Провадження № 2-о/127/597/23
УХВАЛА

20 листопада 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шаміна Ю.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Зазначена заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 175, 318 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків (відповідно до ст. 10 ЦПК України застосовується аналогія закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Заявник звернувшись до Вінницького міського суду із даною заявою вказала адресу фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , в підтвердження чого надала копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. При цьому слід зауважити про необхідність надання заявником підтверджуючих документів з актуальною інформацією щодо місця її проживання станом на момент звернення до суду із цією заявою.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

За приписами п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Як вказує заявник ОСОБА_1 встановлення факту належності їй трудової книжки НОМЕР_1 та свідоцтва НОМЕР_2 від 20.07.1981 необхідно їй для призначення пенсії, оскільки за зверненням до територіальних органів Пенсійного фонду України заявниці було відмовлено у призначенні пенсії на підтвердження чого надає копію рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у призначенні пенсії №65 від 04.10.2023, а також повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо прийняття рішення №65 від 25.09.2023 про відмову в призначенні пенсії.

Водночас безпосередньо копії рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову в призначенні пенсії №65 від 25.09.2023 заявником до матеріалів заяви не додано.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Слід звернути увагу заявника, що до заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

Заявником ОСОБА_1 у заяві про встановлення факту належності правовстановлюючих документів визначено як заінтересовану особу Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, однак жодним чином не обґрунтовано його залучення до участі у справі. Врахуючи отриманні відмови у призначенні пенсії, заявнику слід вказати на права та обов`язки якого саме територіального органу Пенсійного фонду України може вплинути встановлення факту, про який просить заявник.

Всупереч вимог п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у заяві відсутнє підтвердження заявника про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Отже, вказані вище недоліки перешкоджають вирішенню питання про можливість прийняття заяви до розгляду, а тому вона підлягає залишенню без руху для їх усунення.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заяву слід залишити без руху, а заявникові надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 177, 185, 318 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів- залишити без руху, надавши заявникові строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків не більше п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявникові зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна