Єдиний унікальний номер судової справи 462/6303/23
Номер провадження 2/462/1672/23
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючого судді Галайко Н. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Короткий виклад обставин справи.

Уповноважений представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» - Грибанов Д. В., 24.08.2023 року (вх. № 17513) звернувся у Залізничний районний суд м. Львова з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якій просить суд стягнути заборгованість:

-за Кредитним договором № 957979418 у розмірі 36 898 грн. 18 коп., з яких:

18 750 грн. 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу;

18 148 грн. 18 коп. сума заборгованості за відсотками.

-за Кредитним договором № 2538869 у розмірі 24 690 грн. 12 коп., з яких:

7 600 грн. 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу;

17 090 грн. 12 коп. сума заборгованості за відсотками.

-за Кредитним договором № /747833 у розмірі 17 325 грн. 00 коп., з яких:

4 500 грн. 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу;

12 825 грн. 00 коп. сума заборгованості за відсотками.

Так, сторона позивача просить суд стягнути з відповідача загальну суму заборгованості за кредитними договорами у розмірі 78 913 грн. 30 коп. та понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено договірні зобов`язання за кредитними договорами: № 957979418 від 14.01.2022 року укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем; № 2538869 від 03.11.2021 року укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем; № /747833 від 03.11.2021 року укладеного між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та відповідачем в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, що є предметом позовних вимог, з огляду на вказане сторона позивача просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рух справи в суді.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.08.2023 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Галайко Н. М. (а.с. 65).

Судом у порядку ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) 24.08.2023 року направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача у справі (а.с. 66).

Відповідь на вказаний запит надійшла до суду 19.09.2023 року (а.с. 67).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 19.09.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні). Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 68-70).

Позиція сторін по справі.

У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Суд зазначає, що згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, зокрема те, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положеннями ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Щодо кредитного договору № 957979418 від 14.01.2022 року.

Судом встановлено, що 14.01.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 957979418 (а.с. 9 зворот - 12).

Відповідно до умов вказаного договору відповідач отримав кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 22 000 грн. 00 коп. (п. 1.1 Договору).

Так, кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у вказаному договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Згідно п. 5.4 договору кредитної лінії сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах з позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має юридичну силу які і власноручний підпис.

Цей договір є електронним документом створеним і збереженим в Інформаційно - телекомунікаційній системі кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму (п. 5.14 договору кредитної лінії).

Паспортом споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору № 957979418 від 14.01.2022 року встановлено: тип процентної ставки фіксована, дисконтна процентна ставка: 3, 65 % - 766, 50%; індивідуальна процентна ставка: 383, 25% - 766, 50 %, базова процента ставка: 766, 50 %, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 1 087, 70 % річних (а.с. 8-9).

Пунктом 1.9 договору кредитної лінії встановлено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються у порядку, встановленому договором.

Згідно із п. 5.3 договору кредитної лінії сторони погодилися, що проценти, нараховані після закінчення строку дії вказаного договору чи його дострокового розірвання в розмірі визначеному договором, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Також судом встановлено, що на підставі договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року, укладеного між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», ТОВ «Таліон плюс» зобов`язалося відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язалося прийняти їх (п. 2.1 цього договору) (а.с. 13-14).

Згідно витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 року до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року, загальна сума заборгованості боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 957979418 складає 36 898 грн. 18 коп., з яких: 18 750 грн. 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 18 148 грн. 18 коп. сума заборгованості за відсотками (а.с. 15).

Також відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 957979418 від 14.01.2022 року за період з 06.03.2023 року по 31.07.2023 року, стверджується, що станом на 31.07.2023 року заборгованість не погашена та складає 36 898 грн. 18 коп. (а.с. 16).

Щодо кредитного договору № 2538869 від 03.11.2021 року.

Судом встановлено, що 03.11.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с. 21-27).

Згідно умов вказаного договору ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені кредитом (п. 1.2).

