Справа № 569/1687/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.

секретар судового засідання Баланович М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Просить суд розірвати шлюб з ОСОБА_2 та просить визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що з січня 2022 року позивач разом з донькою проживають окремо від відповідача. Кожен із сторін живе окремим життям, не пов`язані спільним побутом та інтересами. Спільного господарства не ведуть. Фактично між сторонами відсутні подружні стосунки. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам кожного із сторін та дитини. Донька сторін є малолітньою, та має проживати з матір`ю, а саме з позивачем.

14.04.2023 до суду надійшов відзив відповідача. Позовні вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю відповідач підтримав та не заперечив проти їх задоволення. Стосовно задоволення позовної вимоги про стягнення судових витрат, зазначив, що дана вимога є неаргументованою та недоказаною та такою, що не може бути задоволена.

Ухвалою суду від 03.03.2023 року було прийнято справу до розгляду та відкрито провадження по справі.

Ухвалою суду від 06.04.2023 закрито підготовче провадження по справі та призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Позивач у судове засідання не з`явилася. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності її представника, просила позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, зазначивши у відзиві на позов від 14.04.2023 просив справу слухати за його відсутності.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився.

Враховуючи вимоги ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_1 , виданого 02.04.2021 року Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 02.04.2021. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові ОСОБА_4 , дружині ОСОБА_5 .

Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 виданого 23.12.2021 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що позивач має бажання розлучитися та відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу.

Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд прийшов до переконання про доцільність розірвання шлюбу, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання.

Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини 3 статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Щодо вимоги про визначення місця проживання дочки сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином позивач просила визначити місце проживання малолітньої дочки місцем проживання матері. Відповідач визнав позов.

Згідно зі ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1, 2 і ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Як роз`яснено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Слід зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Враховуючи вищезазначене та інтереси дитини, визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, на підставі ч.1 ст.142 ЦПК, слід повернути позивачу судовий збір з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Окрім того, слід стягнути з відповідача на користь позивача іншу половину сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273,354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 02 квітня 2021 року Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис № 447 - розірвати.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Повернути позивачу ОСОБА_1 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, на підставі квитанції ID №1085-1951-0018-6202 ВІД 11.01.2023, у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. який сплачений на р/р UA0017527, МФО отримувача 899998, код отримувача 38012494.

Залишити в матеріалах справи оригінал квитанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Третя особа, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, м.Рівне вул.Поштова 2.

Суддя І.О.Гордійчук