Провадження № 2-о/359/352/2023
Справа № 359/9982/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Русан А.М.,

за участі представника заявника адвоката Редіч Н.Ю., заінтересованої особи ОСОБА_1 та її представника адвоката Гуртової Т.І.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи : ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання, та утримання батьком неповнолітньої дитини, -

встановив :

09 жовтня 2023 року представник заявника адвокат Редіч Н.Ю. звернулась до суду із заявою, якою просить встановити факт самостійного виховання та утримання батьком ОСОБА_2 неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою : АДРЕСА_1 без участі матері.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2023 року у цивільній справі відкрито провадження та призначено судове засідання. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.

В судовому засіданні від 20 листопада 2023 року від представника заінтересованої особи адвоката Гуртової Т.І. надійшло клопотання про залишення позову без розгляду, обґрунтовуючи це тим, що ОСОБА_1 оспорюється встановлення факту самостійного виховання та догляду за неповнолітньою дитиною, яке дає право на відстрочку від призову під час мобілізації в умовах воєнного стану, відтак спір повинен розглядатися в позовному провадженні.

Представник заявника заперечувала проти залишення заяви ОСОБА_2 без розгляду.

Відповідно ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися питання про юридичний факт або стан, але не спір про право цивільне.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності такого юридичного факту або стану, і факт або стан, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значен-ня, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виник-нення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина 2 статті 315 ЦПК України).

В порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права.

Так, згідно висновку Верховного Суду постанові Великої Палати Верховного Суду наведеного в постанові від 30 червня 2020 року у справі № 333/6816/17 (провадження № 14-87цс20), «приписи «суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства» (п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України), «суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України) стосуються як позовів, які не можна розглядати за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати. Право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов, за яких суд повноважний розглядати позовну заяву. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунто-вана пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою».

Для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, важливо розуміти, що в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

З точки зору закону під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

Із заяви представника заінтересованої особи вбачається, що ОСОБА_1 оспорюється встановлення факту самостійного виховання ОСОБА_2 та догляду за неповнолітнім сином, оскільки хоч його місце проживання і визначено з батьком, вона, як мама, також приймає участь у вихованні дитини та не відмовляється від сина.

Крім того, ОСОБА_1 та її представник вважають, що встановлення даного факту необхідно ОСОБА_2 для того, щоб отримати відстрочку від призову під час мобілізації в умовах воєнного стану, а тому є спір про таке право.

Згідно ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провад-ження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що має місце спір про право, а відтак заява не може бути розглянута в порядку окремого провадження, одночасно суд роз`яснює, що заявник має право подати позов на загальних підставах.

Керуючись ст. 257-261, 353 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи : ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання, та утримання батьком неповнолітньої дитини залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_2 право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду виготовлено 21 листопада 2023 року.

Суддя Л.В. Яковлєва