Справа № 522/7405/22
Провадження 2/522/2813/23
УХВАЛА

21 листопада 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Науменко А.В.,

за участю секретаря - Звонецької І.М.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування.

Ухвалою суду від 07 липня 2022 року провадження по справі відкрито.

У судове засідання призначене на 15 березня 2023 року сторони не з`явились. Представник відповідача надав до суду заяву про витребування для огляду в залі судового засідання оригіналу письмового доказу, а саме оригінал Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) № 28-0199-0157 від 20 липня 2009 року та додатку № 28-0199-0157/16/0061 від 16.05.2016 року до Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) № 28-0199-0157 від 20 липня 2009 року до суду для ознайомлення сторонами по справі у залі судового засідання.

Ухвалою від 15 березня 2023 року вирішено викликати представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова компанія» для надання особистих пояснень (ч.2 п.5 ст. 223), визнати явку обов`язковою ч.1 ст.128 ЦПК України та витребувати у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова компанія» для огляду у судовому засіданні оригінал Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) № 28-0199-0157 від 20 липня 2009 року та додатку № 28-0199-0157/16/0061 від 16.05.2016 року до Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) № 28-0199-0157 від 20 липня 2009 року.

Під час судового засідання призначеного на 03.08.2023 року з`явився представник позивача. Під час судового засідання представник позивача просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку з можливістю мирного врегулювання спору.

Розгляд справи відкладено на 27 вересня 2023 року.

22 вересня 2023 року від позивача до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи.

У судове засідання призначене на 27 вересня 2023 року сторони не з`явились, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 21 листопада 2023 року.

15 листопада 2023 року від позивача до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи.

У судове засідання призначене на 21 листопада 2023 року сторони не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Слід зауважити, що представник позивача зареєстрований в підсистемі «Електронний суд», тому всі процесуальні документи по справі (зокрема повістки про виклик у судове засідання) направлялися до електронного кабінету представника позивача.

Таким чином, в силу ч. 3 ст. 131 ЦПК України, суд визнає, що позивач не з`явились до суду повторно без поважних причин.

Позивач має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (наприклад, розгляд справи в режимі відеоконференції в порядку ст. 212 ЦПК України, у разі неможливості особистої явки до суду).

Як зазначено в ст. 10 цього Кодексу, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, як джерела права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Між тим, статтями 223, 257 ЦПК України врегульовано питання щодо наслідків неприбуття в судове засідання позивача.

Так, згідно із ч. 5 ст. 223, п. 3 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, чинний Цивільний процесуальний кодекс України імперативно встановлює, що у випадку повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

При цьому, закон жодним чином не пов`язує повторну неявку в судове засідання позивача з будь-якими об`єктивними факторами (поважними причинами) і не зобов`язує суд перевіряти причини повторної неявки та надавати їм відповідну оцінку з точки зору поважності.

Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (не залежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду, а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Щодо можливості розгляду справи без участі позивача, суд вказує, що ухвалою суду було вирішено витребувати у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова компанія» для огляду у судовому засіданні оригінал Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) № 28-0199-0157 від 20 липня 2009 року та додатку № 28-0199-0157/16/0061 від 16.05.2016 року до Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) № 28-0199-0157 від 20 липня 2009 року. Однак позивач вказану ухвалу суду так і не виконав.

Крім того, позивач зазначав про мирне врегулювання спору з відповідачем, однак так і не надав суду інформацію про результати такого врегулювання спору між сторонами.

Таким чином, суд зауважує, враховуючи усталену практику Верховного Суду України, об`єктивно розглянути справу за наявними матеріалами не можливо, а тому зважаючи на розумні строки розгляду справ, суд вважає за доцільне залишити позов без розгляду, оскільки, позивач повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 13, 257, 158 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: А.В. Науменко

Повний текст ухвали виготовлено 22.11.2023 року.

Суддя: А.В. Науменко