Справа № 723/3875/22
Провадження № 2/723/43/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

08 травня 2023 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

головуючого судді Яківчика І.В.

при секретарі судових засідань Крупчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої малолітніми особами, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів про відшкодування шкоди, завданої малолітніми особами, посилаючись на те, що в період часу з 10 вересня 2021 року по 22 вересня 2021 року з її будинку, де вона проживає, було викрадено грошові кошти в сумі: 20 000 гривень, 450 доларів США, що згідно офіційного курсу гривні до іноземних валют станом на 22 вересня 2021 року становило 12 019,50 гривень, та 150 євро, що згідно офіційного курсу гривні до іноземних валют станом на 22 вересня 2021 року становило 4 704 гривень. За заявою про вчинення кримінального правопорушення, було зареєстроване кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000270 від 23 вересня 2021 року.

Органом досудового розслідування було встановлено, що крадіжку вчинили діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які приходили гратись до її сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після того позивач звернулась до їх матері ОСОБА_3 , щоб вона повернула вказані кошти, на що остання погодилася і повернула 8000 гривень. Вони перевели долари і євро в гривні та порахували, що ОСОБА_3 повинна повернути грошові кошти в сумі 21150 гривень на що ОСОБА_7 пообіцяла в той день 22 вересня 2021 року, що протягом короткого часу решту поверне, але пізніше повідомила що нічого повертати не буде.

Посилаючись на обставини викладені вище позивач просила суд стягнути з відповідачів солідарно на її користь 21 150 гривень в рахунок відшкодування шкоди, завданої малолітніми дітьми.

В судове засідання позивач направила письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд позов заволити.

В судове засідання відповідачі не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи належним чином були повідомлені. Причини неявки суду не відомі. Заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило.

Дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши норми діючого законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що в період часу з 10 вересня 2021 року по 22 вересня 2021 року з будинку позивача було викрадено грошові кошти в сумі: 20 000 гривень, 450 доларів США, що згідно офіційного курсу гривні до іноземних валют станом на 22 вересня 2021 року становило 12 019,50 гривень, та 150 євро, що згідно офіційного курсу гривні до іноземних валют станом на 22 вересня 2021 року становило 4 704 гривень.

За заявою про вчинення кримінального правопорушення 23 вересня 2021 року було зареєстроване кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000270.

Під час досудового розслідування будучи допитаною в якості свідка, ОСОБА_3 , яка показала, що 22 вересня 2021 року її діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грались із сином ОСОБА_1 в неї вдома. О 15:00 год. вони прийшли додому. Коли вони прийшли, в її сина ОСОБА_8 вона побачила грошові кошти в сумі 200 гривень та її син ОСОБА_8 сказав їй, що ці гроші йому дав син ОСОБА_1 . 22 вересня 2021 року о 20:00 ОСОБА_3 приїхала до ОСОБА_1 , та повернула їй грошові кошти в сумі 8000 гривень. Після того, як ОСОБА_3 повернула грошові кошти ОСОБА_1 сказала, що вона їй винна ще 21150 гривень та вона їй повідомила, що таких грошей в останньої немає після чого сказала, щоб дати їй трохи часу та ОСОБА_3 їх поверне. Після того, як остання приїхала додому, то все обдумала та не могла повірити, що її діти могли викрасти таку велику суму коштів, після чого ОСОБА_3 вирішила їх не повертати.

Під час досудового розслідування будучи допитаним в якості малолітнього свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав наступні покази: що в кінці вересня 2021 року, точного числа не пам`ятає, останній разом із своїм братом ОСОБА_9 та другом ОСОБА_10 грались в його будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Під час ігор один із його друзів пішов в магазин та купив солодощі, останні запитали звідки в нього гроші, на що той вказав на сховище, що знаходилось в будинку, а саме під диваном. Наступного дня ОСОБА_4 разом із своїм братом ОСОБА_11 підійшли до даного будинку та забрали з сховища грошові кошти, яку саме суму вони взяли вказати не можуть.

Під час досудового розслідування будучи допитаним в якості малолітнього свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повністю підтвердив покази ОСОБА_4 .

Частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України передбачено кримінальну відповідальність за крадіжку, поєднану з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, або що завдала значної шкоди потерпілому.

Відповідно до статті 18 Кримінального кодексу України суб`єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила злочин у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність.

Відповідно до статті 498 Кримінального процесуального кодексу України особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, у віці від 11 років і до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, не підлягає кримінальній відповідальності, але до неї можуть бути застосовані за ухвалою суду примусові заходи виховного характеру. Однак на момент вчинення кримінального правопорушення малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_11 не досягли одинадцятирічного віку.

Аналізуючи зібрані докази в кримінальному провадженні, орган досудового розслідування прийшов до висновку, що крадіжку вчинили малолітні, які не досягли 14-річного віку, а тому суб`єктами крадіжки не являються.

Відповідно до вимог статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом зазначених норм підставою цивільної відповідальності за завдану шкоду є протиправність поведінки заподіювача, його вина, негативні наслідки у вигляді втрати чи пошкодження майна та причинний зв`язок між цими діями та наслідками.

Протиправною є поведінка, яка не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення (зменшення, обмеження) майнових прав і законних інтересів іншої особи. Залежно від характеру юридичного обов`язку, покладеного на особу правовим актом, договором, службовими обов`язками тощо, протиправна поведінка може бути у формі протиправної дії або протиправної бездіяльності.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та наслідками полягає в тому, що шкідливий результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки, тобто не існує будь-яких інших обставин, які вплинули на ці події (опосередкований причинний зв`язок).

Вина, тобто психічне ставлення особи до вчиненого нею протиправного діяння, а також до негативних наслідків, що настали в результаті такої поведінки або діяння, можлива у формі умислу або необережності. Умисел полягає в тому, що особа розуміє значенні своїх дій, передбачає настання негативних наслідків і свідомо їх допускає. Необережність полягає в тому, що особа не передбачає можливість завдання шкоди при обов`язку її передбачити.

Відшкодування шкоди на підставі спеціальних умов відповідальності відбувається в межах спеціальних деліктів.

Так, частиною першою статті 1178 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

За загальним правилом цього положення відповідальність за шкоду, завдану малолітніми особами, несуть батьки (усиновлювачі), опікуни малолітньої особи або інша фізична особа, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи. Оскільки обов`язок здійснювати виховання дитини покладається в рівній мірі на обох батьків, обидва батьки в рівній мірі несуть відповідальність за шкоду, завдану малолітньою особою. При цьому відповідальність покладається на них незалежно від того, чи проживають вони разом з дитиною, чи ні.

Згідно з частиною 1 статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з цього, відповідачі мають сплатити суму матеріального збитку в сумі 21150 гривень.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

З відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Виходячи з цього та керуючись ст. ст.2, 4, 12, 13, 81, 82, 89, 133, 137, 141, 206, 223,258, 259, 263-265, 266, 273,354, 355 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої малолітніми особами, задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 24.03.2004 року Сторожинецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 виданий 07.07.2020 року, орган, що видав 7323, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН № НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_4 (двадцять одну тисячу сто п`ятдесят) гривень в рахунок відшкодування шкоди, завданої малолітніми дітьми.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 17 травня 2023 року. Строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ Іван ЯКІВЧИК