Провадження № 2/712/3482/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Токова С.Є., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради та державного акта на право приватної власності на землю, -

В С Т А Н О В И В:

20 листопада 2023 року до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради та державного акта на право приватної власності на землю. В позові позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення Бужанської сільської ради Звенигородського (Лисянського) району Черкаської області від 25.01.2002 № 18/5 «Про передачу громадянам у приватну власність земельних ділянок» в частині затвердження технічної документації зі складання державних актів на право приватної власності на землю ОСОБА_2 та передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки в розмірі земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Визнати незаконним та скасувати державний акт на право приватної власності на землю 1-ЧР 030945 від 14.12.2002 на ім`я ОСОБА_2 .

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ЦПК України існує загальна підсудність за місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК України), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст. 28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК України).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до правил виключної підсудності, які встановлені в ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Виключна підсудність встановлена ст. 30 ЦПК України і означає імперативне правило, відповідно до якого справи, віднесені до цього виду підсудності, можуть розглядатися винятково за вказаним у законі місцем. До цього виду підсудності законом віднесено такі категорії справ: 1)позови, що виникають з приводу нерухомого майна(пред`являються за місцем знаходженням майна або основної його частини);2) позови про зняття арешту з майна (пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини); 3) позови кредиторів спадкодавця, що подаються до прийняття спадщини спадкоємцями (пред`являються за місцезнаходженням спадкового майна або основної його частини); 4) позови до перевізників, що виникають з договорів перевезення вантажів, пасажирів, багажу, пошти (пред`являються за місцезнаходженням перевізника); 5) справи про арешт судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги (розглядаються судом за місцезнаходженням морського порту України, в якому перебуває судно, або порту реєстрації судна).

Відповідно до ч.8 ст. 30 ЦПК України вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій розглядаються судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном (п. 7.36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 (провадження № 12-175гс19).

Таким чином, правила виключної підсудності стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно.

Встановлено, що предметом спору є рішення Бужанської сільської ради Звенигородського (Лисянського) району Черкаської області від 25.01.2002 № 18/5 «Про передачу громадянам у приватну власність земельних ділянок» в частині затвердження технічної документації зі складання державних актів на право приватної власності на землю ОСОБА_2 та передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки в розмірі земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, Визнати незаконним та скасувати державний акт на право приватної власності на землю 1-ЧР 030945 від 14.12.2002 на ім`я ОСОБА_2 , яка знаходиться в адміністративних межах Бужанської сільської ради Звенигородського (кол. Лисянського) району Черкаської області, що відноситься до підсудності Лисянського районного суду Черкаської області.

Як передбачено п. 1 ч. 1ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи що позивач просить скасувати рішення Бужанської сільської ради Звенигордського району Черкаської області та державний акт на право власності на землю 1-ЧР 030945 від 14.12.2002 на ім`я ОСОБА_2 , яка знаходиться в адміністративних межах Бужанської сільської ради Звенигородського (кол. Лисянського) району Черкаської області, тобто на території, на яку не поширюється юрисдикція Соснівського районного суду м. Черкаси, приходжу до висновку, що вказана справа не підсудна Соснівському районному суду м. Черкаси та повинна бути передана за підсудністю до Лисянського районного суду Черкаської області, тобто за місцем знаходження вищевказаної земельної ділянки. При цьому, судом враховано, що і місцем знаходження відповідача Бужанської сільської ради Звенигордського району Черкаської області також є адреса (19333, Черкаська область, Звенигородський район, с. Бужанка, вул. Центральна, 19), на яку не поширюється юрисдикція Соснівського районного суду м. Черкаси.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 30, 31,32,352-353, суддя, -

У Х В А Л И В:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради та державного акта на право приватної власності на землю передати за підсудністю для розгляду до Лисянського районного суду Черкаської області ( Черкаська область, смт. Лисянка, вул. Незалежності, 4.)

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею та може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Суддя: С.Є. Токова