Справа № 509/2012/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряки Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, зустрічний позов Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості вартості не облікованої електричної енергії,-

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2023 року, позивачка, звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області із вищевказаною позовною заявою, в якій просила суд визнати недійсним протокол № 16/6 від 09.02.2023 року засідання комісії по розгляду акту про порушення № 8015527 від 20.01.2023 року.

Ухвалою суду від 19 квітня 2023 року розгляд позову призначено за правилами спрощеного позовного провадження - без повідомлення (виклику) сторін.

15 травня 2023 року на адресу суду надійшов зустрічний позов АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості вартості не облікованої електричної енергії, в якому представник позивача за зустрічним позовом просив суд, стягнути з ОСОБА_1 , на їх користь заборгованість за не обліковану електричну енергію в розмірі 84806,82 грн., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн. Та просили суд здійснити перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом за наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За змістом ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Статтею 49 ЦПК України, передбачено, що відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Отже, виходячи з принципів рівноправності, диспозитивності та змагальності сторін, цивільне процесуальне законодавство гарантує відповідачеві право на захист від пред`явленого позову шляхом подання зустрічного позову.

Зустрічний позов дозволяє розглянути в одному процесі вимоги обох сторін, що дає можливість заощадити час і сприяє більш швидкому захисту їх прав та інтересів, а також запобігає можливості винесення суперечливих і взаємовиключних судових рішень у цивільній справі.

Разом з тим, суд приймає зустрічний позов до спільного розгляду з первісним, якщо вони прямо взаємопов`язані між собою і спільний їх розгляд є доцільним. Взаємний зв`язок, як умова для прийняття зустрічного позову, має місце у випадку, якщо вимоги відповідача і позивача виникають з одних правовідносин і коли на обґрунтування тієї й іншої вимоги наводяться спільні факти. Взаємний зв`язок первісного і зустрічного позову може виявлятись у тому, що зустрічна вимога виключає вимогу первісну, або обидва випливають з однієї підстави, або взаємний зв`язок виникає з однорідності обставин виникнення взаємних матеріально-правових вимог між позивачем і відповідачем.

При цьому, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Отже для прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом необхідною є перевірка та встановлення тотожності усіх необхідних трьох ознак, а саме: суб`єктного складу, предмету спору, а також підстав, з яких відповідний позов заявлено.

Відповідно до п. 15 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» судам слід мати на увазі, що оскільки від належного вирішення питання про прийняття зустрічного позову, позову третьої особи із самостійними вимогами та об`єднання і роз`єднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими ЦПК. Відповідач має право пред`явити зустрічний позов до або під час попереднього судового засідання, а треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу шляхом пред`явлення позову до однієї чи обох сторін до закінчення судового розгляду. Позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об`єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень, в даному випадку спільний розгляд первісних позовних вимог щодо визначення порядку користування земельною ділянкою та вимог за зустрічним позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном та про встановлення факту будівництва об`єктів нерухомого майна під час спільного сумісного проживання - не є доцільним.

16 травня 2023 року до початку розгляду справи по суті на адресу суду надійшла заява від позивачки в якій, на підставі ст. 257 ч. 1 п. 5 ЦПК України, вона просить суд, залишити її позовну заяву про захист прав споживачів без розгляду.

Ухвалою Овідіопольського районного суду від 17.05.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ДТЕК «Одеські Електромережі» про захист прав споживачів - залишено без розгляду.

Беручи до уваги те, що вирішення питання про прийняття в провадження зустрічного позову є правом суду, а також враховуючи залишення первісного позову без розгляду, суд приходить до висновку про необхідність відмови АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» у прийнятті зустрічної позовної заяви, однак, це не позбавляє останнього права звернутись до суду із зазначеним позовом в загальному порядку.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 2, 11, 49, 193, 275, 353-355 ЦПК України, Постановою № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції», суд, -

УХВАЛИВ:

У прийнятті зустрічного позову Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості вартості не облікованої електричної енергії - відмовити.

Роз`яснити позивачу за зустрічним позовом, що відмова у прийнятті зустрічної позовної заяви не позбавляє його права звернутися із зазначеним позовом в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк апеляційної скарги з дня її проголошення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення в поряду ч. 6 ст. 259 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 18.05.2023 року.

Суддя Д.М. Гандзій