Справа № 357/16/23
Провадження № 2/357/688/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 травня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А. Ю. , при секретарі Олексієнко Ю. В.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Білоцерківської окружної прокуратури в інтересах держави, в особі: 1) Державного агентства меліорації та рибного господарства України; 2) Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої водним живим ресурсам,
У грудні 2022 року Білоцерківська окружна прокуратура в інтересах держави, в особі Державного агентства меліорації та рибного господарства України та Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить суд: 1) стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області 18 972 грн. шкоди, завданої водним живим ресурсам; 2) стягнути з відповідача на користь Київської обласної прокуратури судовий збір у сумі 2 481 грн.
В обґрунтування позову вказано, що 13.11.2021 об 11:40 год. на верхньому Білоцерківському водосховищі річки Рось, поблизу с. Чмирівка Білоцерківського району Київської області, на зимувальній ямі в забороненому місці для будь-якого рибальства, ОСОБА_1 спінінгом проводив заборонений лов риби з берега. Виловив рибу окунь в кількості 6 штук, чим заподіяв рибному господарству України шкоди у сумі 18 972 грн. Постановою головного державного інспектора Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області Левченком С.О. № 010788 від 13.11.2021 у справі про адміністративне правопорушення визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУПАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. Своїми діями ОСОБА_1 заподіяв збитки рибному господарству у розмірі 18 972 грн., однак питання про стягнення з порушника вищевказаних збитків дотепер не вирішено.
06.01.2023 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.
07.02.2023 ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у відкритому судовому засіданні 14.03.2023.
06.04.2023 ухвалою суду закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті.
16.05.2023 представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі представника прокуратури, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
В матеріалах справи міститься пояснення представника Фурсівкої сільської ради, в яких висловлено прохання про розгляд справи без їх участі, позов прокуратури підтримав та просив задовольнити.
Відповідач в жодне з судових засідань не з`явився, належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи за зареєстрованою адресою проживання та іншою відомою суду адресою, з відзивом (запереченнями) на позов до суду не звертався, тому суд ухвалив провести у справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Постановою головного державного інспектора Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області Левченком С.О. № 010788 від 13.11.2021 у справі про адміністративне правопорушення визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУПАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.
Вказаною постановою встановлено, що 13.11.2021 об 11:45 год. на верхньому Білоцерківському водосховищі річки Рось, поблизу с. Чмирівка Білоцерківського району Київської області, на зимувальній ямі в забороненому місці для будь-якого рибальства, ОСОБА_1 спінінгом проводив заборонений лов риби з берега. Виловив рибу окунь в кількості 6 штук, загальною вагою 0,3 кг, чим заподіяв рибному господарству України шкоди у сумі 18 972 грн. та порушив п. 3.15 та п. 4.14.3 Правил любительського та спортивного рибальства України, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999.
Згідно розрахунку матеріальної шкоди до протоколу № 010788 від 13.11.2021, сума заподіяної ОСОБА_1 шкоди складає 18 972 грн. (3 162 х 6).
В матеріалах справи наявна доповідна записка ОСОБА_2 , протокол про адміністративне правопорушення № 010788 від 13.11.2021 з вказанням координат, за якими ОСОБА_1 здійснював вилов риби (49°4558.1N30°0142.8Е), витяг з постанови КМУ з затвердженими таксами для обчислення розміру відшкодування шкоди, квитанція про сплату ОСОБА_1 адмінштрафу в розмірі 170 грн.
Відповідно до Переліку та меж зимувальних ям у районі діяльності Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області, де забороняється лов водних біоресурсів з 01.11.2021 до початку весняно-літньої заборони на період нересту водних біоресурсів 2022 року, затвердженого наказом Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області від 22.10.2021 № НОД-322/6, такою зимувальною ямою є Білоцерківське верхнє водосховище, а саме ділянка від греблі в с. Глибічка протяжністю 2,5 км за течією р. Рось, обмежена координатами.
Окружною прокуратурою до Фурсівської сільської ради направлено лист щодо вжитих заходів для відшкодування завданих ОСОБА_1 збитків, у тому числі шляхом пред`явлення до суду відповідної заяви. Сільською радою заходи щодо стягнення вищевказаної суми не вживались, відповідну позовну заяву до суду не подано.
