ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9470/23 Справа № 215/601/23 Суддя у 1-й інстанції - Демиденко Ю.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Зубакової В.П., Остапенко В.О.,

за участю секретаря судового засідання Юрченко Г.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Держава Україна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенніДніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 215/601/23 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю відповідно до рішення Дніпровського окружного адміністративного суду від 24.09.2019 у справі №215/3407/19,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 серпня 2023 року, (суддя Демиденко Ю.Ю.), постановлену в приміщенні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Держави Україна та просив стягнути з відповідача за рахунок державного бюджету на його користь 1 610 400,00 грн. в рахунок відшкодування завданої шкоди здоров`ю за 1 325 днів (з 10 квітня 2019 року по 08 лютого 2023 рік) і моральної шкоди при встановленому факті заподіяних страждань завдяки доведеної протиправної бездіяльності рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року у справі № 215/3407/19 до правової позиції пункту 3 частини 2 статті 11 ЦК України. Допустити негайне виконання рішення суду, але не більше ніж за один місяць, з наданням звіту про виконання.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 серпня 2023 року відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю відповідно до рішення Дніпровського окружного адміністративного суду від 24.09.2019 у справі № 215/3407/19.

Ухвала суду мотивована тим, що в провадженні судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Демиденка Ю.Ю. перебуває справа № 215/3722/21 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю відповідно до рішення Дніпровського окружного адміністративного суду від 24.09.2019 у справі № 215/3407/19. Як вбачається з тексту даної позовної заяви та копії позовної заяви у справі №215/3722/21, в них цілком співпадають сторони, підстава та предмет спору, оскільки в обох справа позивачем є ОСОБА_1 , відповідачем - Держава Україна, підстава бездіяльність, відповідно до рішення Дніпровського окружного адміністративного суду від 24.09.2019 у справі №215/3407/19, предмет спору моральна шкода. Таким чином, враховуючи викладене, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 186 ЦПК України, суддя вважав, що у відкритті провадження у справі слід відмовити.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та розглянути заяву про відвід судді Демиденка Ю.Ю. від 26 червня 2023 року.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність у суді справи зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет спору і з тих самих підстав, оскільки, не зазначив предмет спору у справах, які вважав ідентичними.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від відповідача у справі відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_1 в судове засіданні не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Держави Україна про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю відповідно до рішення Дніпровського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року у справі № 215/3407/19 (а.с.1).

Водночас, в провадженні судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Демиденка Ю.Ю. перебуває справа № 215/3722/21 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю відповідно до рішення Дніпровського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року у справі № 215/3407/19.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону, ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що в провадженні судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Демиденка Ю.Ю. перебуває справа № 215/3722/21 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю відповідно до рішення Дніпровського окружного адміністративного суду від 24.09.2019 у справі № 215/3407/19. Як вбачається з тексту даної позовної заяви та копії позовної заяви у справі №215/3722/21, в них цілком співпадають сторони, підстава та предмет спору, оскільки в обох справа позивачем є ОСОБА_1 , відповідачем - Держава Україна, підстава бездіяльність, відповідно до рішення Дніпровського окружного адміністративного суду від 24.09.2019 у справі №215/3407/19, предмет спору моральна шкода.Таким чином, враховуючи викладене, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя вважав, що у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Частиною першою статті 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення основних прав, наданих конституцією або законом, а також право на доступ до правосуддя та справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом є одними із невід`ємних прав людини, які закріплені у Загальній декларації прав людини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року (статті 8, 10).

Ця норма кореспондує з нормою Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка міститься в статті 6 «Право на справедливий суд».

У відповідності до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

За змістом пункту 3 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до наведеної норми суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Необхідність застосування вказаної норми зумовлена неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову.

Нетотожність хоча б одного із цих елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21).

Підставу позову становлять фактична й правова підстава.

Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача.

Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача (постанова Верховного Суду від 08 червня 2020 року у справі № 910/16868/19).

Звертаючись у лютому 2023 року до суду у вказаній справі № 215/601/23, ОСОБА_1 просив суд стягнути з Держави Україна за рахунок державного бюджету на його користь 1 610 400,00 грн. в рахунок відшкодування завданої шкоди здоров`ю за 1325 днів (з 10 квітня 2019 року по 08 лютого 2023 рік) і моральної шкоди при встановленому факті заподіяних страждань завдяки доведеної протиправної бездіяльності рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року у справі № 215/3407/19 до правової позиції пункту 3 частини 2 статті 11 ЦК України. Допустити негайне виконання рішення суду, але не більше ніж за один місяць, з наданням звіту про виконання.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі № 215/601/23, суд першої інстанції, виходив з того, що з тексту даної позовної заяви та копії позовної заяви у справі №215/3722/21, вбачається, що в них цілком співпадають сторони, підстава та предмет спору, оскільки в обох справа позивачем є ОСОБА_1 , відповідачем - Держава Україна, підстава бездіяльність, відповідно до рішення Дніпровського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року у справі №215/3407/19, предмет спору моральна шкода.Таким чином, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 186 ЦПК України, відмовив у відкритті провадження у справі № 215/601/23.

Проте, колегія суддів із вказаними висновками не погоджується з наступних підстав.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Нетотожність хоча б одного із цих елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права (постанова Верховного суду від 26 червня 2022 року у справі № 953/14727/20).

Як вбачається з матеріалів справи № 215/601/23, у лютому 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача Держави Україна, просив стягнути в рахунок відшкодування завданої шкоди здоров`ю та моральної шкоди, завданою бездіяльністю, на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року у справі № 215/3407/19, яку за період з 10 квітня 2019 року по 08 лютого 2023 року (1325 днів) оцінив у 1 610 400,00 грн.

Як вбачаться з матеріалів справи № 215/3722/21, у червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача Держави Україна, просив стягнути в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди за правопорушення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради, встановленого рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року у справі № 215/3407/19, яку за період з 10 квітня 2019 року по 08 червня 2021 року (750 днів) оцінив у 1 248 500,00 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вказані позовні заяви ОСОБА_1 не є ідентичними.

Суд першої інстанції не взяв до уваги, що позивач звернувся до суду з позовом по справі № 215/601/23 лише після зміни предмета позову, збільшивши період стягнення та розмір завданої йому моральної шкоди.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Отже доводи апеляційної скарги щодо суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність рішення, яке набрало законної сили між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, є обґрунтованими.

Щодо вимоги апеляційної скарги про розгляд заяви ОСОБА_1 про відвід судді Демиденка Ю.Ю. колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 40 ЦПК України визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Так, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до частини 3 статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Як передбачено частини 4 статті 40 ЦПК України, якщо питання про відвід судді в порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, неможливо розглянути в суді, в якому розглядається справа, то справа для вирішення питання про відвід передається до суду відповідної інстанції, найбільш територіально наближеного до цього суду.

Отже чинним законодавством встановлено порядок вирішення питання щодо відводу судді. Розгляд апеляційним судом заяви про відвід судді першої інстанції не передбачено, тому апеляційна скарга ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягає.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

За частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги в частині скасування ухвали суду першої інстанції є обґрунтованими, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами, передбаченими процесуальним законом.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 серпня 2023 року скасувати.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна про відшкодування моральної шкоди, направити до суду першої інстанції, для продовження розгляду справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий О.О. Тимченко

Судді В.П. Зубакова

В.О. Остапенко