Справа № 643/3345/22
Провадження № 2-о/643/13/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: Новіченко Н.В.,

присяжних: Тулупової Л.В.,

Гершанніка О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бломберус С.А.,

заявника: ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи: ОСОБА_2 ,

захисника: Кравченко Т.І.,

представника органу опіки та піклування: Кукуєвої В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження матеріали справи

за заявою ОСОБА_1

заінтересовані особи 1. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради

2. ОСОБА_2

про визнання особи недієздатною та встановлення опіки,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі заявник) звернувся до Московського районного суду м. Харкова із заявою, в якій просить суд:

- визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною;

- визнати його опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи подану заяву заявник вказує, що ОСОБА_2 є його матір`ю, яка з 1996 року перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері № 16 Новобоварського району м. Харкова з діагнозом «шизофренія». 21.05.2012 року його мати отримала другу групу інвалідності за загальним захворюванням безстроково. 06.05.2020 року Комунальне некомерційне підприємство «Міський психоневрологічний диспансер № 3» надав висновок лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за ОСОБА_2 . Поведінка його матері відповідає її захворюванню, внаслідок чого вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2022, вищевказану заяву передано на розгляд судді Новіченко Н.В., присяжні ОСОБА_3 , Полякова С.А.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 22.12.2022 визнано доцільною заміну присяжних Гордієнко Т.В. та Полякової С.А. на інших присяжних шляхом автоматичного визначення останніх автоматизованою системою документообігу суду.

Згідно з протоколом автоматичного визначення присяжних від 22.12.2022 обрано присяжних Гершаннік О.В., Тулупова Л.В.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 22.12.2022 відкрито провадження у справі № 643/3345/22, залучено до участі у справі у якості заінтересованої особи ОСОБА_2 , доручено Харківському місцевому центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити ОСОБА_2 представника, розгляд справи призначено на 20.01.2023 року.

20.01.2023 розгляд справи відкладено на 30.01.2023 року у зв`язку з неявкою захисника та представника органу опіки та піклування.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 30.01.2023 у справі призначено судово-психіатричну експертизу, провадження у справі № 643/3345/22 зупинено на час проведення експертизи.

21.03.2023 року на адресу Московського районного суду м. Харкова надійшли матеріали справи № 643/3345/22 та висновок судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 31.03.2023 поновлено провадження у справі, розгляд справи призначено на 20.04.2023 року.

20.04.2023 року розгляд справи відкладено на 18.05.2023 року у зв`язку з неявкою представника органу опіки та піклування.

У судовому засіданні 18.05.2023 року заявник підтримав викладені у заяві вимоги та просив суд задовольнити їх.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради проти задоволення заяви не заперечував.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та її адвокат Кравченко Тетяна Іванівна також підтримали заяву та просили її задовольнити.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини першої статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.

Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (стаття 32 Конституції України).

Статтею 30 ЦК України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Приписами ч. 1 ст. 40 ЦК України передбачено, що фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги (ч. 1 ст. 296 ЦПК України).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Частиною 3 ст. 297 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про стійкий психічний розлад, внаслідок якого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу (стаття 298 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-384цс16 викладено правову позицію про те, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК України передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» від 28 березня 1972 року роз`яснено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Стаття 1 вказаного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню діяльність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь - яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч.1 ст. 7 Закону).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Як вбачається з висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 368 від 06.05.2020, ОСОБА_2 , 1969 року народження, є інвалідом ІІ групи внаслідок психічного розладу, встановленої 21.05.2012 року безстроково, проживає разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за рівнем життєдіяльності обмежена у самообслуговуванні, здатності контролювати свою поведінку, у зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду.

У висновку судово-психіатричного експерта № 125 від 07.03.2023 зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на теперішний час виявляє хронічний, стійкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдної. На теперішний час ОСОБА_2 відповідно до свого психічного стану нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

У даному висновку також відображено психічний стан ОСОБА_2 , відповідно якого вона доступна формальному мовному контакту. Орієнтована у власній особистості (правильно називає прізвище, ім`я, дату народження, вік), в часі (правильно називає поточну дату, рік). У місці орієнтована частково, знає, що лікарня, але яка повідомити не може. На запитання відповідає вибірково тихим монотонним голосом, часто фрази не закінчує, пасивна, постійно плаче, шукає поглядом сина. Мету проведення судово-психіатричної експертизи розуміє формально. Фон настрою знижений. Емоційно та особистісно нівельована. Гіпомімічна, рухово впорядкована, загальмована. Апатична. Про себе повідомляє мізерні анамнестичні відомості. Мислення зі структурно-логічними порушеннями, паралогічне. Обмани сприйняття, на момент огляду, не виявлено. Критики до свого хворобливого стану немає. Активно маячних ідей не продукує. Соціально дезадаптована.

У суду відсутні підстави ставити під сумнів вказаний вище висновок експертів, які згідно покладених на них обов`язків зобов`язані були провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок, при цьому також були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи та вивчивши надані суду документи, суд дійшов до висновку, що подана заява про визнання особи недієздатною є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 недієздатною.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Щодо вимоги про призначення недієздатній особі опікуна, слід зазначити наступне.

Правилами ст. 41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун.

Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

Системний аналіз законодавства України дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод.

Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно зі ст. 63 ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Частиною 4 ст. 63 ЦК України передбачено, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

В силу приписів ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Як зазначалась вище, судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 .

Відповідно до подання від 24.02.2023 № 332/0/161-23 Адміністрація Салтівського району Харківської міської ради вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 .

Також у даному поданні зазначено, що ОСОБА_1 працює без оформлення, здійснює догляд за матір`ю, особою з інвалідністю ІІ групи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно медичного висновку стан його здоров`я задовільний, до кримінальної відповідальності не притягувався. Інші особи із заявою про призначення їх опікунами над ОСОБА_2 до опікунської ради не звертались. Умови проживання сім`ї потенційно вивчені. ОСОБА_1 ознайомлено з правами та обов`язками опікуна, протипоказань не виявлено.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 11, 141, 247, 263-265, 268, 299, 300 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 недієздатною та встановлення над нею опіки задовольнити.

2. Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною.

3. Встановити над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

опіку та призначити опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

4. Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України встановити строк дії даного рішення суду про визнання ОСОБА_2 недієздатною на два роки, який обчислювати з дня набрання рішенням законної сили.

5. Роз`яснити заявнику ОСОБА_1 положення ч. ч. 7, 8 ст. 300 ЦПК України відповідно до яких клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

6. Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Заявник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

Заінтересовані особи:

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ).

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради (м. Харків, м-н Конституції, буд. 7).

Повне рішення складено 18.05.2023 року.

Суддя Н.В. Новіченко

Присяжні Л.В. Тулупова

О.В. Гершаннік