До Київського рибоохоронного патруля також направлено запит в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" щодо надання інформації про вжиті заходи позовного характеру щодо відшкодування шкоди у сумі 18 972 грн, заподіяної незаконним виловом 13.11.2021 на верхньому Білоцерківському водосховищі р. Рось поблизу с. Чмирівка Білоцерківського району Київської області.
Згідно з наданою Київським рибоохоронним патрулем інформацією № 16-7-9/2590-22 від 27.09.2022 позов про відшкодування шкоди, заподіяної 13.11.2021 незаконним виловом риби на верхньому Білоцерківському водосховищі р. Рось поблизу с. Чмирівка Білоцерківського району Київської області у сумі 18 972 грн, не пред`являвся у зв`язку з недостатнім фінансуванням для сплати судового збору на 2022 рік та тимчасовою неукомплектованістю штату сектору юридичної роботи.
Лист, яким ініційовано питання щодо вжиття заходів, спрямованих на відшкодування вказаної шкоди з ОСОБА_1 , направлено до Державного агентства меліорації та рибного господарства України. Згідно з наданою інформацією ОСОБА_1 постанову у справі про адміністративне правопорушення не оскаржував, водночас збитки в добровільному порядку ним не сплачені. Будь-яких заходів щодо стягнення вищевказаних збитків ані Державним агентством меліорації та рибного господарства України, ані його територіальним органом - Управлінням Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області, не вжито.
Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.
При вирішенні цивільної справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Відповідно до ст. 3-5 Закону України «Про тваринний світ» та ст. 39 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» об`єкти тваринного світу (в тому числі риби, ссавці, членистоногі, молюски тощо) знаходяться під охороною держави та належить до природних ресурсів загальнодержавного значення.
Згідно з вимогами ст. 25 Закону України «Про тваринний світ» рибальством вважається добування риби та водних безхребетних. На території України відповідно до законодавства може здійснюватися промислове любительське та спортивне рибальство. Правила рибальства, об`єкти рибальства, порядок надання у користування рибогосподарських водних об`єктів, а також вимоги щодо ведення рибного господарства визначаються у порядку, встановленому цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про тваринний світ» у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктів загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування.
В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюється на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів.
Охорона тваринного світу регламентована статтями 36-37 Закону України «Про тваринний світ» та включає систему правових, організаційних, економічних, матеріально-технічних, освітніх та інших заходів, спрямованих на збереження, відтворення і використання об`єктів тваринного світу. Охорона тваринного світу передбачає комплексний підхід до вивчення стану, розроблення і здійснення заходів щодо охорони та поліпшення екологічних систем, в яких перебуває і складовою частиною яких є тваринний світ, між тим одним із заходів забезпечення охорони тваринного світу, є встановлення правил та науково обґрунтованих норм охорони, раціонального використання і відтворення об`єктів тваринного світу.
Частинами 1, 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» визначено, що порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону; підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Згідно зі ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодування за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності.
Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до природних ресурсів загальнодержавного значення належать дикі тварини, які перебувають у стані природної волі в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, інші об`єкти тваринного світу, на які поширюється дія Закону України "Про тваринний світ" і які перебувають у державній власності, а також об`єкти тваринного світу, що у встановленому законодавством порядку набуті в комунальну або приватну власність і визнані об`єктами загальнодержавного значення.
Таким чином, при незаконному вилові риби спричиняються прямі збитки державі.
Згідно розрахунку матеріальної шкоди, відповідачем нанесено збитків на суму 18 972 грн.
Розрахунок збитків проведено відповідно до такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України.
Як вбачається з матеріалів справи, питання відшкодування збитків, спричинених адміністративним правопорушенням, залишилось невирішеним.
Згідно зі ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Із урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (абз. 4 п. 4 рішення).
Так, згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Відповідно до ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті.
У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.
В Україні фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища здійснюється за рахунок Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів, коштів підприємств, установ та організацій, фондів охорони навколишнього природного середовища, добровільних внесків та інших коштів.
Відтак, несплата відповідачем визначеного в установленому законом порядку розміру шкоди, заподіяної незаконним виловом рибних ресурсів, не лише безпосередньо зачіпає майнові та економічні інтереси держави, а й вплине на недофінансування державою природоохоронних заходів, спрямованих на забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини, яка є невід`ємною умовою сталого економічного та соціального розвитку України.
Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи.
За таких обставин, в даному випадку порушення інтересів держави полягає у недоотриманні місцевим бюджетом коштів, які він мав отримати у сумі 18 972 грн.
У зв`язку з порушенням відповідачем вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що призвело до заподіяння матеріальної шкоди державі, порушено права та інтереси держави в особі Державного агентства меліорації та рибного господарства України та Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київській області.
Відповідно до п. 4 Положення про Державне агентство меліорації та рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 895 від 30.09.2015, Держрибагентство відповідно до покладених на нього завдань, окрім іншого, здійснює державний нагляд (контроль) у галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів у виключній (морській) економічній зоні України, територіальному морі, внутрішніх водоймах України та у водах за межами юрисдикції України щодо рибальських суден, що плавають під Державним Прапором України, відповідно до міжнародних договорів України, а також контролює діяльність територіальних органів Держрибагентства.
Пунктом 7 зазначеного Положення передбачено, що Держрибагентство (орган рибоохорони) здійснює свої повноваження безпосередньо, а також через утворені в установленому порядку територіальні органи (органи рибоохорони).
Зважаючи на викладене, чинним законодавством визначено орган, уповноважений державою здійснювати функції контролю за використанням та охороною рибних запасів, у тому числі вживати заходи до відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного вилову риби, однак ні Державним агентством меліорації та рибного господарства України, ні його територіальним органом - Управлінням державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області упродовж тривалого часу відповідних заходів не вжито, пропри очевидність допущеного відповідачем правопорушення.
Відповідно до чинного законодавства, зокрема Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України «Про господарські товариства», «Про акціонерні товариства», «Про банки і банківську діяльність» юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами. Коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. Слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відокремлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, а не в особі її відокремленого підрозділу.
Саме лише зазначення в установчих документах чи положенні про наявність у відокремленого підрозділу права представляти юридичну особу в суді не свідчить про надання такому підрозділу відповідних повноважень та визначення їх кола (аналогічну правову позицію висвітлено в п. 1.7. постанови Пленуму Вищого господарського суд України № 18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).
Разом з цим, відповідно до п. 1 Положення про Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області, затвердженого наказом Державного агентства меліорації та рибного господарства України від 15.07.2016 №229 (у редакції наказу Державного агентства меліорації та рибного господарства України від 27.11.2019 № 504) (далі - Положення), Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області (Київський рибоохоронний патруль) є територіальним органом Державного агентства меліорації та рибного господарства України, діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується.
Відповідно до п. 7.4. Положення Київський рибоохоронний патруль має право подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.
Однак, в силу наведених норм, Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області не може виступати самостійною стороною спору в цивільному судочинстві, адже не є самостійним суб`єктом господарювання та не має статусу юридичної особи, що також підтверджується записом в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про відокремлений підрозділ.
Поряд із цим, відповідно до приписів ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі бюджету Автономної Республіки Крим та відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством.
Статтею 11 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» установлено, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України на 2022 рік у частині доходів є надходження, визначені частиною третьою статті 29 Бюджетного кодексу України.
Згідно з вимогами п. 7 ч. З ст. 29, п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, сплачуються у визначеному вказаними нормами співвідношенні на рахунки спеціальних фондів Державного, обласних та місцевих бюджетів у розмірах 30, 20 та 50 відсотків відповідно.
Зазначені норми означають, що завдані природним ресурсам збитки сплачуються на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради в користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби у подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вищевказаному співвідношенні.
Підпунктом 1 пункту б) частини першої статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено, що до делегованих повноважень місцевих рад у сфері охорони навколишнього природного середовища належить здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення.
Бюджетна система України згідно зі ст. 7 Бюджетного кодексу України ґрунтується на таких принципах: збалансованості, повноти, обґрунтованості, цільового використання бюджетних коштів, відповідальності учасників бюджетного процесу тощо. Одним із принципів, на яких ґрунтується бюджетна система України, є принцип цільового використання бюджетних коштів, який полягає в тому, що бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями.
Матеріали справи свідчать про бездіяльність спеціально уповноваженого органу та його пасивну позицію щодо захисту порушених законних інтересів держави.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18, представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому, прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.
Таким чином, оскільки в добровільному порядку завдану шкоду відповідач не відшкодував, вона підлягає стягненню з нього в судовому порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять.
Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з відповідача на користь держави, в особі Київської обласної прокуратури, підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2 481 грн.
Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 268, 280, 282, 354 ЦПК України, суд
Позов Білоцерківської окружної прокуратури - задовольнити повністю.
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А. Ю. Цуранов