Справа № 759/5625/22
Провадження № 2/752/4293/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.10.2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Солодовник Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» до ОСОБА_1 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вей Фор Пей», про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

у травні 2022 року ТОВ «УМ Факторинг» звернулось до Святошинського районного суду м. Києва із вказаним позовом, в якому просило стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 2345933 від 02.05.2020 року в розмірі 26 217,60 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 02.05.2020 року ТОВ «Авентус Україна» та відповідач уклали кредитний договір № 2345933, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 8 000 грн, строком на 30 днів, шляхом переказу коштів на платіжну картку.

Кредитний договір укладено в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті https//creditplus.ua/, та підписання кредитного договору електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора А913451, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію». Одноразовий ідентифікатор А913451 було направлено відповідачу на номер мобільного телефону, який відповідач вказав при реєстрації на сайті.

Однак, відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, а тому станом на 28.05.2022 року у нього утворилась заборгованість в розмірі 26 217,60 грн, з яких: 7 993,20 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 4 556,10 грн - заборгованість по відсоткам у межах строку надання кредиту; 13668,30 грн - заборгованість по відсоткам у межах періоду прострочення.

На підставі договору факторингу № 1 від 06.09.2019 року та додаткового договору № 2 до договору факторингу № 1 від 28.12.2020 року, відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 8 від 25.01.2021 року до ТОВ «УМ Факторинг» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 2345933 від 02.05.2020 на суму 26 217,60 грн.

В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач просив суд стягнути кредитну заборгованість, а також понесені судові витрати по справі.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 30.05.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 50-51).

17.11.2022 до Святошинського районного суду м. Києва надійшли письмові пояснення представника відповідача, в яких останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість. В обґрунтування заперечень зазначено про відсутність доказів наявності заборгованості у відповідача перед позивачем, доказів обґрунтування розміру такої заборгованості (а.с. 95-101).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.01.2023 матеріали цивільної справи направлено до Голосіївського районного суду м. Києва для розгляду за підсудністю (а.с. 104-105).

20.03.2023 матеріали цивільної справи надійшли до Голосіївського районного суду м. Києва.

24.03.2023 цивільну справу в порядку автоматичного розподілу передано в провадження судді Шевченко Т.М. (а.с. 112-113).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27.03.2023 зобов?язано посадових осіб АТ «ПриватБанк» надати суду виписку по рахунку за карткою, яка належить ОСОБА_1 (а.с. 114).

11.10.2023 до суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи у його відсутність

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд надходить до наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 02.05.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2345933 (а.с. 20-30), за умовами п. 1 якого, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку, передбаченому законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.

На умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов?язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов?язки, передбачені договором.

Сума кредиту (загальний розмір) складає 8 000 грн. Тип кредиту - кредит.

Строк кредитування - 30 днів. Тип процентної ставки - фіксована, знижена процентна ставка - 1,81 % в день від суми кредиту; стандартна процентна ставка - 1,90 % в день від суми кредиту.

Відповідно до умов. п. 2.1 договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту.

28.09.2023 АТ КБ «ПриватБанк» надано в розпорядження Голосіївського районного суду м. Києва виписку по рахунку № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 за період з 30.04.2020 року по 10.05.2020, з якої вбачається, що 02.05.2020 відбулось зарахування на рахунок грошових коштів у розмірі 8 000 гривень.

Кредитний договір укладено в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті https//creditplus.ua/, та підписанням кредитного договору електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора А913451, що вбачається з п. 10 «реквізити та підписи сторін» кредитного договору.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В абзаці другому частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19.

Судовим розглядом встановлено, що договір № 2345933 від 02.05.2020 укладено між сторонами в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому ОСОБА_1 через особистий кабінет на вебсайті відповідача подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого позивачем надіслано позивачу за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор А913451, який позивач і використав для підтвердження підписання кредитного договору.

У розділі 10 кредитного договору «Реквізити та підписи сторін» зазначено електронний підпис одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) фізичної особи - позичальника ОСОБА_1 - А913451 (а.с. 25).

З наведеного слідує, що без отримання смс-повідомлення на номер мобільного телефону, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету, кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Встановлено, що відповідач, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув.

Суд відхиляє доводи представника відповідача щодо неперерахування кредитних коштів позичальнику, оскільки отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 8 000 грн підтверджено випискою по рахунку № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 за період з 30.04.2020 року по 10.05.2020, з якої вбачається, що 02.05.2020 відбулось зарахування на рахунок грошових коштів у розмірі 8 000 гривень.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що кредитний договір від 02.05.2020 року № 2345933 укладений в спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Судом встановлено, що на підставі договору факторингу № 1 від 06.09.2019 року та додаткового договору № 2 до договору факторингу № 1 від 28.12.2020 року, відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 8 від 25.01.2021 року до ТОВ «УМ Факторинг» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 2345933 від 02.05.2020 на суму 26 217,60 грн.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 28.05.2022 року у відповідача ОСОБА_1 утворилась заборгованість у розмірі 26 217,60 грн, з яких: 7 993,20 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 4 556,10 грн - заборгованість по відсоткам у межах строку надання кредиту; 13668,30 грн - заборгованість по відсоткам у межах періоду прострочення.

Відповідачем не спростовано наявність вказаної заборгованості, а так само не надано в розпорядження суду контррозрахунку заборгованості.

За встановлених судом обставин, суд надходить до висновку про задоволення позовних вимог.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 481 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 19, 76-81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 274-279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» до ОСОБА_1 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вей Фор Пей», про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» (; м. Київ, вул. Ризька, б. 73-Г, офіс 7/1) заборгованість за кредитним договором № 2345933 від 02.05.2020 року в розмірі 26 217 (двадцять шість тисяч двісті сімнадцять) гривень 60 копійок, судовий збір у розмірі 2 481 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 23 жовтня 2023 року.

Суддя