Справа № 352/817/23
Провадження № 2/352/401/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Олійника М. Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Кукули О. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 5000 грн, щомісячно. На обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на те, що сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою звернення до суду з позовною заявою про стягнення аліментів стало те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, яка перебуває на повному її утриманні.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, що містить клопотання про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає частково, просить врахувати, що він має офіційне місце роботи і отримує стабільний дохід, тому просив стягнути аліменти в розмірі частини всіх видів заробітку.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.

Так, судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 01 березня 2022 року, актовий запис №28 (а.с. 9) ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , а його батьком записаний ОСОБА_2 , що стверджує факт обов`язку відповідача як батька дитини, надавати кошти для його утримання.

Відповідно до додатку до трудового договору №65/2017 від 19 липня 2017 року, ОСОБА_2 працює в ТОВ «Електролюкс Україна», та з 01 січня 2023 року його базовий місячний оклад піднятий на 20 % і складає 167908 грн. (а.с. 20).

Отже, судом встановлено, що відповідач є батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і має з 2017 року офіційне місце роботи, де отримує заробітну плату.

Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частинами першою, другою статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частинами другою та третьою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частини перша статті 183 СК України).

За змістом вказаної норми саме на суд покладено обов`язок з визначення розміру частки заробітку платника аліментів, яка буде стягуватися як аліменти на дитину.

Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В даній справі, сторонами визнається, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір`ю і перебуває на її утримання, відповідач є його батьком та на нього покладено однаковий з позивачкою обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення дитини, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання сина.

При цьому, враховуючи розмір щомісячного доходу ОСОБА_2 на час розгляду справи та виходячи із принципу розумності та добросовісності, суд приходить до висновку щодо визначення розміру аліментів на дитину у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача. Вказаний розмір аліментів, на думку суду, відповідає обставинам справи, інтересам та потребам дитини і є достатнім для забезпечення належних умов її фізичного, морального та соціального розвитку. Крім того, такий розмір є співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Обґрунтованих підстав щодо стягнення витрат на утримання дитини в більшому розмірі, позивачкою не наведено. До позовної заяви позивачкою не було долучено жодного доказу на обґрунтування розміру аліментів.

Крім того, враховуючи приписи ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

На підставі ст.ст. 182-184, 191 Сімейного Кодексу України, та керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 квітня 2023 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у розмірі місячної плати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

Суддя Максим ОЛІЙНИК