Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/194/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.11.2023смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Кривенко О.В.,

за участю секретаря Маташнюк О.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

01 березня 2023р. до Доманівського районного суду Миколаївської області надійшли матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

02 листопада 2023 року до суду надійшла уточнена позовна заява.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка з відповідачем з 22 березня 1986 року по 24 листопада 2020 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі.

За період шлюбу ними було придбано житловий будинок по АДРЕСА_1 та легковий автомобіль марки ВАЗ 2107, приватизовано земельну ділянку розміром 0,0753 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

У заяві позивачка зазначає, що за придбаний у шлюбі автомобіль отримала грошову компенсацію.

Посилаючись на те, що зазначений житловий будинок придбаний у період шлюбу, а тому частки кожного з подружжя є рівними, позивач просить визнати за нею та відповідачем по 1/2 частині житлового будинку із господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1 та на частину земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0014 розміром 0,0753 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

У підготовче судове засіданні позивач ОСОБА_1 , не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, уточненні позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі позов визнав повністю, не заперечував проти визначення за кожним з подружжя по 1/2 частині майна.

Згідно ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

У ході судового розгляду встановлено, що між сторонами мають місце правовідносини щодо майнових прав подружжя, які регулюються нормами Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу України, іншими нормативно-правовими актами.

Судом встановлено, що 22 березня 1986 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, про що Ястребинівською с/радою Вознесенського району

Миколаївської області складено відповідний актовий запис №3, що підтверджено копією свідоцтва серії НОМЕР_1 . Після реєстрації шлюбу присвоєне прізвище ОСОБА_3 .

На даний час шлюб розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 виданого Доманівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 24 листопада 2020 року, актовий запис №9. Після розірвання шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_4 .

Під час шлюбу сторонами було набуте майно, а саме: житловий будинок з надвірними господарствами та побутовими спорудами по АДРЕСА_1 житловою площею 17,1 кв.м, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 02.07.1996 р. та зареєстрований в Вознесенському МБТІ 02.08.1996 року, в реєстрі за №600.

Договір купівлі-продажу від 02.07.1996 р. нотаріально посвідчений 02 липня 1996 р. та зареєстрований у реєстрі за №681.

Також згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №758482 приватизовано земельну ділянку розміщену АДРЕСА_1 , цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0753 га, кадастровий номер :01:003:0014 на підставі рішення XXV сесії 5 скликання Доманівської селищної ради від 15 грудня 2009 року №11.

Згідно ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція норми ст.60 СК України свідчить про презумцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна подружжя на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Згідно ст.368 ч.3 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу та на підставі ст.69 ч.1 СК України дружина та

чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст. 60,69 СК України, ч.3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч.ч.2,3 ст. 235 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Аналогічний порядок поділу майна, що є у спільній сумісній власності, та відступ від рівності часток співвласників також визначений ст.372 ЦК України.

Здійснивши системний аналіз правових норм, дослідивши письмові докази по справі суд

знайшов доведеними обставини, на які посилається позивачка, як на підставу задоволення позовних вимог щодо поділу майна набутого сторонами за час перебування їх у зареєстрованому шлюбі.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку , що заявлене позивачкою рухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбане за час шлюбу.

Крім того, доказів, які б спростовували дані обставини, стороною відповідача суду надано не було, клопотань про оцінку майна чи проведення експертизи жодна із сторін не заявляла.

За наведених вище обставин, суд вважає таким, що враховує інтереси обох сторін по справі та ніяким чином не звужує та не обмежує гарантовані Законом права сторін по справі як бувшого подружжя при виділені частки та розподілі майна, придбаного за час перебування останніх в шлюбі.

Враховуючи, що спірне майно набуте сторонами за час шлюбу, відповідно таке є об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про поділ між сторонами спільного майна подружжя, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні.

Викладені позивачем обставини щодо визначення розміру часток у спільній власності подружжя відповідачем ОСОБА_2 визнані безумовно під час підготовчого судового засідання.

Зважаючи на вищезазначені законодавчі норми, суд прийшов до висновку, що визнання позову відповідачем ОСОБА_2 не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тобто підстави для постановлення ухвали про відмову у прийнятті визнання позову не судом не встановлені.

Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню 1073.60 грн

Позивач не наполягає на стягненню на її користь судових витрат.

Керуючись ст.ст.6, 7, 10, 12, 13, 81, 133, 137, 141, 142, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Уточнений позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку із господарськими спорудами по АДРЕСА_1 та на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0014, площею 0,0753 га, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку із господарськими спорудами по АДРЕСА_1 та на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0014, площею 0,0753 га, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІІН НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 1073.60 грн.

Рішення набирає законної сили через 30 днів, якщо не буде подана апеляційна скарга.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя : О. В. Кривенко