№ 2/688/125/23
РІШЕННЯ

Іменем України

16 травня 2023 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Стаднічук Н.Л., розглянувши у письмовому провадженні без участі сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2022 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Кеміня С.В. звернувся до Хмельницького міськрайонного суду з позовом ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди в сумі 1000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22 липня 2022 року на телефон гарячої лінії МВС України надійшла скарга ОСОБА_2 , у якій вона безпідставно висловлювалась, що начальник Інспекції особового складу ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_1 причетний до державної зради та здійснює колабораційну діяльність, знищує економічний стан держави і прагне державної поразки та зазначає, що він причетний до корупційних та організованих злочинів. Вказана інформація є недостовірною та порушує його честь, гідність та ділову репутацію, оскільки позивач є керівником управління головної інспекції ГУНП в Хмельницькій області.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 9 вересня 2022 року справу передано до Шепетівського міськрайонного суду за підсудністю.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 19 грудня 2022 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення її недоліків.

Ухвалою суду від 16 січня 2023 року відкрито провадження у справі в частині захисту честі, гідності та ділової репутації, в частині відшкодування моральної шкоди повернуто позивачу через не усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 24 квітня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзиву на позов не подала.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Позивач ОСОБА_1 є посадовою особою - начальником управління головної інспекції ГУНП в Хмельницькій області, що підтверджується копією його спеціального жетону № 0008008 від 30.11.2021року.

22.07.2022 року ОСОБА_2 звернулася на гарячу лінію МВС України з заявою. Зміст заяви: «Заявниця скаржиться на поліцейських ГУНП в Хмельницькій області. Просить зафіксувати наступне речення дослівно: Інспектор Інспекції особового складу ОСОБА_4 та начальник Інспекції особового складу ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_1 причетні до державної зради та здійснюють колабораційну діяльність, також неналежним чином виконують свої службові обов`язки, знищують економічний стан держави і прагнуть поразки України. Заявниця з 2016 року подає до ГУНП в Хмельницькій області заяви (номери невідомо) з дорученням документів, які свідчать про шахрайські дії ТОВ «Акріс Агро», проте відомості до ЄРДР внесені не були, заяви скеровувались на розгляд дільничному. Заявниця вказує, що вказані поліцейські причетні до корупційних дій та організованих злочинів, які під час розпайовки вписали в протоколи «мертві души громадян РФ», які не могли ставити свої підписи в протоколах, що підтверджується їх свідоцтвами про смерть. Дані дії, зі слів заявниці, були вчинені з корисливих мотивів та наживи. Окрім того, заявниця вказує, що у відомостях на виплату коштів за використання земельного паю стоїть не її підпис. Окрім цього, заявниці відомо, що земельні паї не внесені до реєстру Міністерства юстиції України, про що у неї є офіційна відповідь. Заявниця просить просить провести перевірку за вищевикладеною інформацією та зобов`язати поліцейських ГУНП в Хмельницькій області внести відомості до ЄРДР. Зі слів записано, зачитано та надано номер звернення.

Ст.34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Разом з тим, відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про інформацію» інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про інформацію» основними принципами інформаційних відносин є: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя.

Відповідно до ст.277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

За змістом ст.201 ЦК України честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі.

Фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації (ч.1 ст.299 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.11.2019 року у справі № 904/4494/18 зробила висновок, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, що не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

В п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено, що під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділову репутацію фізичної та юридичної особи. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Порядок звернення на «гарячу лінію» МВС України визначений Порядком роботи телефонної гарячої лінії Міністерства внутрішніх справ України, затверджений Наказом МВС України 29.01.2019 року № 67.

Згідно вказаного Порядку робота телефонної «гарячої лінії» Міністерства внутрішніх справ України забезпечується Державною установою «Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України». Обов`язки працівників, які забезпечують діяльність «гарячої лінії», визначаються їх посадовими інструкціями. Працівники, які забезпечують діяльність «гарячої лінії», приймають звернення за єдиним коротким номером 1536 відповідно до затвердженого графіка роботи. Усі звернення підлягають автоматичному документуванню мовленнєвої інформації з обов`язковим повідомленням про це особи, що звернулася, та її зберіганню протягом одного року. Електронні реєстраційні картки звернень працівники, які забезпечують діяльність «гарячої лінії», того самого дня надсилають в електронній формі за допомогою інформаційного ресурсу ЄІС для первинного опрацювання структурному підрозділу МВС, до повноважень якого належить координація діяльності «гарячої лінії» МВС, а також забезпечення первинного опрацювання документів (далі - уповноважений підрозділ). У разі надходження звернень про надзвичайні ситуації, кримінальні правопорушення або події, які загрожують державній безпеці України, можуть викликати суспільний резонанс та потребують невідкладного реагування, а також про надзвичайні події або повідомлень про вчинення корупційного правопорушення за участю працівників МВС, НГУ та ЦОВВ інформація про надходження такого звернення негайно подається працівником уповноваженого підрозділу на доповідь керівництву МВС. У разі якщо питання, порушені у зверненні, не належать до компетенції МВС, таке звернення уповноважений підрозділ у строк не більше 5 днів пересилає за належністю відповідному органу в установленому законом порядку з повідомленням про це заявника. Структурні підрозділи апарату МВС, НГУ або ЦОВВ забезпечують об`єктивний і вчасний розгляд звернень, перевіряють викладені в них факти, приймають за потреби відповідні рішення та в установленому порядку повідомляють заявникам про результати розгляду звернень. Звернення розглядаються і вирішуються у строк не більше 30 днів з дня їх надходження, а ті, що не потребують додаткового вивчення,- невідкладно, але не пізніше 15 днів із дня їх отримання. Якщо в місячний строк вирішити порушені у зверненні питання неможливо, структурний підрозділ апарату МВС, НГУ або ЦОВВ уживає заходів для отримання додаткової інформації та встановлює необхідний строк для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення, при цьому загальний строк розв`язання питань, порушених у зверненні, не може перевищувати 45 днів. Інформація про результати розгляду звернень вноситься структурним підрозділом апарату МВС, НГУ або ЦОВВ до ЄІС разом з електронною копією листа, яким поінформовано заявника.

У п.16 Постанови Пленум Верховного Суду України зазначив, що відповідно до ст..40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина сама по собі не може бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, а не поширення недостовірної інформації. Разом з тим наявність у такому зверненні завідомо неправдивих відомостей, а також у разі встановлення, що для звернення особи до вказаних органів не було жодних підстав в було викликано не наміром виконати свій громадський обов`язок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси, тягне відповідальність, передбачену законодавством України. Також у випадку звернення особи із заявою до правоохоронних органів судам слід враховувати висновки, викладені у Рішенні Конституційного Суду України від 10.04.2003 року № 8-рп/2003.

У вказаному рішенні Конституційний Суд України зазначив, що звернення громадян до правоохоронного органу, що містять певні відомості про недодержання законів посадовими або службовими особами, передаються чи повідомляються не з метою доведення таких відомостей до громадськості чи окремих громадян, а з метою їх перевірки уповноваженими на це законом іншими посадовими особами. Тому такі звернення не можуть вважатися поширенням відомостей, які порочать честь і гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам посадової чи службової особи правоохоронного органу.

Проблеми, пов`язані з особливостями реалізації права громадян на свободу вираження поглядів і критику стосовно дій (бездіяльності) посадових і службових осіб, неодноразово були предметом розгляду Європейського Суду з прав людини. Застосовуючи положення ст..10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод в рішеннях у справах «Нікула проти Фінляндії», «Яновський проти Польщі» та інших, Суд підкреслює, що межі допустимої інформації щодо посадових та службових осіб можуть бути ширшими порівняно з межами такої ж інформації щодо звичайних громадян. Тому, якщо посадові чи службові особи діють без правових підстав, то мають бути готовими до критичного реагування з боку суспільства. Водночас наявність у зверненнях до правоохоронного органу завідомо неправдивих відомостей тягне за собою дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України.

Зокрема, Кримінальний Кодекс України встановлює відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду, прокурору, слідчому або органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення (ст.383).

Підставою цивільно-правової відповідальності заявника може бути поширення недостовірної інформації стосовно особистого(сімейного) життя посадової чи службової особи правоохоронного органу як людини і громадянина.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачка 22.07.2022 року звернулася до правоохоронного органу з заявою з приводу неправомірних, на її думку, дій (бездіяльності) позивача як посадової особи. Вказаний орган компетентний перевірити зазначену нею інформацію та надати їй відповідь. Результат розгляду звернення відповідачки невідомий, оскільки сторони відповідних доказів суду не надали.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вищезазначена оспорювана позивачем інформація не може вважатися недостовірною або відомостями, які порочать честь, гідність та ділову репутацію позивача, оскільки в даному випадку має місце реалізація відповідачем конституційного права, передбаченого ст..40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 206, 263 265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 16 травня 2023 року.

Суддя Н.Л.Стаднічук