Сума кредиту складає 7 600 грн. 00 коп. Строк кредиту 30 днів (п. 1. 3), тип процентної ставки фіксована, стандартна та знижена процентна ставка становить 1, 99 % (п. 1.4.1, 1.4.2)

Кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів за реквізитами платіжної картки (п. 2.1).

Вказаний договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Також судом встановлено, 05.05.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 05052023, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту) плату за кредитом (за процентною ставкою) та інші платежі, право на одержання яких належать клієнту (а.с. 31-33).

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно із додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору (п. 1.1).

Актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 05052023 від 05.05.2023 року стверджується, що ТОВ «Лінеура Україна» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» реєстр боржників (а.с. 34).

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 05052023 від 05.05.2023 року, загальна сума заборгованості боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 2538869 складає 24 690 грн. 12 коп., з яких: 7 600 грн. 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 17 090 грн. 12 коп. сума заборгованості за відсотками (а.с. 35).

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 2538869 від 03.11.2021 року за період з 05.05.2023 року по 31.07.2023 року, стверджується, що станом на 31.07.2023 року заборгованість не погашена та складає 24 690 грн. 12 коп. (а.с. 36).

Щодо кредитного договору № /747833 від 03.11.2021 року.

Судом встановлено, що 03.11.2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 було укладено індивідуальну частина договору про надання фінансового кредиту (а.с. 21-27).

Згідно умов вказаного договору ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 4 500 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором (п. 1.1). Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 02.12.2021 року (п. 1.2).

За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912, 5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2, 5% на добу. Договором встановлено фіксований тип процентної ставки (п. 1.3).

Вказаний договір підписано відповідачем електронним підписом.

Також судом встановлено, що 12.08.2022 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 12082022, відповідно до умов якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» відступає ТОВ «ФК ЄАПБ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту) плату за кредитом (за процентною ставкою) та інші платежі, право на одержання яких належать клієнту (а.с. 46-47).

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно із додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору (п. 1.1).

Актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 12082022 від 12.08.2022 року стверджується, що ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» реєстр боржників (а.с. 48).

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 12082022 від 12.08.2022 року, загальна сума заборгованості боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № /747833 від 03.11.2021 року складає 17 325 грн. 00 коп., з яких: 4 500 грн. 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 825 грн. 00 коп. сума заборгованості за відсотками (а.с. 49).

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № /747833 від 03.11.2021 року за період з 12.08.2022 року по 31.07.2023 року, стверджується, що станом на 31.07.2023 року заборгованість не погашена та складає 17 325 грн. 00 коп. (а.с. 50).

Застосоване судом законодавство.

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Так, згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Мотиви та висновки суду.

Щодо кредитного договору № 957979418 від 14.01.2022 року.

Суд вважає необхідним зазначити, що оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Згідно вимог ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами 1-3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У процесуальному законодавстві передбачено обов`язок доказування, який слід розуміти як закріплену міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає у правовідносинах. Цей склад фактів визначається нормою права, що регулює спірні правовідносини.

Звертаючись до суду, сторона позивача у позовній заяві виклала обставини, якими обґрунтовує свої вимоги, зазначила докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляла клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначала про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин.

Сторона позивача на власний розсуд розпорядилася своїми процесуальними правами щодо подання належних та достатніх доказів, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням процесуальних дій.

Суд наголошує, що у сторони позивача (яка є професійним учасником ринку фінансових послуг), у випадку добросовісного користування своїми процесуальними правами, було достатньо часу для того, щоб подати всі докази у справі, проте така, користуючись своїми правами на власний розсуд, необхідних доказів, у тому числі тих, що мають виключне значення для розгляду даної справи до суду не подала та про те, що такі докази з об`єктивних причин не можуть бути подані у встановлений законом строк, суд не повідомляла, з клопотанням про витребування доказів до суду не зверталася, з огляду на що суд вирішив спір за наявними матеріалами справи.

Процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді справи роз`яснювати необхідність вчинення певних процесуальних дій учасникам, оскільки це може призвести до порушення встановленого у ст. 6 ЦПК України принципу рівності перед законом і судом (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду № 443/1012/18, провадження № 61-6304св22 від 30.05.2023 року).

