сумі 992 грн. 40 коп., оскільки неможливо було достовірно встановити вартість майна на яке вона претендує.

Таким чином, виходячи із вартості частини домоволодіння АДРЕСА_1 , що є об`єктом спільної сумісної власності, яку виділено ОСОБА_1 , з позивача на користь держави під час ухвалення рішення слід достягнути 2975 грн. 22 коп. судового збору.

Також, виходячи із вартості частини вказаного домоволодіння, яку виділено ОСОБА_2 , з відповідача на користь держави слід стягнути 3969 грн. 66 коп. судового збору.

На підставі ст.ст.183, 319, 321, 328, 364, 367, 368, 370, 372, 392 ЦК України, ст.ст.21, 36, 60, 68, 69, 70, 71 СК України, керуючись ст.ст.4, 12, 76, 77, 80, 81, 89, 128, 133, 135, 139, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282, 289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності задоволити.

Поділити в натурі домоволодіння АДРЕСА_1 , що є об`єктом спільної сумісної власності.

Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованій та жительці: АДРЕСА_1 , згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи за №010/05-23 від 08.05.2023 року, 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме: 1/2 частину житлового будинку літ.«А»: по І-му поверсі: приміщення №1-1 «коридор», площею 8,86 м2., вартістю 60212 грн. 60 коп., приміщення №1-2 «вітальня», площею 12,47 м2., вартістю 84746 грн. 10 коп.; по ІІ-му поверсі: приміщення №1-8 «коридор», площею 6,82 м2., вартістю 46348 грн. 70 коп., приміщення №1-9 «кімната», площею 7,21 м2., вартістю 48999 грн. 10 коп., приміщення №1-10 «кімната», площею 6,86 м2., вартістю 46620 грн. 50 коп., загальною площею приміщень житлового будинку літ.«А» - 42,22 м2. та загальною вартістю 286927 грн. 12 коп., а також 1/2 частину господарських будівель і споруд: 1/2 частину господарської будівлі літ.«Б», площею 30,95 м2., вартістю 109835 грн. 00 коп.

Разом ОСОБА_1 , співвласниці 1/2 частини будинковолодіння виділяються приміщення житлового будинку літ.«А», господарські будівлі i споруди на загальну суму 396762 грн. 00 коп. (заокруглено), що становить 49,99% від загальної вартості будинковолодіння.

Виділити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованому та жителю: АДРЕСА_1 , згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи за №010/05-23 від 08.05.2023 року, 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме: 1/2 частину житлового будинку літ.«А»: по І-му поверсі: приміщення №1-3 «кімната», площею 12,75 м2., вартістю 86649 грн. 00 коп., приміщення №1-4 «ванна», площею 8,90 м2., вартістю 60484 грн. 40 коп., приміщення №1-5 «комора», площею 8,79 м2., вартістю 59736 грн. 80 коп., приміщення №1-6 «тамбур», площею 1,58 м2., вартістю 10737 грн. 70 коп., приміщення №1-7 «кухня», площею 10,23 м2., вартістю 69523 грн. 00 коп., загальною площею приміщень житлового будинку літ.«А» - 42,25 м2. та загальною вартістю 287131 грн. 00 коп., а також 1/2 частину господарських будівель і споруд: 1/2 частину господарської будівлі літ.«Б», площею 30,95 м2., вартістю 109835 грн. 00 коп.

Разом ОСОБА_2 , співвласнику 1/2 частини будинковолодіння виділяються приміщення житлового будинку літ.«А», господарські будівлі i споруди на загальну суму 396966 грн. 00 коп. (заокруглено), що становить 50,01% від загальної вартості будинковолодіння.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого та жителя: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої та жительки: АДРЕСА_1 , згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи за №010/05-23 від 08.05.2023 року, - грошову компенсацію у розмірі перевищення реальної частки над ідеальною, що становить 0,02%, в сумі - 158 грн. 00 коп.

У спільному користуванні обом співвласникам: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити: вбиральню «В», вартістю 5302 грн. 00 коп. та огорожу №1, вартістю 5577 грн. 00 коп.

При даному варіанті реального розподілу співвласникам необхідно виконати наступні ремонтно-будівельні роботи, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи за №010/05-23 від 08.05.2023 року (схема розподілу в додатках до висновку):

- між приміщеннями «1-1» і «1-7», «1-1» і «1-4», «1-2» і «1-3» - закласти дверний отвір;

- між приміщеннями «1-3» і «1-4», «1-4» і «1-5» - пробити дверний отвір;

Кожному iз співвласників необхідно влаштувати індивідуальне електропостачання та опалення своїх приміщень.

Для здійснення вcix переобладнань до житлового будинку, необхідно розробити та погодити у встановленому порядку проектну документацію.

При розподілі житлового будинку частина робіт по його реальному розподілу у внутрішніх приміщеннях виконується спільно, як позивачем ОСОБА_1 , так і відповідачем ОСОБА_2 .

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи за №010/05-23 від 08.05.2023 року, - експерту невідомо яким методом будуть проводитись вказані роботи (господарським чи підрядним). Господарський метод полягає у виконанні робіт власними силами. Підрядний метод полягає у виконані робіт з залученням будівельних організацій. Вартість виконання робіт цими способами суттєво відрізняється, в зв`язку з чим вартість даних робіт не визначена.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого та жителя: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої та жительки: АДРЕСА_1 , - 10300 грн. 00 коп. понесених судових витрат, що становить частину вартості проведення судової будівельно-технічної експертизи (висновок експерта №010/05-23 від 08.05.2023 року).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої та жительки: АДРЕСА_1 , на користь держави 2975 грн. 22 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого та жителя: АДРЕСА_1 , на користь держави 3969 грн. 66 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення

складено 21.11.2023 року.

Суддя Грещук Р.П.