ЄУН № 337/1142/23
Провадження 2/337/537/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2023 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.
за участю секретаря Волошина Н.В.
розглянувши у м. Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження у відритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором,
У позові зазначено, що 21.08. 2008 року між ЗАТ АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір № CNL 200/613/2008, на підставі чого позивач здійснив видачу кредитних коштів сумі 13 000 доларів США.
Відповідно до п. 1.1 частини №2 Кредитного договору банк надає позичальнику кредит в розмірі та валюті, що визначений в частині № 1 цього договору, а позичальник зобов`язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також оплатити відповідну плату за користування кредитом та виконати інші зобов`язання, як це вказано у цьому договорі.
Згідно пунктом 3 Частини №1 Кредитного договору проценти за користування кредитом розраховуються банком на основі плаваючої процентної ставки, що становить 5,99% річних + FIDR - процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору.
В подальшому відсоткова ставка за кредитом змінювалася відповідно до укладених додаткових договорів.
Відповідно до п. 1.5.1 Частини №2 Кредитного договору погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначеної у графіку повернення кредиту та сплати процентів, шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок.
Датою остаточного повернення кредиту є 21 серпня 2023 року.
Станом на 07.02.2023 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає:
Також, позивач вказує, що в якості забезпечення наданого кредиту, 21.08. 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк») та гр. ОСОБА_2 укладено Договір поруки №SR-200/613/2008, згідно з яким ОСОБА_2 зобов`язалася відповідати перед банком за повне та своєчасно виконання позичальником боргових зобов`язань за кредитним договором, у повному обсязі таких зобов`язань. Відповідно до п.1.2 вказаних договорів поруки, поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, і банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно.
На дату подачі позовної заяви заборгованість позичальником не погашена, сума кредиту та відсотків не сплачена, тому просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № CNL-200/613/2008 від 21.08.2008 року в сумі 2496,59 доларів США, що включає: 2291, 11 доларів США - сума заборгованості за тілом кредиту, 205,48 доларі США - сума заборгованості за нарахованими відсотками за період з 23.10.2021 року по 06.02.2023 року, також стягнути з відповідачів судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2684 грн.
Ухвалою суду від 24.03.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, визначено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання відзиву на позов та заяв по суті справи.
В судове засідання представник позивача не з`явився надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ,. в судове засідання не з`явились, поважну причину не явки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.
Відповідачі не скористались можливістю передбаченою ст. 178 ЦПК України, відзив на позов суду не надали.
Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача, шляхом постановлення заочного рішення.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Враховуючи вищевказане, суд вважає, що відповідачі не з`явилися до суду без поважних причин, відзив на позовну заяву суду не надали, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що відповідно до умов статуту АТ „ОТП БАНК", Акціонерне товариство «ОТП БАНК» є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «ОТП БАНК», яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обов`язків ЗАТ «ОТП Банк», яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обов`язків Акціонерного комерційного банку «Райффайзенбанк Україна».
21.08.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір № CNL 200/613/2008. Позивач здійснив видачу кредитних коштів сумі 13 000 доларів США.
Відповідно до п. 1.1 частини №2 Кредитного договору банк надає позичальнику кредит в розмірі та валюті, що визначений в частині № 1 цього договору, а позичальник зобов`язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також оплатити відповідну плату за користування кредитом та виконати інші зобов`язання, як це вказано у цьому договорі.
Згідно пунктом 3 Частини №1 Кредитного договору проценти за користування кредитом розраховуються банком на основі плаваючої процентної ставки, що становить 5,99% річних + FIDR - процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору.
В подальшому відсоткова ставка за кредитом змінювалася відповідно до укладених додаткових договорів.
Відповідно до п. 1.5.1 Частини №2 Кредитного договору погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначеної у графіку повернення кредиту та сплати процентів, шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок.
Також, з матеріалів справи вбачається, що в якості забезпечення наданого кредиту 21 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством АТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк») та ОСОБА_2 укладено Договір поруки №SR-200/613/2008 від 21.08.2008 року згідно з якими Відповідач-2, зобов`язався відповідати перед банком за повне та своєчасно виконання позичальником боргових зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі таких зобов`язань. Відповідно до п.1.2 вказаних договорів поруки, поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, і банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно.
Як встановлено судом, своїх зобов`язань за кредитним договором відповідачі не виконали.
Вказаний розрахунок заборгованості суд приймає до уваги та вважає його достовірним, оскільки доказів виконання ОСОБА_1 боргових зобов`язань перед позивачем судом не отримано.
Адреса реєстрації відповідачів знаходиться на тимчасово окупованих Росією територіях. З 27 листопада 2022 року державне підприємство «Укрпошта» зупиняє приймання і доставку поштових відправлень.
Однак, як вбачається із матеріалів справи, вказані вимоги ні позичальником, ні поручителем виконані не були.
Жодних належних та допустимих доказів на спростування вищезазначених обставин відповідачі до суду не надали, правом на спростування доводів банку вони не скористалися.
Надаючи правову оцінку установленим обставинам справи, суд виходить з такого.
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з приписами статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до приписів частин першої, другої статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Аналізуючи вищенаведені положення законодавства, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником ОСОБА_1 , кошти в добровільному порядку банку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Зважаючи на укладений договір поруки, банк також вправі вимагати солідарного виконання боргових зобов`язань позичальника за Кредитним договором і від поручителя ОСОБА_2 , на всю суму заборгованості.
Розмір заборгованості за кредитом доведено наявними у справі письмовими доказами та відповідачами не спростовано.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог АТ «ОТП Банк» у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідачів у судовому порядку підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2684 грн.
Керуючись ст. 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 526, 546, 553, 610, 612, 626, 628, 629, 639, 1054 ЦК України, суд,-
Позов Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Рішення може бути оскаржено в Запорізькій апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Г.Є. Гнатик