Справа №705/3679/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2023 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Піньковського Р.В.
при секретарі Романовій О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в зали суду в місті Умань у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років з ОСОБА_2 , в обґрунтування якої зазначила, що в період спільного проживання однією сім`єю відповідачем без реєстрації шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після народження дитини відносини сторін погіршились, на даний час вони разом не проживають. Син зареєстрований та проживає разом з нею. Вона на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання сина, тому вона змушена звернутись до суду.
Враховуючи викладене, просить суд винести рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_1 , на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду до досягнення сином повноліття.
Також просить стягнути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_1 , аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення сином ОСОБА_3 3-х річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою судді від 11.09.2023 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у визначений строк з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Також суддею визначено строки для подання позивачем відповіді на відзив та подання відповідачем заперечень.
Станом на день розгляду справи відповідач відзив або зустрічну позовну заяву не подав.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Позивач в судове засідання не з`явилася, на адресу суду подала письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у її відсутність та просить суд позов задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляв, заяв про розгляд справи у його відсутність, на адресу суду не надходило.
У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до приписів ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до п.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Судом достовірно встановлено про те, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
У відповідності до приписів статті 6 Європейської конвенції про правовий статус дітей, народжених поза шлюбом, від 15.10.1975 року встановлено, що батько й мати дитини, народженої поза шлюбом, мають такі самі обов`язки її утримувати, які були б за її народження в шлюбі.
Ч.1 ст.52 Конституції України передбачає рівність дітей у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
За приписами ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Судом встановлено, що сторони проживають окремо, в зареєстрованому шлюбі не перебували, їх спільна дитина проживає з позивачем, яка фактично несе витрати на утримання доньки. Враховуючи те, що позивач несе витрати як на своє утримання, так і на утримання дитини, суд вважає, що відповідач також повинен нести періодичні витрати на утримання доньки, для забезпечення належного розвитку та умов їх проживання.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.
Враховуючи вимоги ст. 182 СК України щодо обставин, які обов`язково враховуються судом при визначенні розміру аліментів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та встановлення розміру стягуваних аліментів - в розмірі 1/4 частка з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.07.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Даний розмір аліментів суд вважає достатнім та таким, що відповідатиме інтересам дитини.
Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
У відповідності до ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.
Отже кожен з фактичного подружжя має право на аліменти у разі проживання з ним спільної дитини. До відносин сторін застосовуються правила частин другої-четвертої ст. 84, ст. 86 СК України. Умовами надання утримання у цьому випадку є походження дитини від жінки, чоловіка, які перебувають у фактичних шлюбних відносинах, (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення).
Частина 4 статті 84 СК України регламентує як умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. При цьому принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Як було встановлено судом, відповідач є батьком малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із матір`ю, яка не має можливості працювати оскільки доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отже вона потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України.
Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, будь-яких заперечень щодо неможливості надавати матеріальну допомогу та наявності інших аліментних зобов`язань не надав, відповідно суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення сином ОСОБА_3 трьох років. За таких обставин, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає, що наявні достатні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача коштів (аліментів) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трьох років.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та з позовною вимогою про стягнення аліментів до досягнення дитиною трьох років, тому у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір за дві позовні вимоги в розмірі 2147 гривень 60 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. cт. 84, 91, 180-183, 191 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 280-283, 354, 355, 430 ЦПК України, суд -
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (рнокпп НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (рнокпп НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.07.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (рнокпп НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (рнокпп НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ), аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 18.07.2023 року, і до досягнення дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (рнокпп НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в сумі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 60 копійок.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Копію рішення суду направити сторонам.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не под ані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: Р. В. Піньковський