Справа № 158/1586/23
Провадження № 2-з/0158/5/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Польової М.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Онищук Ірина Петрівна про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Онищук Ірина Петрівна (далі приватний нотаріус Онищук І.П.) про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки.

Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 16.05.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Одночасно із позовною заявою позивач подала до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить накласти арешт на нерухоме майно відповідача ОСОБА_3 , а саме: на земельну ділянку площею 0,1012 га, кадастровий номер :03:001:0060.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 14.12.2022 стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача грошову компенсацію в загальному розмірі 268 791 грн. Дане рішення суду залишено без змін постановою Волинського апеляційного суду від 06.03.2023. Після набранням рішення законної сили ОСОБА_2 вчиняє дії щодо негайного відчуження належної їй земельної ділянки ОСОБА_3 . На думку позивача договір дарування не спрямований на реальне настання правових наслідків, а укладений з метою уникнення виконання боргових зобов`язань. Зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки недобросовісні дії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 призвели до незаконного відчуження майна боржника та спричинили судовий спір.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України розгляд заяви здійснено без повідомлення учасників справи.

Крім того, оскільки розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пунктом 4 вказаної Постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо визнання недійсним договору дарування земельної ділянки площею 0,1012 га, кадастровий номер :03:001:0060.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, позивач просить суд накласти арешт на нерухоме майно відповідача ОСОБА_3 , а саме: на земельну ділянку площею 0,1012 га, кадастровий номер :03:001:0060.

Забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане вище нерухоме майно суд вважає обґрунтованим заходом забезпечення позову, який відповідає характеру спірних правовідносин, і зможе забезпечити в подальшому виконання рішення суду у разі задоволення позову та унеможливить подальшу перереєстрацію прав на спірне майно і як наслідок забезпечить права третіх осіб, до яких можуть бути подані позови щодо оспорювання їх права власності.

Керуючись статтями 149-152, 247, 258 -261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно ОСОБА_3 , а саме: на земельну ділянку площею 0,1012 га, кадастровий номер :03:001:0060.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Ківерцівського районного суду М.М. Польова