Провадження 2-о/127/236/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2023 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Мельник В.В.

розглянувши в окремому провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу № 127/12862/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в :

заява мотивована тим, що 28.05.2022 року в с. Миролюбівка Білозерського району Херсонської області, що з березня 2022 року по листопад 2022 року знаходилось в тимчасовій окупації, загинула донька ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, 28.05.2022 року заявник разом із своєю сім`єю знаходилась вдома за адресою: АДРЕСА_1 , займалась домашніми справами. Старша донька разом із ОСОБА_2 перебувала в будинку. Почався обстріл і внаслідок прямого попадання снаряда на подвір`я будинку почалась пожежа. Заявник забігла до будинку та виявила понівечене тіло своєї доньки ОСОБА_2 .

Поховати тіло ОСОБА_2 на цвинтарі не змогли, оскільки на той момент територія знаходилась під окупацією армії Російської Федерації, а дозвіл здійснити захоронення заявнику не надавали. Тому тіло дитини захоронили на подвір`ї будинку за адресою: АДРЕСА_1 . На місце події жодні правоохоронні органи чи лікарські служби не виїжджали.

В зв`язку з активними бойовими діями в населеному пункті та на прилеглих територіях, ОСОБА_1 з родиною вимушена була тривалий час перебувати в укритті. 04.06.2022 року родина заявника виїхала спочатку в м. Запоріжжя, а потім до села Мазурівка Вінницької області, де стали на облік як внутрішньо-переміщені особи та проживають по теперішній час.

Документи, що підтверджують факт смерті доньки ОСОБА_3 , зокрема, медичні документи, заявник не мала можливості отримати. Лише разом із бабусею дитини - ОСОБА_4 склали акт про настання смерті.

14.11.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Могилів-Подільського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України за фактом загибелі доньки ОСОБА_2 .

Згідно повідомлення Могилів-Подільського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, кримінальне провадження № 0000501 від 14.11.2022 року в листопаді 2022 року скеровано для подальшого досудового розслідування до ГУНП в Херсонській області.

05.04.2023 року, звернувшись до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про реєстрацію смерті ОСОБА_5 , заявник отримала відмову, мотивовану недостатністю пред`явлених документів для реєстрації смерті, що стало підставою для звернення до суду із заявою про встановлення факту.

ОСОБА_1 просила суд встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Миролюбівка Білозерського району Херсонської області.

В судовому засідання представник заявника адвокат Ніколенко І.О. заяву підтримала та просила суд встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Миролюбівка Білозерського району Херсонської області. Суду пояснила, що дитина загинула внаслідок травм, отриманих від попадання на подвір`я будинку снаряду. Оскільки село знаходилось під окупацією жодні служби за викликом не виїжджали, тому документів про смерть ОСОБА_2 немає. Також від обстрілу ІНФОРМАЦІЯ_3 в лікарні загинув батько ОСОБА_1 ОСОБА_6 . Тіло його не видали, тому він був похований в братській могилі. Неофіційно в лікарні повідомили, що довідки про смерть будуть видані після деокупації і ексгумації трупів. Через такі обставини і через активні бойові дії разом з іншими трьома дітьми і бабусею заявниця ОСОБА_1 евакуювалась, на даний час вони проживають в с. Мазурівка Могилів-Подільського району.

Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі. При ухваленні рішення покладався на думку суду.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 обґрунтована і підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Черешеньки Білозерського району Херсонської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 з 06.07.2022 року взята на облік як внутрішньо-переміщена особа, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 , громадянка України, є матір`ю доньки ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 в селищі Молодецьке Білозерського району Херсонської області, про що 25.07.2013 року виконавчим комітетом Радянської сільської ради Білозерського району Херсонської області було складено актовий запис про народження № 14. Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

В матеріалах справи міститься акт, складений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_1 , які підтвердили смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка загинула ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок артилерійського обстрілу по АДРЕСА_1 , яке знаходилось під окупацією збройних сил Російської Федерації. Тіло дитини поховати на цвинтарі їм не дозволили, тому поховали 28.05.2022 року на подвір`ї будинку за місцем проживання (а.с. 16).

В судовому засіданні були оглянуті фотокартки, на яких зображений зруйнований будинок сім`ї ОСОБА_1 та могила на подвір`ї будинку із таблицею про захоронення доньки ОСОБА_2 .

Представник заявника звернулась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з метою державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Миролюбівка Білозерського району Херсонської області.Однак, 05.04.2023 року отримала письмову відмову в реєстрації смерті ОСОБА_2 з причини відсутності документів, які є підставою для державної реєстрації смерті (а.с. 17).

Кримінальне провадження по факту вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України, внесене до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 14.11.2022 року № 0000501.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, та чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначені правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 17 зазначеного закону визначено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час уразі неможливості реєстрації органом державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Відповідно до вимог частини 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

Згідно ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

З 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, який продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 року за № 1668/39004 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», з 10.03.2022 року по 11.11.2022 року Білозерська селищна територіальна громада Херсонського району Херсонської області увійшла у даний перелік.

Практикою Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці, зокрема в рішеннях ЄСПЛ «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidouv. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprusv. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozerv. theRepublicofMoldovaandRussia, 23.02.2016). Зокрема ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprusv. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprusv. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (тобто, є окупованою)» (Mozerv. theRepublicofMoldovaandRussia, 23.02.2016, §142).

Таким чином, суд вважає можливим застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки доказів про смерть особи на тимчасово окупованій території, оскільки інша можливість збору доказів смерті особи на тимчасово окупованій території наразі неможлива, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо.

Станом на день розгляду даної справи смерть ОСОБА_2 у встановленому законом порядку не зареєстрована через відсутність у ОСОБА_1 жодних документів, які є підставою для державної реєстрації смерті доньки.

Враховуючи сукупність наданих доказів і викладені у заяві обставини, суд вважає доведеним факт смерті ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 в селищі Молодецьке Білозерського району Херсонської області та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Миролюбівка Білозерського (Херсонського) району Херсонської області.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 89, 315, 316, 317,319 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

заяву задоволити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 в селищі Молодецьке Білозерського району Херсонської області та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Миролюбівка Білозерського району Херсонської області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Учасники справи:

- заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_3

- заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 21009, м. Вінниця, вул. Замостянська, 26

Повне судове рішення складене 15 травня 2023 року.

Суддя: