Ухвала

Іменем України

15 травня 2023 року

м. Київ

справа № 2-328/4-2001

провадження № 61-5820ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 31 березня 2023 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 14 квітня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Харківський дослідний завод приладобудування «Система» про стягнення суми за договором та відшкодування моральної шкоди, зустрічним позовом відкритого акціонерного товариства «Харківський дослідний завод приладобудування «Система» до ОСОБА_1 , приватної фірми «Спінор» про визнання договору недійсним, позовом ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «Харківський дослідний завод приладобудування «Система» про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23 травня 2001 року позов ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Харківський дослідний завод приладобудування «Система» (далі - ВАТ «ХДЗП «Система») про стягнення суми за договором та відшкодування моральної шкоди залишено без задоволення; зустрічний позов ВАТ «ХДЗП «Система» до ОСОБА_1 , приватної фірми «Спінор» про визнання договору недійсним задоволено; позов ОСОБА_2 до ВАТ «ХДЗП «Система» про відшкодування моральної шкоди залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 06 лютого 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій ним було заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 31 березня 2023 рокувідмовлено увідкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 травня 2001 року.

07 квітня 2023 року ОСОБА_1 подав заяву про роз'яснення ухвали Харківського апеляційного суду від 31 березня 2023 року.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 14 квітня 2023 року заяву ОСОБА_1 про роз'яснення ухвали Харківського апеляційного суду від 31 березня 2023 року залишено без задоволення.

24 квітня 2023 року на електронну пошту Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , у якій він просить скасувати ухвали Харківського апеляційного суду від 31 березня 2023 року та від 14 квітня 2023 року, справу направити на новий апеляційний розгляд.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що під час розгляду апеляційної скарги та заяви про роз'яснення ухвали були порушені його права, оскільки його не було повідомлено судом апеляційної інстанції про розгляд апеляційної скарги, а рішення суду за його апеляційною скаргою йому так і не було роз'яснено.

12 травня 2023 року на електронну пошту Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшли доповнення до касаційної скарги, проте суд касаційної інстанції такі доповнення не враховує, оскільки всупереч вимогам частини другої статті 398 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) заявником не подано доказів надсилання копій відповідних доповнень іншим учасникам справи.

За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвали апеляційного суду про відмову у відкритті провадження та про відмову у роз'ясненні рішення не є ухвалами, якими закінчено розгляд справи.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

За змістом частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підпунктом 13 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з пунктом 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦПК України в редакції 2004 року неоскаржені судові рішення, ухвалені судом першої інстанції до набрання чинності цим Кодексом, набирають законної сили у порядку, встановленому ЦПК України 1963 року.

Відповідно до статті 292 ЦПК України 1963 року апеляційні скарги, апеляційне подання прокурора на рішення суду першої інстанції можуть бути подані протягом одного місяця з наступного дня після проголошення рішення.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Тобто сплив річного строку з дня складення повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волі особи, що оскаржує судове рішення, та пов'язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Апеляційним судом встановлено, що строк на апеляційне оскарження рішення Київського районного суду м. Харкова, яке ухвалене 23 травня 2001 року, сплинув 22 червня 2001 року. Апеляційна скарга на указане судове рішення подана ОСОБА_1 06 лютого 2023 року, тобто поза межами строку на його оскарження.

ОСОБА_1 у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначав, що йому не було відомо про розгляд справи в суді першої інстанції після скасування президією Харківського обласного суду рішення Київського районного суду м. Харкова від 22 січня 1999 року та направлення справи на новий розгляд. Вказував, що про надіслання справи на новий розгляд йому стало відомо лише 30 грудня 2022 року з листів прокуратури Харківської області, а копію рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 травня 2001 року він отримав 02 лютого 2023 року.

Поряд з цим, установивши, що ОСОБА_1 був обізнаний про новий розгляд справи судом першої інстанції, оскільки 22 травня 2001 року уточнював позовні вимоги, в судовому засіданні заперечував проти позову ВАТ «ХДЗП «Система» та зазначав про необхідність стягнення 7 848 566, 68 грн за договором та такої ж суми моральної шкоди, а також не навів обставин непереборної сили, що унеможливлювали подання апеляційної скарги протягом 20 років, не надав доказів на підтвердження таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження з підстав, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України.

Доводи заявника стосовно того, що апеляційний суд порушив його права, не повідомивши про розгляд апеляційної скарги, є безпідставними, оскільки відповідно до статей 358, 359 ЦПК України вирішення питання про відкриття або відмову у відкритті апеляційного провадження здійснюється без виклику (повідомлення) учасників справи.

Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Аналіз указаної законодавчої норми дає підстави для висновку, що роз'ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, зокрема, у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_1 про роз'яснення ухвали Харківського апеляційного суду від 31 березня 2023 року про відмову у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для такого роз'яснення, оскільки зазначена ухвала не є судовим рішенням, яке підлягає виконанню у розумінні частини другої статті 271 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.

Також слід зазначити, що наведені у касаційній скарзі аргументи заявника щодо незаконності рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 травня 2001 року колегією суддів до уваги не беруться, так як вказане судове рішення не є предметом перегляду судом касаційної інстанції.

Ураховуючи викладене, оскільки правильне застосовування судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 394, 406 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 31 березня 2023 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 14 квітня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Харківський дослідний завод приладобудування «Система» про стягнення суми за договором та відшкодування моральної шкоди, зустрічним позовом відкритого акціонерного товариства «Харківський дослідний завод приладобудування «Система» до ОСОБА_1 , приватної фірми «Спінор» про визнання договору недійсним, позовом ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «Харківський дослідний завод приладобудування «Система» про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко