СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/5232/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду міста Києва Твердохліб Ю.О., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва" про визнання неправомірним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва" про визнання неправомірним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 10.10.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

17.11.2023 року до суду від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви та квитанція про сплату судового збору від 15.11.2023 року.

Судом встановлено, що позивач сплатила судовий збір за вимоги майнового характеру (відшкодувати моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн).

В прохальній частині позовної заяви ОСОБА_1 просить суд визнати неправомірним та скасувати наказ № 242-к від 20.07.2023 року про звільнення ОСОБА_1 , поновити ОСОБА_1 на посаду робітника з комплексного прибирання та утриманнябудинків з прилеглими територіями1 розряду ЖЕД № 404 КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва" з 18.07.2023 року, стягнути з "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва" на користь ОСОБА_1 середньоденну заробітку плату (розмір буде уточнений в процесі розгляду справи) та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір » за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору визначена 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 1073,60 та не більше 13 420,00 грн.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Заробітна плата, скорочено зарплата (також заробітна платня, зарплатня) - винагорода, обчислена, зазвичай, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, за весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Відповідно до пункту 1.3 Інструкції № 114/8713 для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат. Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

При цьому, інші виплати, що не належать до фонду оплати праці, встановлені в розділі 3 Інструкції № 114/8713, згідно з пунктом 3.9 якого до них відносяться суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Виходячи з предмету спору, позивачем пред`явлено позов до відповідача з вимогами стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а оскільки дана вимога не є стягненням заробітної плати, позивач повинен долучити докази сплати судового збору.

Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Позивач просить стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу та вказує, що його розмір буде уточнений в процесі розгляду справи однак не надає попередній розрахунок вказаного заробітку.

Позивачу необідно надати попередній розрахунок середньоденної заробітної плати.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Додатково суддя роз`яснює, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Враховуючи ті обставини, що позивача не усунула недоліки, суддя вважає необхідним продовжити процесуальний строк для їх усунення.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 127, 185 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва" про визнання неправомірним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, відшкодування моральної шкоди, який не може перевищувати п`ять дніві з дня отримання позивачем цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.О. Твердохліб