Справа № 2-3784/2005
Пр. № 6/336/254/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., з участю секретаря судового засідання Олексієнко С.О., розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Приватного акціонерного товариства «Незалежна сервісна компанія» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла вищезазначена заява ПАТ «Незалежна сервісна компанія», в якій порушується питання про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа у справі 2-3784/2005 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ СК «Правекс-страхування» правонаступником якого є ПАТ «Незалежна сервісна компанія» компенсацію страхових виплат у сумі 2774,41 грн., витрати з оплати державного мита в сумі 51 грн., а всього 2825,41 грн. у зв`язку з тим, що виконавчий лист було втрачено.

В обґрунтування заяви зазначив, що оригінал виконавчого листа втрачено при пересилці віл ВДВС до стягувача. Рішення суду залишається без виконання. ПрАТ "Незалежна Сервісна Компанія", що є правонаступником ВАТ СК "Правекс-Страхування", пропустила строк пред`явлення виконавчого листа до виконання з поважних та незалежних від неї обставин, оскільки оригінал виконавчого листа на адрес у заявника не надходив та був втрачений при пересилці. З метою відновлення порушених прав стягувач неодноразово звертався до начальника відділу з заявами, які посадовими особами були проігноровані. Станом на липень 2023 року рішення суду боржником не виконано, права стягувача не відновлені. На підставі викладеного представник стягувача звернувся до суду з даною заявою.

Сторони в судове засідання не прибули. У відповідності до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд доходить наступних висновків.

За приписами статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території.

Згідно частини 1 статті 18 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 431 Цивільного процесуального кодексу України).

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження"). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зі змісту статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" випливає, що однією із вимог до виконавчого документа, зокрема, є строк пред`явлення рішення до виконання.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення (ч. 4 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження").

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2005 (справа № 2-3784/2005) позовні вимоги ВАТ СК «Правекс-Страхування» до ОСОБА_1 про компенсацію страхового відшкодування було задоволено в повному обсязі. Рішення набрало законної сили та на його підставі 20.09.2007 видано виконавчий лист.

Як встановлено ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.08.2013 (по справі 336/6175/2013 пр. 6/336/594/2013) 25.01.2011 року державним виконавцем Голінським С.В. було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Вищезазначеною ухвалою суду подання Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про видачу дублікату виконавчого листа задоволено та 16.09.2013 видано Шевченківському відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції дублікат виконавчого листа № 2-3784 за рішенням суду у цивільній справі № 2-3784/2005.

30.09.2019 ПрАТ «Незалежна сервісна компанія» звернулось до Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя з заявою про відкриття виконавчого провадження та було надано виконавчий лист 2-3784/05 від 20.09.2007 року.

30.10.2019 головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Ілюшкіною А.Є. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого документа.

02.12.2019 головним державним виконавцем Ілюшкіною А.Є. винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.06.2023 (по справі 336/10889/21 пр. 6/336/165/2023) замінено кредитора (стягувача) відкрите акціонерне товариство страхова компанія «Правекс-Страхування» на правонаступника - приватне акціонерне товариство «Незалежна Сервісна Компанія» () у виконавчому провадженні з виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2005 року у цивільній справі за позовом ВАТ СК «Правекс-Страхування» до ОСОБА_1 про компенсацію страхового відшкодування.

Окрім того, суд зазначає, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі 2-3784/2005 визначений до 28.10.2008 року, який закінчився.

Відповідно до ч. 1 статті 433 Цивільного процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналогічне положення містить ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Суди, при розгляді заяв про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання мають детально досліджувати всі обставини, які вплинули на пропуск строків пред`явлення виконавчих документів до виконання і розглядати їх в сукупності шляхом встановлення відповідного причинно-наслідкового зв`язку.

З`ясування вказаних обставин відповідає правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 20.01.2016 р. в справі № 6-711цс15.

Метою статті 433 Цивільного процесуального кодексу України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 р., яка набрала чинності для України з 11.09.1997 р. та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п.53 рішення Європейського суду з прав людини від 29.10.2015 р. у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (ст.ст. 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець визначив, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечив рівність сторін виконавчого провадження.

Звертаючись до суду в даною заявою, представник заявника, як на підставу для її задоволення в частині вимог про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, посилається на те, що цей строк пропущено з об`єктивних причин, зокрема втрату оригінала виконавчого документа при пересилці від ВДВС до заявника.

Заявником, всупереч вимогам ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, не доведено належними та допустимими доказами існування обставин, які об`єктивно перешкоджали виявити втрату виконавчого листа та своєчасно звернутися за примусовим виконанням рішення суду. При цьому, суд враховує, що неодноразово стягувачу судом було поновлено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, що свідчить про несумлінне та неналежне використання особою, яка бере участь у справі (її представником), належних їй процесуальних прав.

Матеріали справи не містять доказів, що стягувач ПАТ "Незалежна сервісна компанія" з розумним інтервалом цікавився станом виконавчого провадження № 60342426, надані заявником копії адвокатських запитів до Шевченківського РВ ДВС м.Запоріжжя, суд не бере до уваги, так як не надано доказів, що запити були надіслані до органів виконавчої служби.

За таких обставин, посилання у якості поважної причини пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання лише на втрату виконавчого листа при пересилці, на думку суду, не свідчить про наявність підстав для задоволення клопотання ПрАТ "Незалежна Сервісна Компанія" про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

За змістом п.17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, умовою для видачі дубліката виконавчого листа є подання відповідної заяви до суду відповідно до п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Враховуючи викладене, під час вирішення питання про можливість видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення особи до суду з такою заявою обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини дотримання заявником строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката втраченого документа вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа, суд відмовляє у задоволенні цієї заяви (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 р. у справі № 2-836/11, провадження № 14-308цс19).

Закінчення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання виключає застосування п.17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з чим заява ПрАТ "Незалежна Сервісна Компанія" про видачу дубліката виконавчого листа у справі задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1 п. 17.4 розділу ХIII перехідних положень ЦПК України ст. ст. 258, 260, 261, 433 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені заяви Приватного акціонерного товариства «Незалежна сервісна компанія» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів після її оголошення шляхом подання апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення ухвали, - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.А. Галущенко