Окрім цього, суд наголошує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Так, суд вважає необхідним зазначити, що сторона позивача не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів. Зокрема у матеріалах справи відсутній Договір факторингу № 28/1118-01, укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», також матеріали справи не містять і реєстру боржників № 175 від 05.05.2022 року до договору факторингу № 28/1118-01 (зазначені документи не містяться і серед додатків позовної заяви).

Без вказаних документів неможливо встановити належний перехід права грошової вимоги за кредитним договором № 957979418 від 14.01.2022 року від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс», що у подальшому зумовило перехід права грошової вимоги сторони позивача до відповідача у справі, про що зазначено у позовній заяві.

Отже у даному випадку має місце відсутність доказів на які посилається сторона позивача як на підставу своїх вимог, також у матеріалах справи відсутні розрахунки заборгованості, здійснені первісним кредитором, докази здійснення таких розрахунків позивачем суду також не надані.

У той же час розрахунок заборгованості, на який посилається сторона позивача, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредитних коштів, користування ними, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду № 755/18920/18 (провадження № 61-17205 св 19) від 29.01.2020 року.

При цьому, суд враховує, що як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду № 756/3115/17 (провадження № 61-18653св20) від 16.06.2021 року реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 957979418 від 14.01.2022 року, оскільки будь-яких доказів отримання відповідачем грошових коштів стороною позивача не надано, підтвердження належного переходу до сторони позивача права грошової вимоги за договором кредитної лінії № 957979418 (у тому числі згідно договору факторингу № 28/1118-01) суду також не надано, а сам факт укладення відповідачем договору фінансового кредиту не є достатньою підставою для стягнення з відповідача заборгованості у зазначеному стороною позивача розмірі, відтак в задоволені позовних вимог у цій частині слід відмовити, у зв`язку із недоведеністю такої.

Що стосується кредитного договору № 2538869 від 03.11.2021 року та кредитного договору № /747833 від 03.11.2021 року, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, що підтверджується наявними у справі доказами, відповідачем порушено умови зазначених кредитних договорів, зокрема, у частині своєчасного повернення кредиту, оскільки відповідачем не проводились платежі по кредитних договорах, тому суд дійшов висновку, що позивачем правомірно заявлені вимоги про стягнення із відповідача, як боржника, заборгованості за вказаними кредитними договорами, що підтверджується наданими стороною позивача розрахунком, які долучено до матеріалів справи.

Суду надано належні докази переходу прав грошової вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за вказаними договорами до відповідача у справі.

Також суд приймає до уваги той факт, що відповідачем не подано до суду доказів на спростування розрахунків та заперечення на позовні вимоги у цілому.

Отже із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 2538869 у розмірі 24 690 грн. 12 коп., з яких: 7 600 грн. 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 17 090 грн. 12 коп. сума заборгованості за відсотками та за кредитним договором № /747833 у розмірі 17 325 грн. 00 коп., з яких: 4 500 грн. 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 825 грн. 00 коп. сума заборгованості за відсотками.

Судові витрати по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Щодо судового збору.

За положеннями ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 36 Постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).

Задовольняючи позовні вимоги частково, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та вказаного роз`яснення, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 684 грн. 00 коп. (а.с. 2) розділяється між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути 1 428 грн. 96 коп. (53, 24 % від 2 684 грн. 00 коп.) судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265, 274, 279 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість:

- за кредитним договором № 2538869 у розмірі 24 690 (двадцять чотири тисячі шістсот дев`яносто) грн. 12 коп., з яких: 7 600 грн. 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 17 090 грн. 12 коп. сума заборгованості за відсотками;

- за кредитним договором № /747833 у розмірі 17 325 (сімнадцять тисяч триста двадцять п`ять) грн. 00 коп., з яких: 4 500 грн. 00 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 825 грн. 00 коп. сума заборгованості за відсотками.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 1 428 (одна тисяча чотириста двадцять вісім) грн. 96 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30);

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Текст судового рішення складено 21.11.2023 року.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко